Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

14 січня 2022 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Балагуряк Вероніка Василівна засобами поштового зв`язку звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] . В обґрунтування позову вказувала, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписав заяву № б/н від 19 вересня 2018 року, відповідно до умов якої отримав кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушив умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість. [INFO] [PERSON] помер помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 16 грудня 2020 року. Спадкоємцем, яка постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , які спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Станом на дату смерті заборгованість по кредиту у [PERSON] становить 8034,76 грн., яка складається з наступного: 7278,89 грн. - заборгованість за тілом кредита; 755,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками, що стало підставою для звернення до суду . Посилаючись на вказані обставини, просить суд стягнути з [PERSON] заборгованість по кредиту померлого [PERSON] в сумі 8034,76 грн., яка складається з наступного: 7278,89 грн. - заборгованість за тілом кредита; 755,87 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 14 січня 2022 року головуючим суддею обрано суддю Бебешко М.М. Одночасно з подачею позовної заяви, представником АТ КБ «ПриватБанк» Балагуряк Веронікою Василівною подано до суду клопотання про витребування доказів, в якому представник позивача просила суд витребувати від територіального органу, до повноважень якого входять питання реєстрації місця проживання фізичних осіб, щодо місця реєстрації проживання померлого [INFO] позичальника [PERSON] довідки про склад сім`ї та реєстрацію за адресою: [ADDRESS] , станом на дату смерті померлого; витребувати докази від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори щодо спадкової справи заведеної після померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд у справі на 21 березня 2022 року. Через неявку сторін в судове засідання, судовий розгляд у справ відкладено на 16 травня. Через повторну неявку сторін в судове засідання, судовий розгляд у справі відкладено та призначено на 22 червня 2022 року. Ухвалою суду від 16 травня 2022 року витребувано від управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] та витребувано від Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . 21 травня 2022 року на адресу суду з управління адміністративних послуг Білоцерківської міської ради надійшов витяг з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади, згідно з яким станом на 08.12.2020 року за адресою: [ADDRESS] зареєстрованих осіб не було. 02 червня 2022 року на адресу суду з Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори надійшла копія спадкової справи № 6/2021 щодо майна померлого [PERSON] 22 червня 2022 року сторони в судове засідання втретє не з`явилися. Про день, час та місце розгляду справи повідомлялися судом своєчасно. Представником позивача на адресу суду одночасно із позовною заявою надіслано клопотання, згідно з яким представник позивача Балагуряк Вероніка Василівна просить суд розглянути позов до [PERSON] у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Згідно заяви представника позивача Балагуряк Вероніки Василівни , остання просила суд надсилати процесуальні документи на електронну адресу банку. Повідомлення про розгляд справи, призначеної на 21 березня 2022 року, 16 травня 2022 року та 22 червня 2022 року доставлені на електронну адресу АТ КБ «ПриватБанк». Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень відповідачу [PERSON] повернулися на адресу суду 21 березня 2022 року 20 червня 2022 року за закінченням терміну зберігання та 26 квітня 2022 року за відсутністю адресата за вказаною адресою. Відповдіно до даних відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у місті Києві та Київській області від 25 січня 2022 року, [PERSON] , [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] і 17.03.2020 року знята з реєстрації в [ADDRESS] . Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України - у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з вимогами ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19 вересня 2018 року [PERSON] звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписуючи вказану заяву-анкету відповідач погодився, що дана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і тарифами, правилами користування, основними умовами обслуговування і кредитування, розташованими в рекламному буклеті, складають між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомився з договором про надання банківських послуг до його укладення і згоден з його умовами, примірник договору про надання банківських послуг згоден отримати шляхом самостійної роздруківки з офіційного сайту www.privatbank.ua. Зобов`язався виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно самостійно знайомитися з їх змінами на сайті. Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] 19 вересня 2019 року було надано кредитну картку [NUMBER] . До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти оформленої на [PERSON] , вбачається, що старт карткового рахунку відбувся 19 вересня 2018 року. Цього ж дня [PERSON] було встановлено кредитний ліміт в сумі 1600,00 грн. 01 листопада 2018 року кредитний ліміт збільшено до 5000,00 грн. 01 лютого 2020 року кредитний ліміт зменшено до 0,00 грн. Згідно розрахунку заборгованості за договором від 19 серпня 2020 року, станом на 15 листопада 2021 року загальний розмір заборгованості 8034,76 грн., з яких заборгованість а тілом кредиту становить 7278,89 грн., заборгованість за простроченими відсотками становить 0,00 грн. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. В п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг передбачено, що договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.3 та 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, клієнт дає право банку в будь-який момент змінювати /зменшити або збільшити/ кредитний ліміт. Підписання даного договору є прямою і безумовною згодою позичальника щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту, встановленого банком. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, згідно п.2.1.1.5.7 Договору. Овердрафт (п.1.1.1.63 Договору) - короткостроковий кредит, який надається банком клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його рахунку в розмірі ліміту кредитування. Згідно з п. 2.1.1.5.5 Договору позичальник зобов`язується погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. [PERSON] помер [INFO] . 06 вересня 2021 року 15.07.2020 АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до Першої Білоцерківської міської державної нотаріальної контори з претензією кредитора, в якому просив включити кредиторські вимоги АТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ та повідомити спадкоємців померлого про наявність заборгованості перед банком у розмірі 8034,76 грн. Згідно спадкової справи, заведеної Першою Білоцерківською міською державною нотаріальною конторою до майна померлого [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини після майна померлого, жодна особа, у тому числі відповідач [PERSON] , не зверталися. Відомостей щодо встановлення маси спадкового майна та даних щодо виготовлення свідоцтва про права власності на майно померлого, у тому числі, виданого на ім`я відповідача [PERSON] , матеріали спадкової справи не містять. Згідно витягу з реєстру Білоцерківської міської територіальної громади, станом на 08 грудня 2020 року, жодна із осіб за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованою не значилася. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадщина, згідно з вимогами частини першої статті 1220 ЦК України, відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкоємцями за заповітом і за законом, відповідно до статті 1222 ЦК України, можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Спадкоємцями за заповітом можуть бути юридичні особи та інші учасники цивільних відносин (стаття 2 цього Кодексу). Відповідно до статті 1231 ЦК України, до спадкоємця переходить обов`язок відшкодувати майнову шкоду (збитки), яка була завдана спадкодавцем. До спадкоємця переходить обов`язок відшкодування моральної шкоди, завданої спадкодавцем, яке було присуджено судом зі спадкодавця за його життя. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові із спадкодавця за життя спадкодавця. Майнова та моральна шкода, яка була завдана спадкодавцем, відшкодовується спадкоємцями у межах вартості рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ними у спадщину. За позовом спадкоємця суд може зменшити розмір неустойки (штрафу, пені), розмір відшкодування майнової шкоди (збитків) та моральної шкоди, якщо вони є непомірно великими порівняно з вартістю рухомого чи нерухомого майна, яке було одержане ним у спадщину. Спадкоємець за заповітом чи за законом, згідно з вимогами статті 1268 ЦК України, має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Статтею 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Особа, яка досягла чотирнадцяти років, має право подати заяву про прийняття спадщини без згоди своїх батьків або піклувальника. Заяву про прийняття спадщини від імені малолітньої, недієздатної особи подають її батьки (усиновлювачі), опікун. Особа, яка подала заяву про прийняття спадщини, може відкликати її протягом строку, встановленого для прийняття спадщини. Відповідно до статті 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Якщо виникнення у особи права на спадкування залежить від неприйняття спадщини або відмови від її прийняття іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється у три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Якщо строк, що залишився, менший як три місяці, він продовжується до трьох місяців. Спадкоємці, згідно з вимогами статті 1281 ЦК України, зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги, та/або якщо вони спадкують майно, обтяжене правами третіх осіб. Кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги. Спадкоємці, відповідно до статті 1282 ЦК України, зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. Статтею 1296 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається кожному з них із визначенням імені та часток у спадщині інших спадкоємців. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до статті 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців. Згідно з вимогами статті 1298 ЦК України, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини. Якщо заповіт складено на користь зачатої, але ще не народженої дитини, видача свідоцтва про право на спадщину і розподіл спадщини між усіма спадкоємцями може відбутися лише після народження дитини. Положення абзацу першого цієї частини застосовується також щодо дитини, зачатої за життя спадкодавця, але народженої після його смерті, у разі спадкування за законом. До закінчення строку на прийняття спадщини нотаріус може видати спадкоємцеві дозвіл на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), якщо це викликано обставинами, які мають істотне значення. Позивачем не надано суду доказів того, що після смерті боржника за кредитом, відкрилася спадщина, оціночна вартість якої, не менша за розмір заборгованості за кредитом і відповідач у справі, як можливий спадкоємець померлого, прийняла вказану спадщину. Належні та допустимі докази наявності будь-якого майна. що залишилося після смерті боржника за кредитним договором, укладеним із АТ «КБ «ПриватБанк» матеріали справи не містять. З урахуванням відсутності спадкового майна у померлого [PERSON] , не отримання відповідачем [PERSON] свідоцтва про право на спадщину, відсутність зареєстрованого місця проживання [PERSON] на день смерті [PERSON] , суд вважає за доцільне ухвалити рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до частини першої статі 141 ЦПК України суд покладає судові витрати у справі на позивача.

Outcome: dismissed