Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач, в особі свого представника, звернулась до суду з позовом до ТОВ «Нова пошта» про захист прав споживачів та відшкодування завданої майнової та моральної шкоди. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 16.07.2021 року нею було замовлено корпусні меблі в ТОВ «Креденс Феніче» (інтернет-магазин «Дубок»), на підставі чого сформовано замовлення клієнта та рахунок на оплату №118391 на товари загальною вартістю 5 197,00 грн., а саме: шафа-купе 2D 1400 шухляда в шафу 450х450 Колір корпусу: Сонома 2шт.; шафа-купе 2D 1400 Фасад ДСП 660 Колір фасаду: Сонома; Колір профілю: Lux AL (срібло); Висота: Висота 2100 мм 2 шт.; шафа-купе 2D 1400 Корпус 1400х450 Колір корпусу: Сонома; Висота: Висота 2100 мм 1 шт. 17.07.2021 року позивачем було сплачено аванс по замовленню №118391 від 16.07.2021 року в розмірі 1 560,00 грн. (квитанція №0.0.2199286690.1). 25.08.2021 року відділенням №1 ТОВ «Нова Пошта» м. Умань у відправника прийнято відправлення та сформовано експрес-накладну №20450431511985. 02.09.2021 року, на початку другої половини дня позивачці зателефонував водій-експедитор та повідомив, що за адресою останньої здійснюється доставка вантажу за адресою: м. Канів, вул. Шевченка, буд.11. Після того як водій-експедитор відкрив фургон автомобіля, позивач побачила, що доставлений вантаж знаходиться в пошкодженій упаковці, через отвори якої прослідковуються пошкоджені запчастини меблів, та повідомила, що вона відмовляється отримувати такий вантаж. Позивач була змушена оплатити водієві-експедитору вартість вантажу готівкою у розмірі 3 637,00 грн. за вантаж, який вона фактично не отримала, про що було складено акт у довільній формі у присутності свідків. 03.09.2021 року позивач звернулася безпосередньо до відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Каневі по вул. Дорошенка, буд. 5А, для вирішення питання про повернення вартості пошкодженого вантажу. Працівники Відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» у м. Каневі відмовилися задовольняти чи вирішувати будь-які клопотання позивача, в тому числі складати акт про пошкодження вантажу. Експрес-накладну позивачу також не надали. 03.09.2021 року об 14:04 годині позивачем в присутності свідків було складено Акт пошкодження/нестачі Відправлення №1 та зафіксовано пошкодження вантажу за допомогою фото-зйомки. За таких підстав позивач просить суд стягнути з ТОВ «Нова пошта» на її користь завдану майнову шкоду в розмірі 5 197,00 грн. та завдану моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн.; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 8 000,00 грн. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач про відкриття у справі за даним позовом повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, неявне в матеріалах справи, однак у встановлений судом строк відзиву, пояснень чи інших заяв із процесуальних питань на адресу суду не направив. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. За твердженням позивача, між нею та ТОВ «Нова Пошта» відбувались зобов`язальні правовідносини у зв`язку із виконанням умов договору перевезення, між ТОВ «Нова Пошта», як перевізником, та [PERSON] , як одержувачем. Суд погоджується з доводами позивача, оскільки вказане вбачається із документу на переказ готівки в гривні №3127146160 від 02.09.2021р., де платником вказана [PERSON] , а отримувачем ТОВ «Креденс Феніче», тобто товариством у ТОВ «Нова Пошта» була замовлена послуга «Переказ в оплату товарів та послуг» на загальну суму 3 637,00 грн. Окрім цього, попередньо позивач здійснив переказ коштів ТОВ «Креденс Феніче» на суму 1 560,00 грн., призначення платежу за товар зг. рах. № [NUMBER] , [PERSON] , що підтверджується дублікатом квитанції № 0.0.2199286690 від 17.07.2021р. Відповідно до рахунку на оплату № 118391 від 16.07.2021 р. покупцем: [PERSON] , був замовлений товар: - шафа-купе 2D 1400 Шухляда в шафу 450х450 Колір корпусу: Сонома 2шт.; шафа-купе 2D 1400 Фасад ДСП 660 Колір фасаду: Сонома; Колір профілю: Lux AL (срібло); Висота: Висота 2100 мм 2 шт.; шафа-купе 2D 1400 Корпус 1400х450 Колір корпусу: Сонома; Висота: Висота 2100 мм 1 шт. на загальну вартість 5 197 грн. Тобто, за наявності даних фактів, суд встановлює, що [PERSON] оформила замовлення та виготовлення меблів у ТОВ «Креденс Феніче» на загальну суму в розмірі 5 197,00 грн., із адресною доставкою на адресу замовника шляхом передання відправлення до ТОВ «Нова Пошта» як перевізника. Відповідно до акту, складеного позивачем, [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] відмовилась отримувати вантаж у водія ТОВ «Нова Пошта», у зв`язку із тим, що вантаж був пошкоджений, позивач сплатила водієві вартість вантажу в розмірі 3 637,00 грн., однак його не отримала. Водій-експедитор підписувати акт відмовився. 03.09.2021 року о 14:04 годині позивачкою в присутності свідків було складено Акт пошкодження/нестачі Відправлення №1 та зафіксовано пошкодження вантажу за допомогою фотозйомки. З отриманих фото дійсно вбачається, що палето-місця відправлення №20450431511985 (номер відправлення вбачається із долучених до матеріалів справи фотозображень відправлення) мають пошкодження, пакування порване, містять на собі плями рідини, через місця пошкоджень вбачається, що і корпуса меблів мають пошкодження на краях. Варто звернути увагу, що відправлення було запаковане в гофро-картон, зафіксований клейкою стрічкою виробника, має маркувальні ярлики експрес-накладної № 20450431511985 та окремо маркування виробника, яке відображає інформацію про виробника та модель товару, його кількість, характеристики та стан вантажу, та дату виготовлення - 13.08.2021 року, що є свідченням того, що відправником було доставлено до Відділення №1 ТОВ «Нова Пошта» м. Умані новий товар в належному заводському пакуванні. Окремо слід звернути увагу, що належним чином повідомлений про відкриття провадження у справі відповідач, зворотного до обставин наведених позивачем не надав. Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Відповідно до ст. 909 ЦК України за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов`язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов`язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору перевезення вантажу. Статтею 52 Закону України «Про автомобільний транспорт» на автомобільного перевізника покладено обов`язок забезпечити виконання умов договору про перевезення вантажу автомобільним транспортом у межах, визначених договором та законодавством; забезпечити збереження вантажу, прийнятого до перевезення, до передачі вантажовласнику (уповноваженій ним особі) в пункті призначення; відшкодовувати замовнику збитки за пошкодження або псування вантажу, часткову чи повну його втрату, а також збитки, завдані внаслідок несвоєчасної доставки вантажу. Відповідно до ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Зазначена норма закону передбачає принцип винності перевізника за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти. При цьому обов`язок доведення своєї невинуватості лежить саме на перевізнику. Умови надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначені його Публічним договором. Пунктом 4.1.2 цього договору передбачено, що експедитор зобов`язаний забезпечити збереження відправлення з моменту його прийняття для надання послуг до моменту його видачі одержувачу за умови дотримання замовником положень договору та Умов надання послуг. Відповідно до п. 4.3.2 договору на замовника покладено обов`язок відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес-накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. Відповідно до п. 7.2.2 договору у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора, останній повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості відправлення (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення), та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. Відповідно до п. 7.2.9 договору відповідальність експедитора за збереження відправлення припиняється з моменту його видачі одержувачу. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя ст. 89 ЦПК України). Відповідно до встановлених судом обставин, між позивачем і відповідачем дійсно виникли правовідносини з приводу виконання умов договору перевезення, отримане ТОВ «Нова Пошта» відправлення у вигляді меблів під час перевезення було пошкоджене та подальша його експлуатація неможлива з об`єктивних підстав, розмір завданих позивачу збитків у сумі 5 197,00 грн. встановлений на підставі переказів, які позивач оформила на рахунки ТОВ «Креденс Феніче», як продавця меблів. Згідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Отже, суд дійшов висновків про те, що представником ТОВ «Нова Пошта» при виконанні умов договору перевезення неналежним чином забезпечено його схоронність, що призвело до пошкодження меблів та втрати його цільового призначення в подальшому. Відповідно до п.6.1, 6.2 Умов надання послуг, оголошена вартість - вартість відправлення, заявлена відправником в експрес-накладній. Оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення. Якщо оголошена вартість відправлення перевищує 50 000 грн, то представник ТОВ «Нова Пошта» має право попросити у відправника документи (товарний чек, видаткову накладну тощо), які підтверджують вартість відправлення. Жодних доказів того, що відповідач не погодився з оцінкою оголошеної вартості відправлення, матеріали справи не містять, та окрім цього вартість відправлення встановлена на рівні його ринкової вартості, що підтверджено переказами від імені позивача наявними у матеріалах справи. Також позивач просить стягнути з відповідача на її користь 10 000,00 грн. на відшкодування моральної шкоди. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Згідно зі ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Пункт 3 ч. 2 ст. 23 зазначеного Кодексу передбачає, що моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала, у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.95 р. «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди із змінами, внесеними, згідно з Постановою Пленуму Верховного суду № 5 від 25.05.01 р. (п.3), під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Згідно п. 5 цієї Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Пунктом 2 частини 3 ст. 23 ЦК України передбачено, що розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Суд враховує, що позивач належними та достатніми доказами не довів у повній мірі факту заподіяння йому моральної шкоди та обставин, які визначають її характер і обсяг. Не зазначив позивач і того, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір моральної шкоди в сумі 10 000,00 грн., та якими доказами це підтверджується. А тому, виходячи з системного аналізу наведених норм права та доказів, вивчених у судовому засіданні, враховуючи вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме в розмірі 1 500,00 грн. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З огляду на наведене, позовна заява [PERSON] підлягає задоволенню частково. Щодо вимоги про стягнення судових витрат на користь позивача, суд зазначає наступне. Позивачем долучено до матеріалів справи копії: договору про надання правової допомоги №44 від 03.09.2021 року; заява про попередній розрахунок від 19.11.2021 року; детальний опис виконаних робіт від 19.11.2021 року; акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.11.2021 року; квитанція до прибуткового касового ордера №90 від 19.11.2021 року Відповідно до попереднього (орієнтованого) розрахунку суми судових витрат позивача, витрати на правову допомогу пов`язані із підготовкою позовної заяви з додатками до суду 8000,00грн. та витрати за представництво інтересів у суді 2000,00 грн. Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 19.11.2021 року [PERSON] прийняла від адвоката Бовшика М.Ю. роботи на загальну суму в розмірі 8 000,00 грн. та відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №90 від 19.11.2021 року сплатила за отриману послуги попередньо визначену суму. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Право на правову допомогу гарантовано ст. ст. 8, 59 Конституції України. Згідно вимог ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. На підтвердження понесених витрат на правову допомогу суду надані копія договору про надання правової допомоги №44 від 03.09.2021 року; заява про попередній розрахунок від 19.11.2021 року; детальний опис виконаних робіт від 19.11.2021 року; акт прийому-передачі виконаних робіт від 19.11.2021 року; квитанція до прибуткового касового ордера №90 від 19.11.2021 року. Враховуючи, що провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, що виключає необхідність участі сторін та їх представників у судовому засіданні, тому заявлена вимога про відшкодування відповідачем на користь позивача грошової суми у розмірі 2 000,00 грн., як витрати на представництво інтересів у суді, задоволенню не підлягає, крім того на підтвердження зазначених витрати позивачем не надано доказів. Отже, у зв`язку з вищевикладеним, суд при вирішенні питання про розподіл (відшкодування) судових витрат враховує, що вказані витрати пов`язані з розглядом справи, їх розмір обґрунтований у сумі 8 000,00 грн., беручи до уваги конкретні обставини справи. На підставі статті 141 ЦПК України вказані витрати підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908,00 грн, оскільки позивач в порядку ч. 3 ст. 22 ЗУ «Про захист прав споживача» була звільнена від його сплати під час подання позовної заяви.

Outcome: partial