Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради , в якому просив суд змінити розмір частки з 21/200 на 17/200 домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , на яку визнано право власності за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2016 по справі 331/8500/15-ц. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02. 2016 по справі № 331/8500/15-ц за нею визнано право власності на 21/200 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . 16.10.2019 року вона звернулась до департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права спільної часткової власності на домоволодіння на підставі рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.202016 по справі № 331/8500/15-ц. Відповідно до Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21.10.2019 № 49255469 державним реєстратором прав на нерухоме майно департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Коротичем М.М. їй відмовлено у державній реєстрації права власності на 21/200 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у Державному реєстрі прав наявний запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 17/200 частин домоволодіння за вказаною адресою та рекомендовано звернутися до суду. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2022 року провадження по справі відкрито. Відповідач надав відзив на позов в якому просив ухвалити рішення на розсуд суду на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів. В судове засідання позивач надала заяву про розгляд справи у її відсутність, позов підтримала. Представник відповідача у вступному слові просила справу вирішити на розсуд суду, не навівши жодних заперечень на доводи позивача. Суд, вислухавши вступне слово представника відповідача , дослідивши наявні в матералах справи письмові докази приходить до наступних висновків. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідні ним правовідносини. З матеріалів справи вбачається , що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.202016 по справі № 331/8500/15-ц за [PERSON] визнано право власності на 21/200 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копією рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.2016 по справі № 331/8500/15-ц. 16.10.2019 року позивач звернулась до департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради із заявою про проведення державної реєстрації права спільної часткової власності на домоволодіння на підставі рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 22.02.202016 по справі № 331/8500/15-ц. Відповідно до Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 21.10.2019 № 49255469 державним реєстратором прав на нерухоме майно департаменту реєстраційних послуг Запорізької міської ради Коротичем М.М. їй відмовлено у державній реєстрації права власності на 21/200 частину домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , оскільки згідно відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що містяться у Державному реєстрі прав наявний запис про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на 17/200 частин домоволодіння за вказаною адресою та рекомендовано звернутися до суду. В той самий час , судом встановлено, що рішенням Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05 листопада 2014 року у справі 331/3102/14-ц, визначено частки співвласників домоволодіння [ADDRESS] , зокрема, визначено, що частка [PERSON] складає 17/200 частин домоволодіння. Позивач зазначає, що на момент розгляду Жовтневим районним судом м. Запоріжжя справи № 331/8500/15-ц, їй не було відомо про існування рішення Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2014 по справі № 331/3102/14-ц. За таких обставин, спір стосується арифметичного визначення розміру частини домоволодіння, яка належала спадкодавцю [PERSON] , та яка повинна перейти до [PERSON] в порядку спадкування. Стаття 15 Цивільного кодексу України надає право кожній особі на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, для чого, у відповідності з вимогами ст. 16 цього ж Кодексу, він має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Положеннями ч. 2 ст. 328 ЦК України передбачено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлено судом. Відповідно до статті 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 82 Цивільного процесуального кодексу України обставини, встановленні рішенням суду по цивільній справі не підлягають доказуванню. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved