Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

23 червня 2022 року [PERSON] звернулась до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно її колишнього чоловіка [PERSON] , просила вжити заходи тимчасового обмеження прав кривдника та покладання на нього обов`язків строком на шість місяців. Свою заяву обґрунтовує тим,\~ що вона з 26 листопада 2011 року перебувала у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . Рішенням Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 21 жовтня 2019 року шлюб між ними розірвано. В період шлюбу у подружжя народилося двоє дітей: син [PERSON] , 2012 року народження та син [PERSON] , 2016 року народження, які проживають разом з нею. Зазначила, що як у період шлюбу, так і після його розірвання та до теперішнього часу вона зазнає з боку [PERSON] фізичне та психологічне насильство. Стверджувала, що у відношенні спільних дітей [PERSON] також вчиняє психологічне насильство, яке проявляється у переслідуваннях, образах, нецензурних висловлюваннях, вчиненні щодо неї фізичного та психологічного насильства в присутності малолітніх дітей. Вказала, що 07 квітня 2022 року внаслідок вчинення [PERSON] протиправних дій, які полягали у застосуванні відносно неї фізичного та психологічного насильства, вчиненого в присутності їх малолітніх дітей, вона вимушена була звернутися до ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області із відповідною заявою, за результатами розгляду якої відносно [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення за ст. 173-2 КУпАП, який направлено до суду. Крім цього відносно [PERSON] було винесено терміновий заборонний припис серії АА № 195079 строком на 10 діб з 08 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року. Заявник також зазначила, що внаслідок протиправних дій колишнього чоловіка, що мали місце 07 квітня 2022 року, їй було заподіяно тілесні ушкодження, які згідно висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи № 073 від 19 квітня 2022 року відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Вказала, що 08 квітня 2022 року вона побоюючись за своє здоров`я та здоров`я своїх дітей виїхала на деякий час до іншого населеного пункту, звідки повернулась додому лише 16 червня 2022 року, при цьому [PERSON] будучи впевненим у своїй безкарності, надалі погрожував їй розправою, телефонував та здійснював психологічний тиск на неї. Вважає, що вірогідність настання тяжких наслідків для її здоров`я та здоров`я їх дітей є дуже високою, оскільки попередні заходи, вжиті поліцією та судом до кривдника, виявились неефективними та не захистили їх від насильства. Внаслідок таких дій заявник проживає у постійному страху насильницьких дій з боку [PERSON] , відтак змушена була звернутись до суду з даною заявою. Посилаючись на вказані обставини, [PERSON] просила суд видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] на строк 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав: заборонити [PERSON] перебування в місці її проживання за адресою [ADDRESS] ; заборонити йому наближатись на 100 метрів до місця проживання, роботи інших місць свого частого відвідування. Ухвалою суду від 24 червня 2022 року було відкрито провадження у справі та визначено розгляд справи проводити за правилами окремого провадження, призначено судове засідання на 27 червня 2022 року. В судове засідання заявник не з`явилася, однак подала до суду заяву у якій підтримала подану заяву про видачу обмежувального припису, просила суд її задовольнити у повному обсязі та розглянути справу за її відсутності. Заінтересована особа [PERSON] , у судове засідання також не з`явився, однак звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення заяви не заперечував. У відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності\~ осіб, які беруть участь у справі фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Оскільки розгляд справи відбувався за відсутності учасників процесу фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що заява про видачу обмежувального припису підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно зі статтею 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками процесу. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу ІV «Окреме провадження» ЦПК України. Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно частини 1 ст. 350-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 26 листопада 2011 року та від даного шлюбу мають двох малолітніх дітей: сина [PERSON] , 2012 року народження та сина [PERSON] , 2016 року народження. Згідно рішення Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 29 листопада 2021 року, у справі № 703/2668/21 шлюб, укладений між\~ [PERSON] та [PERSON] , що зареєстрований 26 листопада 2011 року виконавчим комітетом Сунківської сільської ради Смілянського району Черкаської області, актовий запис № 2, був розірваний. Рішення набрало законної сили 06 січня 2022 року. Згідно копії договору купівлі-продажу земельної ділянки від 16 листопада 2016 року [PERSON] є власником земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Як вбачається із довідки виконавчого комітету Березняківської сільської ради № 294 виданої 19 квітня 2022 року старостою с. Сунки, [PERSON] та діти [PERSON] ,\~ 2012 року народження, та [PERSON] , 2016 року народження, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , але станом на 19 квітня 2022 року за вказаною адресою не проживають; колишній чоловік [PERSON] за вказаною адресою зареєстрований та проживає. Зі змісту термінового заборонного припису складеного відносно [PERSON] серії АА № 195079 від 08 квітня 2022 року вбачається, що останній вчинив фізичне та психологічне насильство відносно колишньої дружини [PERSON] , яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, що перейшло в бійку, в зв`язку з чим поліцейським СРПП ВП № 2 Черкаського РУП ГУНП в Черкаській області Самокозом\~ Б.В. винесено вказаний терміновий заборонний припис\~ строком на 10 діб з 08 квітня 2022 року по 18 квітня 2022 року, протягом якого [PERSON] було заборонено в будь-який спосіб контактувати із постраждалою особою. Відповідно до висновку спеціаліста в галузі судово-медичної експертизи від 19 квітня 2022 року № 073 у [PERSON] мали місце наступні ушкодження, а саме: садна області нижньої щелепи, і щоки зліва, синець правого передпліччя із садном на своїй поверхні, синці лівих плеса та передпліччя, правої сідниці та правого і лівого стегон. Вказані ушкодження виникли від дії твердого предмета, по давності виникнення можуть відповідати часу вказаному оглянутою та відносяться до категорії легких тілесних ушкоджень. Факт отримання заявником тілесних ушкоджень також підтверджується довідкою травматологічного пункту КНП «Смілянська міська лікарня Смілянської міської ради» № 1816 від 11 квітня 2022 року та витягом з її медичної картки амбулаторного хворого, відповідно до яких заявник 11 квітня 2022 року зверталась для огляду до лікарів травматолога та невролога з приводу отриманих нею тілесних ушкоджень, що призвели до погіршення стану її здоров`я.\~ Правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства. У п. п. 1, 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закони України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити, що обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях. Пунктом 1ч.1ст.350-2ЦПК України передбачено, що заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких колишнє подружжя і дитина (діти). Судом встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, тобто [PERSON] просить суд видати обмежувальний припис стосовно її колишнього чоловіка [PERSON] . Згідно ч.ч.2,3 ст.26\~ Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1)заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2)усунення перешкоду користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3)обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4)заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику,переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. У п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності). Відповідно до ч. 1 ст. 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Законом визначено, що видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних факторів та ризиків. Згідно правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 17 квітня 2019 року по справі №363/3496/18, суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження одного із батьків у реалізації своїх прав відносно дітей у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви іншого з батьків. Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві. Аналогічна правова позиція міститься у постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі №607/10122/19. Відповідно до ст. ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Наданими заявником [PERSON] письмовими доказами дійсно підтверджується факт існування тривалого конфлікту між нею та її колишнім чоловіком [PERSON] та наявність факту відчуття небезпеки заявником, її реального побоювання за спричинення шкоди своєму здоров`ю та здоров`ю її дітей, в зв`язку з чим вона раніше зверталася до правоохоронних органів із відповідними заявами. Зазначене вказує на те, що\~ [PERSON] відчуває емоційну невпевненість у своїй безпеці, відтак звернулася до Смілянського міськрайонного суду із вказаною заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника для свого захисту. На підставі викладеного, проаналізувавши та оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що наявні реальні ризики продовження вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявника, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно [PERSON] строком на 6 місяців із встановленням декількох заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п.п.1, 4 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». На думку суду, саме такі види обмежувальних заходів сприятимуть запобіганню вчиненню домашньому насильству з боку заінтересованої особи та буде сприяти недопущенню таких випадків в майбутньому. В силу ч. 3 ст.350-5ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Outcome: approved