Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області, в якому просить встановити йому додатковий строк, достатній для подання заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , який на момент смерті був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,28 га, розташованої за адресою: Одеська область, Болградський район (колишній Тарутинський) район, Рівненська сільська рада, яка належала йому на праві приватної власності та земельні ділянки площею 6,70 га та площею 3,28 га, розташований за адресою: Одеська область, Болградський район (колишній Тарутинський) район, Рівненська сільська рада, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем якої був її син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав. При зверненні до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , позивач отримав постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки ним пропущено строк для прийняття спадщини. Строк для прийняття спадщини був пропущений у зв`язку з тим, що на той період часу він постійно перебував за кордоном на заробітках, надалі розпочалася пандемія коронавірусу, що призвело до встановлення КМУ карантину на всій території України з 03 березня 2020 року, що позбавило його своєчасно звернутися до нотаріуса. Враховуючи вище викладене, позивач просить в судовому порядку поновити пропущений ним строк, встановивши йому додатковий строк достатній для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав заяву з проханням розглянути справу у його відсутність та відсутність позивача, позовні вимоги підтримають у повному обсязі. Представник відповідача Тарутинської селищної ради Болградського району Одеської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника відповідача надійшла заява про згоду з позовними вимогами позивача та з проханням розглянути справу без його участі. Частиною 3 статті 200 ЦПК України, передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Згідно зі ч. 4 ст. 200 ЦПК України, ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Частина 1 статті ст. 206 ЦПК України регламентує, що відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Так, відповідачі на стадії підготовчого провадження звернулись до суду із заявою про визнання позовних вимог, тому дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що визнання відповідачами позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, в зв`язку з чим є підстави для ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення по справі. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку. Пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України " Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30 травня 2008 року передбачено, що у випадку коли особа, яка прийняла спадщину в установлений законом строк, вона може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз.2 п. 24 Постанови). З матеріалів справи встановлено, що позивач [PERSON] є сином [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого повторно 04.11.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Тарутинського районного управління юстиції в Одеській області (а.с. 13). [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 03.12.2021 року Тарутинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Болградському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (а.с. 8). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді земельної ділянки площею 3,28 га, розташованої за адресою: Одеська область, Болградський район (колишній Тарутинський) район, Рівненська сільська рада, яка належала йому згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІ-ОД №038098 (а.с. 10) та земельні ділянки площею 6,70 га та площею 3,28 га, розташовані за адресою: Одеська область, Болградський район (колишній Тарутинський) район, Рівненська сільська рада, які належали [PERSON] , яка померла [INFO] згідно державного акту на право приватної власності на землю серії ІІІ-ОД №053645 та серії ІІ-ОД №038099 (а.с. 11, 12), спадкоємцем якої був її син [PERSON] (а.с. 14, 15), який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав (а.с. 17). Позивач [PERSON] як спадкоємець майна померлого [PERSON] за законом, 01.06.2022 року звернувся до державного нотаріуса Тарутинської державної нотаріальної контори Одеської області Давидової Н.Г. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримав постанову про відмову в видачі свідоцтва у зв`язку з тим, що ним пропущено строк для прийняття спадщини (а.с.18). Строк для прийняття спадщини був пропущений у зв`язку з тим, що на той період часу позивач постійно перебував за кордоном на заробітках, надалі розпочалася пандемія коронавірусу, що призвело до встановлення КМУ карантину на всій території України з 03 березня 2020 року, що позбавило його своєчасно звернутися до нотаріуса. Відповідно до ч 1. ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. В силу ч.2 ст. 1220 ЦК України, часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ч.1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України - за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Постановою Верховного суду від 26.06.2019 по справі №565/1145/17 розширено перелік поважних причин пропуску прийняття спадщини, а саме: Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Тож, суд визнає, що зазначені позивачем причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини є поважними. На підставі викладеного, з урахуванням всіх обставин справи, суд вважає достатнім строк у два місяці для можливої реалізація позивачем права на звернення до нотаріальної контори з заявою для прийняття спадщини. На підставі викладеного

Outcome: approved