Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

З позовом про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми, визначення способу участі батька у вихованні неповнолітніх дітей, до суду звернувся [PERSON] , в якому просить визначити спосіб участі батька [PERSON] у вихованні неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , за місцем проживання батька кожного тижня безперервно в період з кожного четверга з 16:00 годин до 21:00 годин кожної неділі без присутності матері [PERSON] ; усунути перешкоди у спілкуванні з неповнолітніми дітьми шляхом зобов`язання [PERSON] не чинити психологічні та фізичні перешкоди у спілкуванні неповнолітніх дітей з батьком за місцем його проживання кожного тижня безперервно в період з кожного четверга з 16:00 годин до 21:00 годин кожної неділі. Позов мотивований тим, що між батьками не досягнуто згоди щодо участі кожного з батьків в участі у вихованні, спілкуванні з дітьми, а відповідачка чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з дітьми, що зумовило його звернення до суду з дійсним позовом. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м.Одеси від 22.12.2021 року відкрито провадження у справі. Дану ухвалу суду направлено учасникам справи за адресами зазначеними у позові, а також за відомим місцем реєстрації. У визначені строки, відзиву на позовну заяву, відповідачем подано не було. З боку представника позивача надійшла заява про можливість розгляду справи за його відсутністю, в якій зазначено, що позовні вимоги підтримують в повному обсязі, а також погоджуються з висновком органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради. З боку представника третьої особи Київської районної адміністрації Одеської міської ради як органу опіки та піклування надійшла заява про можливість розгляду справи за відсутності представника органу опіки, при розгляді справи покладаються на розсуд суду, та просять взяти до уваги висновок органу опіки та піклування від 25.06.2021 року №723/01-11. Ані представник відповідача ані відповідач в судове засідання не з`явились, вкотре надавши заяву про відкладення розгляду справи. Відповідно до положення ст. 247 ч.2 ЦПК України у разі неявки в судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 6, 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення та враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Згідно з ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (частини перша та друга статті 77 ЦПК України). Відповідно до ч.2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно зі статтею 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Так судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , перебували в зареєстрованому шлюбі, який Рішенням Київського районного суду м. Одеса від 23.09.2020 № 947/10616/20, розірвано. Від вказаного шлюбу сторони мають малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 635 від 14.04.2011 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Київському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції), та [PERSON] , [INFO] (актовий запис про народження № 2069 від 27.02.2015 року, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції). На підставі ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Стаття 15 ЦК України закріплює право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею ст.51 Конституції України гарантовано, а ст.180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно зі статтею 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей 150, 180 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно з положеннями статті 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] перераховує кошти на утримання дочок в добровільному порядку, про що свідчать копії відповідних квитанцій про грошові перекази, копії яких містяться в матеріалах справи. [PERSON] бажає приймати участь у житті та вихованні дітей, однак відповідач чинить йому в цьому перешкоди. [PERSON] звернувся до органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради для розгляду питання щодо його участі у вихованні дітей. За зверненням позивача, спеціалістами служби у справах дітей Овідіопольської районної державної адміністрації 17.02.2020 року здійснено вихід за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , згідно з яким з`ясовано, що батько проживає в триповерховому будинку загальною площею 402,1 кв.м. Кімната для дівчат площею 25,9 кв.м, в якій є два окремих ліжка, дві шафи. Всі кімнати обладнані сучасними меблями та побутовою технікою, необхідною для життєдіяльності. Для проживання дітей створені належні умови. Фахівцем із соціальної роботи Овідіопольського районного центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 21.12.2020 року було здійснено вихід за місцем проживання [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , та складено висновок оцінки потреб сім`ї, згідно з яким встановлено, що у батька з колишньою дружиною складні відносини. Батько бажає спілкуватися та виховувати дітей, має все необхідне, але не має змоги бачитися з дітьми, оскільки мати дітей перешкоджає. Суду надано висновок Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.06.2021 року №723/01-11 щодо визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] ,. [INFO] ,з якого вбачається, що відповідно до інформації, наданої відділенням поліції №1 Одеського районного управління поліції № 2 Головного Управління Національної поліції України в Одеській області від 05.02.2021 № 613-930, гр. [PERSON] , [INFO] , до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягувався. Відповідно до висновку психолога Центру соціальних служб Одеської міської ради від 08.06.2021 року рекомендовано для гармонійного розвитку дітей необхідне повноцінне спілкування як з матір`ю, так із батьком. Батько не повинен в присутності дітей негативно, в грубій формі висловлюватися на адресу матері. Батькам рекомендується чітко узгоджувати і домовлятися про зустрічі дітей з батьком та уникати з`ясування міжособистих відносин у присутності дітей. З`ясувавши всі обставини, та беручи до уваги інтереси малолітніх дітей, орган опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради зазначив, у своєму висновку від 25.06.2021 року за №723/01-11, що доцільним є визначення порядку та способу участі у вихованні та спілкуванні [PERSON] у вихованні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] шляхом його систематичних побачень, а саме: - перші шість місяців - кожного вівторка з 17.00 годин до 20.00 годин, кожного четверга з 17.00 годин до 20.00 годин, кожної суботи з 12.00 годин до 20.00 годин у присутності матері; - в подальшому - кожного вівторка з 17.00 годин до 20.00 годин, кожного четверга з 17.00 годин до 20.00 годин, кожної суботи з 10.00 годин до 19.00 годин без присутності матері, за умови забезпечення батьком необхідного духовного, фізичного і морального розвитку дітей, враховуючи при цьому бажання та стан здоров`я дітей, режиму дня малолітніх та особливостей відповідного віку дітей. Також у даному висновку [PERSON] роз`яснено його право на спілкування з дітьми та його обов`язок щодо їх утримання. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом. За ч.2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 157 СК України встановлено, що той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвитку дитини. Статтею 158 СК України встановлено, що рішення про визначення способу участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї, приймається органом опіки та піклування на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Прийняте рішення органу опіки та піклування є обов`язковим для батьків. У випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. У випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. (ст. 159 СК України). Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідач [PERSON] ( [PERSON] ) заперечень щодо висновку Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.06.2021 року №723/01-11 щодо визначення способів участі [PERSON] у вихованні малолітніх [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не надавала. Зважаючи на позицію позивача щодо погодження з висновком Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.06.2021 року №723/01-11 та відповідача, яка заперечень щодо вказаного висновку не надавала, суд не вбачає підстав відступати від наведеного висновку, враховуючи всі матеріали справи. За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню, а саме суд зобов`язує відповідача [PERSON] не чинити перешкод позивачу [PERSON] у спілкуванні з малолітніми дітьми: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та встановлює [PERSON] часи спілкування згідно з пропозицію органу опіки та піклування Київської районної адміністрації Одеської міської ради від 25.06.2021 року за №723/01-11. На підставі викладеного та

Outcome: partial