Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

27 квітня 2022 року заявник звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт, що вона та [PERSON] , який помер [INFO] , проживали однією сім`єю. В обгрунтування заяви заявник зазначила, що з 18.12.2007 року по 02.10.2018 року вона перебувала з [PERSON] в зареєстрованому шлюбі. Після набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, вони знайшли порозуміння, продовжили жити разом однією сім`єю та фактично зберегли шлюбні відносини до смерті [PERSON] . Після його смерті залишилась спадщина у вигляді автомобіля Skoda Superb, д/н [NUMBER] . Встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, оскільки надасть можливість прийняти спадщину. Ухвалою від 02.05.2022 року заява була залишена без руху. Після усунення недоліків заяви, 13 травня 2022 року заява прийнята судом до розгляду та відкрито провадження у справі. Від заінтересованої особи [PERSON] до суду надійшов відзив на заяву, в якому вона проти задоволення заяви не заперечувала, зазначивши, що її син [PERSON] дійсно проживав з заявником однією сім`єю з 03.10.2018 року до дня смерті [PERSON] - до [INFO] . В судовому засіданні заявник на задоволенні заяви наполягала, надала аналогічні пояснення та додала, що після розірвання шлюбу з [PERSON] вони знайшли порозуміння та продовжили проживати разом однією сім`єю та фактичні шлюбні відносини, вели спільне господарство, виховували їх спільних дітей до 14.03.2022 року, коли [PERSON] загинув в ході воєнних дій під час перебування на військовій службі. До смерті [PERSON] кожного місяця утримував їх сім`ю. Він весь час був військовим - пів року ніс військову службу, пів року перебував вдома. Через деякий час після розірвання шлюбу вони хотіли знову зареєструвати шлюб, але постійно не вистачало на це часу. Після його смерті відкрилась спадщина - автомобіль, земельна ділянка тощо. Тому вона змушена звернутися до суду з зазначеною заявою, щоб прийняти спадщину та отримувати допомогу та пільги від держави, у зв`язку з загибеллю чоловіка в ході воєнних дій. Заінтересована особа [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , в судовому засіданні проти задоволення заяви не заперечувала та пояснила, що її син та заявниця постійно проживали разом однією сім`єю в належному їй будинку, який вона передала своєму сину, вели спільне господарство, виховували дітей до смерті її сина. Вона навіть не знала, що їх шлюб було розірвано, оскільки фактично розлучення між ними не відбулось. Суд, заслухавши пояснення заявника, заінтересованої особи, допитавши свідків, вивчивши матеріали справи, приходить до наступного. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 , ч.2 ст. 315 ЦПК України , суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в тому числі і інших фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995 року, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; - встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Так, судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] /а.с.12/. З 18 грудня 2007 року [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано рішенням Красноокнянського районного суду Одеської області від 30.08.2018 року, яке вступило в законну силу 02.10.2018 року /а.с.10-11/. Під час шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилось двоє дітей: донька [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] /а.с.14/. Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданої Малаївським старостинським округом 29.07.2020 року [PERSON] , який проживав за адресою: [ADDRESS] , до складу його сім`ї входили: [PERSON] , яка значиться як «жінка», [PERSON] - донька, [PERSON] - син /а.с.15/. За інформацією, наданою Малаївським старостинським округом Окнянської селищної ради Подільського району Одеської області, заявник з 2007 року була зареєстрована та проживала з [PERSON] за однією адресою: [ADDRESS] , а також вели спільне господарство. Станом на 19.04.2022 року до складу її сім`ї входять: [PERSON] - донька, [PERSON] - син /а.с.16/. Згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] постійно проживає та була зареєстрована з [PERSON] , [INFO] та вели спільне господарство. Власниця будинку [PERSON] за даною адресою не проживає та не зареєстрована /а.с.17/. Факт належності на праві власності вищевказаного будинку [PERSON] підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.18/. Як вбачається з довіреності від 01.09.2021 року, [PERSON] уповноважив кожного окремо: [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси при вчиненні правочинів з питань продажу та експлуатації автомобілю марки Skoda Superb, 2004 року випуску /а.с.19/. Також на підтвердження факту продовження проживання заявника з [PERSON] після розірвання шлюбу заявником долучено до заяви копії їх спільних фотознімків за 16.12.2018 року, 05.05.2019 року, вересень 2019 року, 18.07.2021 року, на яких заявник зображена разом з [PERSON] /а.с.24-26/. Крім того, факт, про встановлення якого просить заявник, підтверджується поясненнями свідків. Так, свідок [PERSON] пояснила, що заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина близько 16-17 років, спільно займались господарством, виховували двох дітей. Вона ніколи не чула, щоб вони проживали окремо і не знала, що вони розірвали шлюб. Свідок [PERSON] пояснила, що заявник та [PERSON] проживали однією сім`єю як чоловік та дружина близько 15 років, вона постійно з ними спілкувалася, так як проживає по сусідству. Про їх розлучення вона дізналася нещодавно і це стало для неї новиною, оскільки вони продовжували проживати разом як сім`я. Вони не жили разом лише тоді, коли [PERSON] був на роботі, ніс військову службу. Аналогічні по суті пояснення надала свідок [PERSON] . Таким чином, судом встановлено, що з 18.12.2007 року заявник проживала з [PERSON] , перебуваючи з ним в зареєстрованому шлюбі до дня розірвання шлюбу, тобто до 02.10.2018 року, а після набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу, продовжила проживати з останнім однією сім`єю, вести спільне господарство, виховували спільних дітей до дня смерті [PERSON] , тобто проживала з [PERSON] однією сім`єю понад п`ять років до дня відкриття спадщини. Після смерті [PERSON] залишилась спадщина у вигляді автомобіля Skoda Superb, 2004 року випуску, д/н [NUMBER] /а.с.32/. Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру, спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не відкривалась /а.с.42/. Відповідно до ст.1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Оскільки на час відкриття спадщини шлюб між заявником та [PERSON] було розірвано, то для прийняття спадщини після смерті останнього, заявнику необхідно встановити факт проживання однією сім`єю зі спадкодавцем не менш як п`ять років до смерті [PERSON] в судовому порядку. Відповідно до п.п.4.1, 4.2 п.4 Глави 10 Розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за 282/20595, нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, перевіряючи наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу зазначеного свідоцтва, вимагає документи, які є доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем. Такими доказами можуть бути свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, копії рішень суду, що набрали законної сили про встановлення факту родинних та інших відносин. Крім того, [PERSON] був військовослужбовцем та загинув під час несення служби. Так, згідно з Витягом із протоколу №198 від 29.04.2022 року засідання 18 Регіональної військово-лікарської комісії по встановленню причинного зв`язку захворювань, поранень, контузій, травм, каліцтв, поранення майстра-сержанта [PERSON] - травма, яка призвела до смерті, пов`язана із захистом Батьківщини /а.с.54/. Відповідно до ч.1 ст.16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Згідно з ч.1 ст.16-1 вказаного Закону, у випадках, зазначених у підпунктах 1-3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. При цьому, згідно з ч.2 ст.16-1 вказаного Закону, члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Відповідно до ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України, сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства (ч.4 ст.3 Сімейного кодексу України). Виходячи з наведеного, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки факт, про встановлення якого просить заявник, доведений наданими доказами, а встановлення вказаного факту має для неї юридичне значення, так надасть можливість претендувати на спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , як спадкоємиці за законом 4 черги, а також претендувати на отримання одноразової грошової допомоги, як члену сім`ї загиблого військовослужбовця.

Outcome: approved