Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з цим позовом. Свої позовні вимоги позивач мотивувала тим, що вони з відповідачем 25 червня 2011 року зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають сина [PERSON] , [INFO] . Позивач просить розірвати їх шлюб з відповідачем, адже сімейне життя не склалося у зв`язку із втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Відповідач не бере участі у вихованні дитини. Шлюбно-сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинені два роки тому, шлюб існує формально. Позивач уважає, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам малолітнього сина. Спроби налагодити сімейні стосунки позитивних результатів не принесли. Позивач просила розірвати шлюб, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище [PERSON] . Ухвалою Носівського районного суду Чернігівської області від 23 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 11 березня 2022 року. Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 на території України уведено воєнний стан. Відповідно до розпорядження № 2/0/9-22 від 08 березня 2022 року голови Верховного Суду В. Князєва про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану було змінено територіальну підсудність судових справ Носівського районного суду Чернігівської області, яку відновлено розпорядженням голови Верховного Суду від 04 травня 2022 року № 27/0/9-22. Судове засідання по справі було призначено на 14 червня 2022 року. У судове засідання позивач не з`явилася, але до початку розгляду справи по суті подала до суду заяву, у якій указала, що вона підтримує свої позовні вимоги в повному обсязі, просить їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. У судове засідання відповідач не з`явився, але до початку розгляду справи по суті подав до суду заяву, у якій указав, що він визнає позовні вимоги в повному обсязі, просить розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд проводить судове засідання за відсутності учасників справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши зібрані в справі письмові докази, суд уважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з нижченаведених підстав. Відповідно до ст. 1 СК України побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Відповідно до положень ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За правилом частини 2 статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, сторони уклали шлюб 25 червня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис за № 61, місце державної реєстрації шлюбу: відділ державної реєстрації актів цивільного стану Барського районного управління юстиції Вінницької області (а. с. 6). Від шлюбу сторони мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а. с. 9). Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має намір зберігати шлюб з відповідачем. Відповідно до ст. 111 Сімейного кодексу України суд вживає заходів щодо примирення подружжя, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Як роз`яснено у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року за №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що сторони не виявили бажання примиритися, позивач скористалася правом на звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу, наполягала на розірванні шлюбу, відповідач беззастережно визнав позовні вимоги. Судом також установлено, що спільне життя позивача з відповідачем не склалося у зв`язку з втратою почуттів та відсутністю взаєморозуміння. Шлюбно-сімейні стосунки між позивачем та відповідачем припинені два роки тому, шлюб існує формально. Подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Жодна зі сторін не клопотали перед судом про надання строку на примирення, тому строк на примирення сторонам у справі про розірвання шлюбу не надавався. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач просила залишити їй прізвище [PERSON] . Згідно з ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Отже, суд уважає встановленим, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка та дружини після розірвання шлюбу не будуть порушені їх особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання. Щодо судових витрат по справі суд зазначає таке: частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір у сумі 908 грн., що підтверджується відповідною квитанцією (а. с. 4). Ураховуючи, що заява відповідача про визнання позову подана до початку розгляду справи по суті, суд вважає за необхідне повернути позивачеві з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову, а решту витрат по сплаті судового збору стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved