Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] в якому зазначила, що вона на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2001 року є власницею квартири, розташованої за адресою : [ADDRESS] , в якій зареєстрована її донька [PERSON] . Відповідачка за місцем реєстрації фактично не мешкає з 2001 року, оскільки змінила місце проживання та переїхала до Російської Федерації, наміру повертатись до м. Костянтинівка з метою проживання не має. Позивачка просить визнати [PERSON] такою, що втратила право користування квартирою, розташованою за адресою : [ADDRESS] . В судове засідання представник позивачки [PERSON] адвокат Варбан О.В. не з`явився, звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій зазначив, що підтримує заявлені позовні вимоги та не заперечує проти ухвалення заочного рішення по справі. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з*явилась, про час і місце його проведення була належним чином повідомлена, причини неявки не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. Зі згоди представника позивачки суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.ст.280, 281 ЦПК України. З`ясувавши позицію представника позивачки, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. Судовим розглядом встановлено, що позивачка [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 21 березня 2001 року є власницею квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (а.с.7). Як вбачається з витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, в квартирі [ADDRESS] окрім власниці [PERSON] та її чоловіка, з 16 листопада 2001 року зареєстрована донька [PERSON] (а.с. 9). Згідно акту перевірки паспортного режиму [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , проте з 2001 за вказаною адресою не проживає, оскільки переїхала до Російської Федерації (а.с.10). Частиною 1\~статті 317 ЦК України\~передбачено, що власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно з частиною 1\~ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно зі\~статтею 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до\~статті 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім*ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім*ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або закону. Приймаючи до уваги, що відповідачка [PERSON] з власної волі не проживає в квартирі, розташованій за адресою: [ADDRESS] з 2001 року без поважних причин, відсутні підстави вважати, що між сторонами існують будь-які домовленості стосовно збереження за відповідачкою права користування житлом, суд дійшов висновку про задоволення позову [PERSON] та визнання відповідачки такою, що втратила право користування жилим приміщенням зазначеної квартири. В силу ст.141 ЦПК України судові витрати у вигляді витрат по сплаті судового збору по справі слід віднести на відповідачку по справі. На підставі 150 ЖК України, ст.ст. 317,319,391, 405 ЦК України,

Outcome: approved