Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

До Приморського районного суду м.Одеси 20.12.2021 року надійшов позов [PERSON] до Акціонерного товариства «Кредобанк», треті особи без самостійних вимог: приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христина Миколаївна, приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Вельков Олег Віталійович, про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №4885 вчинений 18.11.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. за яким звернуто стягнення на рухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме: автотранспорт, марка і модель автотранспорту MITSUBISHI OUTLANDER, 2018 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, колір чорний, державний реєстраційний номер [NUMBER] . В обґрунтування позову зазначено, що приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис №4885 від 18.11.2021 про звернення стягнення на рухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме: автотранспорт, марка і модель автотранспорту MITSUBISHI OUTLANDER, 2018 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, колір чорний, державний реєстраційний номер [NUMBER] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк», що становить загальну суму 654 927,98 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від 12.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67872394, постановою від 15.12.2021 року накладено арешт на майно боржника, а саме, на транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. [NUMBER] , та 15.12.2021 року винесено постанову про розшук майна боржника. В зазначених постановах виконавець зазначає, що боржником не було виконано вимогу про добровільну сплату боргу, проте між датою відкриття виконавчого провадження та датами про накладення арешту на майно боржника та оголошення його в розшук, минуло лише два календарних дні. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він не отримував письмового повідомлення від відповідача та нотаріуса про факт вчинення виконавчого напису. Позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом, вважаючи, що він був вчинений з порушенням норм чинного законодавства. Крім того зазначив, що ним здійснювались періодичні платежі по погашенню кредиту та відсотків, починаючи з березня 2019 року по жовтень 2020 року. Вважає, що розмір заборгованості не відповідає дійсності. На думку позивача оспорюваний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом за відсутності документів, що підтверджують безспірність вимог стягувача, також позивач не отримувала письмового повідомлення про наявність заборгованості та про вчинення виконавчого напису ніким не повідомлялась. Також просив стягнути з відповідача понесені судові витрати, в саме, судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 908,00 грн. та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. Матеріали позову суддя отримала 20.12.2021 року. Ухвалою суду від 23.12.2021 року відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в загальному позовному провадженні з призначенням підготовчого засідання на 31.01.2022 року. 31.01.2022 року представник приватного виконавця виконавчого округу Одеської області [PERSON] адвокат Гончарук І.В. на електронну адресу суду надала письмові пояснення, в яких просила у задоволенні позову [PERSON] відмовити в повному обсязі. В обґрунтування письмових пояснень зазначено, що 13.12.2021 року до приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Велькова О.В. від АТ «КРЕДОБАНК» надійшла заява від 07.12.2021 року про відкриття виконавчого провадження на підставі виконавчого напису №4885 від 18.11.2021 року, виданого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М., щодо стягнення з [PERSON] грошової суми у розмірі 654 927,98 грн. Також, у вказаній заяві, просили накласти арешт та оголосити у розшук транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. [NUMBER] . Постановою від 13.12.2021 року відкрито виконавче провадження №67872394 за виконавчим написом №4885 від 18.11.2021 року, за яким АТ «КРЕДОБАНК» - є стягувачем, а [PERSON] боржником, сума заборгованості 654 927,98 грн. 13.12.2021 року було здійснено запит до Регіонального сервісного центру МВС в Одеській області щодо зареєстрованих за Позивачем транспортних засобів. Згідно відповіді МВС України від 15.12.2021 року за Позивачем зареєстрований автомобіль марки MITSUBISHI, моделі OUTLANDER, 2018 року випуску, шасі № [NUMBER] , чорного кольору, державний реєстраційний номер [NUMBER] , який є предметом застави та предметом стягнення за виконавчим написом нотаріуса, за яким відкрито виконавче провадження №67872394. 15.12.2021 року винесено постанову у виконавчому провадженні №67872394 про накладення арешту на майно Позивача, а саме вищевказаний транспортний засіб. Також 15.12.2021 року було винесено постанову про оголошення у розшук майна Позивача, а саме транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, д.р.н. [NUMBER] . Також в поясненнях зазначено, що позовні вимоги Позивача зводяться до не погодження ним із сумою стягнення за виконавчим написом та процедурою видачі виконавчого напису, однак останнім не зазначається у чому саме полягають на його думку порушення нотаріуса при видачі виконавчого напису. У позові Позивач не наводить підстав, які свідчать про існування неузгодженості заборгованості та її розміру і у чому це неузгодження полягає (яка фактична різниця між сумою стягнення за виконавчим написом та сумою заборгованості, що необхідно стягнути на його думку), не додає до матеріалів справи доказів здійснених оплат за кредитним договором, що підтверджують неузгодженість суми стягнення, не долучає до матеріалів справи кредитний договір для можливості суду встановити наявність або відсутність порушень порядку та строків оплати та наявності фактичної заборгованості. У підготовче засідання призначене на 31.01.2022 року з`явилася представник третьої особи адвокат Гончарук І.В., просила прийняти письмові пояснення . У підготовче засідання з`явилися [PERSON] та його представник [PERSON] , проти прийняття письмових пояснень не заперечували. Протокольною ухвалою суду відкладено розгляд справи на 28.02.2022 року, у зв`язку з відсутністю доказів про вручення копії позову відповідачу та третій особі. 01.02.2022 року від приватного нотаріуса Львівського МНО Барбуляк Х.М. на адресу суду поштою надійшли письмові пояснення, в яких остання просила відмовити [PERSON] в задоволенні позову. Також справу просила розглядати за її відсутністю. В поясненнях приватний нотаріус Барбуляк Х.М. зазначила, що виконавчий напис вчинено нею \~ \~ \~ \~18.11.2021 року на підставі Закону України «Про нотаріат» та відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 р. N 1172. Стягувач АТ «Кредобанк» 17.11.2021 року надіслав лист (заяву) про вчинення виконавчого напису. Право стягнення, безспірне право, виникло у зв`язку з невиконанням умов Кредитного договору №23407/2019, укладеного 26.03.2019 року, а саме: у зв`язку з неповернутою сумою кредиту станом на 29.10.2021 року; у зв`язку з простроченням відсотків станом на 29.10.2021 року. Вважає, що нею було дотримано всіх вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, а саме: отримано документи, що підтверджують невиконання [PERSON] своїх зобов`язань, розрахунок загальної заборгованості за Кредитним договором №23407/2019, укладеним 26.03.2019 року, подані стягувачем - АТ «Кредобанк», Кредитним договором №23407/2019, укладеним 26.03.2019 року, Договором застави транспортного засобу, посвідчений 27.03.2019 року Медведенко Г.В., приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу, за реєстровим №653. Відповідно до ст.204 ЦК України, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Вважає, що поданий Кредитий договір №23407/2019, укладеним 26.03.2019 року, є дійсним. Також зазначила, що відповідно до Постанови Верховного Суду України в справі №569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Тому вважає, що учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. 07.02.2022 року від представника АТ «Кредобанк» на адресу суду поштою надійшов відзив на позов, в якому просили відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. В обґрунтування відзиву зазначено, що в позові позивач вказує, що жодних повідомлень Відповідача не отримував, проте 28.09.2021 року, у зв`язку порушенням умов Кредитного договору представник АТ «Кредобанк» зареєстрував звернення стягнення за Договором застави та склав текст досудової вимоги, та 29.09.2021 року направив досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань на адресу позивача, однак, 02.10.2021 року конверт з відміткою «за закінченням терміну зберігання» було повернуто на адресу стягувача. Вважає, що АТ «Кредобанк» належним чином здійснив досудове урегулювання спору, направивши досудову вимогу на адресу реєстрації місця проживання позивача, однак останній здійснив жодних дій, спрямованих на усунення порушення умов Кредитного договору, у зв`язку з чим 18.11.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. було вчинено виконавчий напис №4885 від 18.11.2021 про звернення стягнення на рухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме: транспортний засіб MITSUBISHI OUTLANDER, 2018 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, колір чорний, д.р.н. [NUMBER] . Щодо безспірності суми заборгованості за виконавчим написом представник АТ «Кредобанк» зазначив, що нотаріусу було надано розрахунки заборгованості за договором кредиту №23407/2019 від 26.03.2019 року станом на 29.10.2021 року та первинні бухгалтерські документи (виписка про рух коштів по рахунку з 26.03.2019 року по 29.10.2021 року, меморіальні ордери), що станом на 29.10.2021 року сума сплаченої заборгованості [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 227 029,00 грн., з якої 136 223,32 грн. оплачена заборгованість за відсотками, 90 805,68 грн. оплачена заборгованість за тілом кредиту, у зв`язку з цим сума не погашеної заборгованості складає 651 727,98 грн.: 566 521,09 грн. заборгованість за тілом; 85 206,89 грн. заборгованість за відсотками. А тому вважає, що доводи Позивача є безпідставними, а сума заборгованості за виконавчим написом є безспірною. У підготовче засідання призначене на 28.02.2022 року сторони не з`явилися, 28.02.2022 року представник ПВ ВО Одеської області [PERSON] адвокат Гончарук І.В. на електронну адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без участі сторони третьої особи. Розгляд справи відкладено на 28.03.2022 року. У підготовче засідання призначене на 28.03.2022 року сторони не з`явилися, 28.03.2022 року представник ПВ ВО Одеської області [PERSON] адвокат Гончарук І.В. на електронну адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без участі сторони третьої особи. Розгляд справи відкладено на 16.05.2022 року. У підготовче засідання призначене на 16.05.2022 року сторони не з`явилися, 16.05.2022 року представник ПВ ВО Одеської області [PERSON] адвокат Гончарук І.В. на електронну адресу суду надала заяву, в якій просила справу розглядати без участі сторони третьої особи. Також в матеріалах справи міститься заява приватного нотаріуса Львівського МНО Барбуляк Х.М., в якій остання просила справу розглядати за її відсутністю. Ухвалою суду від 20.05.2022 року підготовче засідання по цивільній справі було закрите, та призначено до судового розгляду по суті на 21.06.2022 року. У судове засідання призначене на 21.06.2022 року [PERSON] не з`явився, 21.06.2022 року через канцелярію суду надав заяву, в якій позовні вимоги підтримав, просив задовольнити, справу просив розглядати за його відсутністю. Представник АТ «Кредобанк» у судове засіданні не з`явився, 17.06.2022 року на електронну адресу суду надав клопотання, в якому просив у задоволенні позову [PERSON] відмовити, справу просив розглядати за відсутністю представника Банку. Інші учасники процесу у судове засідання не з`явилися, про час, дату та місце судового розгляду були повідомлені належним чином. В матеріалах справи містяться заяви представник ПВ ВО Одеської області [PERSON] адвоката Гончарук І.В. та приватного нотаріуса Львівського МНО Барбуляк Х.М., в яких останні просили справу розглядати за їх відсутністю. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Відповідно до ст.268 ЦПК України, датою складання повного тексту рішення суду є 01.07.2022 року. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі, виходячи з наступного. Як вбачається\~з матеріалів\~справи та\~встановлено судом\~у судовому\~засіданні, 26.03.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір №23407/2019, відповідно до якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 657\~326,77 грн. на строк до 25.03.2026 року (а.с.65-67). 27.03.2019 року між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено Договір застави транспортного засобу MITSUBISHI OUTLANDER, 2018 року випуску, №шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, колір чорний, державний реєстраційний номер [NUMBER] , посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Медведенко Г.В., та зареєстровано в реєстрі за №653 (69-70). Приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Х.М. вчинено виконавчий напис №4885 від 18.11.2021 про звернення стягнення на рухоме майно, яке належить [PERSON] , а саме: автотранспорт, марка і модель автотранспорту MITSUBISHI OUTLANDER, 2018 року випуску, № шасі [NUMBER] , об`єм двигуна 1998, колір чорний, державний реєстраційний номер [NUMBER] . За рахунок коштів, отриманих від реалізації вказаного рухомого майна запропоновано задовольнити вимоги Акціонерного товариства «Кредобанк» за період з 26.10.2020 року по 29.10.2021 року, в тому числі: 566\~521,09 грн. неповернута сума кредиту станом на 29.10.2021 року; 85\~206,89 грн. прострочені відсотки станом на 29.10.2021 року; 3\~200,00 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 654 927,98 грн. (а.с.13). Із вказаного\~виконавчого напису\~вбачається,\~що він\~вчинений на\~підставі ст.87\~ Закону\~України «Про\~нотаріат» та п.1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~року №\~1172 (зі змінами та доповненнями). Виконавче провадження за вказаним виконавчим написом від 18.11.2021 року було відкрито приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. постановою від 13.12.2021 року (виконавче провадження №67872394) (а.с.16). В подальшому приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Вельковим О.В. 15.12.2021 року винесено постанови про арешт майна боржника та про розшук майна боржника (а.с.18-21). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (далі Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України "Про нотаріат"). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012року №296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвяченаГлава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України"Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій. До таких висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Аналогічного висновку щодо застосування вказаних норм матеріального права у аналогічних правовідносинах, дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 29 березня 2019 року за наслідками розгляду цивільної справи № 137/1666/16-ц (касаційне провадження № 14-84цс19). Разом із тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Така правова позиція викладена у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07.02.2018 у справі № 4071/14-ц та від 12.04.2018 у справі № 761/32388/13-ц. Відповідно до пункту 1 згаданого Переліку за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1цього переліку) подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Позивач [PERSON] в своєму позові стверджує, що ним оспорюється розмір заборгованості, наданий приватному нотаріусу для вчинення виконавчого напису. Починаючи з жовтня 2020 року матеріальне становище позивача значно погіршилось, що в подальшому ще більше ускладнилось через запровадження на території України карантинних обмежень, встановлених Постановою Кабінету Міністрів України від 09 грудня 2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», про що він також повідомив відповідача, на що отримав відповідь про те, що Банк з розумінням відноситься до ситуації, що склалась, та повідомив Позивача про те, що він не зазнає складнощів щодо взаємних кредитних відносин, окрім штрафних санкцій, передбачених за несвоєчасну сплату кредитних платежів за кредитним договором. Крім того, позивач зазначив, що ним сплачувались грошові кошти по погашенню кредиту та процентів за користування кредитом і навіть після вчинення виконавчого напису, що підтверджується випискою по особовим рахункам від 15.12.2021 року, наданою позивачем (а.с.14-15) та розрахунком заборгованості за договором кредиту станом на 29.10.2021 року, наданою представником АТ «Кредобанк» (а.с.80-81), які знаходяться в матеріалах справи. Розмір заборгованості не відповідає дійсності. Окрім цього, зі спірного виконавчого напису від 18.11.2021 року №4885 вбачається, що задоволення вимог Акціонерного товариства "Кредобанк" проводиться за період з 26.10.2020 року по 29.10.2021 року. Разом з тим, з досудової вимоги АТ "Кредобанк" щодо виконання договірних зобов`язань №27-10337410/21 від 28.09.2021 року, яка знаходиться в матеріалах справи, вбачається, що розрахунок заборгованості за кредитним договором №23407/2019 від 26.03.2019 року надається станом на 28.09.2021 року, та включає в себе заборгованість по основному боргу в розмірі 566\~521,09 грн., в т.ч. прострочена 73\~919,12 грн.; прострочені проценти 78\~459,21 грн.; нараховані проценти 398,49 грн., загальна заборгованість становить 645\~378,79 грн. (а.с.74). При цьому, як вбачається зі спірного виконавчого напису №4885 від 18.11.2021 року, сума заборгованості становить: 566\~521,09 грн. неповернута сума кредиту станом на 29.10.2021 року, 85\~206,89 грн. прострочені відсотки станом на 29.10.2021 року та 3\~200,00 грн. плата нотаріусу за вчинення виконавчого напису, тобто загальна сума, яка підлягає до стягнення на підставі виконавчого напису становить 654\~927,98 грн., тому суд вбачає, що в даному випадку є розбіжності у сумах, які підлягали стягненню (а.с.79). А тому суд визнає, що зазначена заборгованість є спірною. Проте, Відповідачем в свою чергу не було жодним чином повідомлено про обставини, які вплинули на рішення Відповідача звернутись до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Барбуляк Христини Миколаївни для вчинення виконавчого напису №4885, з метою звернення стягнення на Транспортний засіб Позивача. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Згідно ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність" первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Разом з тим, наявна в матеріалах справи виписка про рух коштів по лицевому рахунку № [NUMBER] за період з 26.03.2019 року по 29.10.2021 року не може вважатись розрахунком заборгованості [PERSON] перед АТ "Кредобанк" за кредитним договором, який підтверджує безспірність вимог стягувача, оскільки не відповідає вказаним вимогам, з неї неможливо визначити, коли та яким чином була сформована заборгованість за сумою кредиту, за який період та на яку суму було нараховано проценти кредитним договором (а.с.82-85). Окрім цього, вищевказане неможливо встановити і з досудової вимоги, яка направлялась Акціонерним товариством "Кредобанк" Перову С.М. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана позиція суду відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 05.07.2017 року по справі № 6-887цс17. Згідно пп.3.5 п.3 Глави 16 Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Позивач звернув увагу суду на те, що він не отримував жодних вимог від відповідача про стягнення боргу, досудову вимогу щодо виконання договірних зобов`язань і не мав можливості ознайомитися зі змістом досудової вимоги та відповідно реалізувати своє право з досудовим врегулюванням спору з позивачем. Крім того, [PERSON] зазначив, що при укладанні кредитного договору ним було надано контактний телефон, в подальшому позивач змінив номер телефону, про що повідомив відповідача. Позивач стверджує, що не отримував письмового повідомлення про наявність заборгованості та про вчинення виконавчого напису ніким не повідомлялась. Будь-яких належних доказів на спростування зазначеного доводу суду не було надано, у зв`язку з чим суд приймає цей довід як такий, що відповідає дійсності. Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Вимогами ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Нормою ст.49 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що нотаріус відмовляє у вчиненні нотаріальної дії, якщо вчинення такої дії суперечить законодавству України. Заперечуючи проти позову, відповідачем, в свою чергу, не доведено у встановленому законом порядку, що є обов`язковим в силу принципу змагальності, передбаченого ст.12 ЦПК України, факту його правомірної поведінки, не спростовано тих обставин, на які позивач посилається в своєму позові. Розглядаючи справу, суд приймає лише ті докази, які мають значення для справи. Обставини, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися ніякими іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, відповідачем не надано належних та допустимих доказів у розумінні ст.ст.76-81\~ЦПК України на підтвердження своїх заперечень. Своїми правами, визначеними ЦПК України відповідач також не скористався. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, так як на час вчинення спірного виконавчого напису був відсутній факт безспірності суми заборгованості за кредитним договором, вимогу про усунення порушень виконання зобов`язань позивач не отримував, а сам виконавчий напис вчинений на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог з АТ «Кредобанк» на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору за подання до суду позовної заяви в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved