Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

1. Описова частина 18.02.2022 [PERSON] в особі представника [PERSON] звернулась до суду з позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал", у якому просить визнати виконавчий напис 24698 (серія НРЕ № 173329), виданий приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною від 16.06.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в сумі 14 463,24 грн таким, що не підлягає виконанню. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Позовна заява [PERSON] обґрунтована тим, що 21.01.2022 вона дізналась, що на її платіжну картку, на яку нараховується заробітна плата, накладено арешт на підставі винесеного оспорюваного виконавчого напису. При винесенні виконавчого напису нотаріусом не дотримано чинного законодавства. Так, жодних вимог ТОВ "ФК "Кредит-Капітал" про погашення кредитної заборгованості перед вчиненням виконавчого напису вона не отримувала та доказів направлення такої вимоги нотаріусу не надано. Окрім того, зазначає, що всупереч умовам кредитного договору їй нараховано відсотки та пеню з порушенням строків. Надані нотаріусу документи не підтверджують безспірність вимог стягувача до боржника. Кредитний договір не посвічений нотаріально. Нотаріусом вказано завищену суму за вчинення виконавчого напису. Позивачка вважає, що виконавчий напис було виконано з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку, Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса». Заяви, клопотання , інші процесуальні дії у справі Ухвалою суду від 23.02.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження, до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог залучено приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксану Федорівну (а.с.31). Ухвалою суду від 24.05.2022 у Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит капітал» витребувано оригінал кредитного договору № 551/11 від 15 січня 2008 року, що був укладений між [PERSON] та ПАТ «ВіЕйБі Банк». Відповідачеві роз`яснено, що у разі неподання з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд може визнати обставини, для з`ясування яких такі докази витребовуються. Ухвала суду отримана представником ТОВ "ФК "Кредит капітал", проте не виконана без пояснення причин невиконання. Від представника ТОВ "ФК "Кредитні ініціативи" Гулько А.В. до суду надійшла заява, в якій він просить відмовити у стягненні витрат за надання правничої допомоги адвокатові, оскільки до позову не долучено додаткової угоди про розмір правничої допомоги адвокатові; у квитанції не вказано від кого отримано грошові кошти адвокатом Колядою А.М.; справа не є складною та спірні правовідносини не є новими у судовій практиці; із матеріалів справи вбачається, що обсяг наданих послуг є незначним, сума та вид виконаної роботи є неспіввісними та не відповідають критерію розумності та дійсної вартості наданих послуг. У судовому засіданні представник позивачки, адвокат Коляда А.М. підтримав позов. Просить також стягнути 21000 гривень судових витрат, із яких 10500 гривень це його витрати за участь у даному судовому засіданні. Інших 10500 гривень обґрунтовано у поданій ним раніше заяві. Від третьої особи будь - які заяви та клопотання до суду не надходили. За згоди представника позивача, судом ухвалено рішення при заочному розгляді, відповідно до ст. 280 ЦПК України. У зв`язку із неявкою в судове засідання учасників справи, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального пристрою не здійснювалося. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом Судом встановлено, що 16.06.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксаною Федорівною вчинено виконавчий напис № 24698 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит Капітал» заборгованості за кредитним договором № 551/11 від 15.01.2008, укладеним між первісним кредитором - ПАТ «ВіЕйБі Банк» (правонаступник - ТОВ «Фінансова компанія «КРЕДИТ-КАПІТАЛ») та [PERSON] , за період з 27.03.2018 по 14.05.2021 в розмірі 14463,24 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 12618,58 грн, прострочена заборгованість по неоплаченим відсоткам за користування кредитом - 644,89 грн, також за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача; загальна сума, що підлягає стягненню - 14463,24 грн (а.с. 19). Постановами приватного виконавця виконавчого округу Київської області Кошкера І.А. від 14.01.2022 відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого напису (ВП № 68167057) та накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом та належать боржнику(а.с. 15-18). Відомості, що кредитний договір № 551/11 від 15.01.2008, укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] посвідчений нотаріально матеріали справи не містять. Кредитний договір на вимогу суду відповідач не направив, не повідомив про причини невиконання ухвали суду. Таким чином, відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України суд визнає доведеним зазначений позивачем факт, що кредитний договір № 551/11 від 15.01.2008, укладений між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та [PERSON] нотаріально не посвідчений. Норми права, які застосовані судом Відповідно до вимог ст. 12, 82 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Згідно з п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. У частині першій статті 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Висновки суду Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 16.06.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Кредитний договір від № 551/11 від 15.01.2008, за яким вчинено виконавчий напис, не був посвідчений нотаріально. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором, який нотаріально не посвідчений, суперечить вимогам ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999 та є безумовною підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Крім того в порушення статті 88 ЗУ " Про нотаріат" з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, оскільки заборгованість за кредитним договором згідно виконавчого напису нарахована із 27.03.2018 до 14.05.2021. Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 грн за пред`явлення позову. Суд частково компенсує витрати позивача за надання правничої допомоги, виходячи із таких підстав. Відповідно до положень частин 1 - 6 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Аналіз вказаних норм ЦПК України вказує, що розмір витрат на професійну правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на надання правничої допомоги представником позивача надано копію договору № 27/01/-22 від 27.01.2022; квитанцію від 27.01.2022 на суму 13500 грн. (найменування послуги: професійна правнича допомога), акт від 24.05.2022 наданих послуг згідно договору від 27.01.2022 на суму 10500 грн. Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1, ч. 3, ч. 5 ст. 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 5 липня 2012 року № 5076-VI, договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до п. 6, п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення; представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Відповідно до ст.ст. 19, 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону № 5076-VI врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання) розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Домовленості про сплату гонорару за надання правничої допомоги є такими, що склалися між адвокатом та клієнтом, в межах правовідносин яких слід розглядати питання щодо дійсності такого зобов`язання (постанова Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 № 904/4507/18 (12-171гс19)). Тобто, визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суд виходить зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». Згідно п.4.1 Договору № 27/01/-22 від 27.01.2022 про надання професійної правничної допомоги - розмір оплати праці адвоката при наданні правової допомоги, а також порядок та умови його розрахунків визначаються сторонами в додаткових угодах до цього договору, який є його невід`ємною частиною. Відповідно до п.3.3. Договору про надання професійної правничої допомоги від 27.01.2022 одна година роботи адвоката становить 2000 гривень. В робочий час адвоката включається час прибуття адвоката до суду, у зворотному напрямку, безпосередня участь у судовому засіданні. Адвокатом Колядою А.М. додаткової угоди до договору про надання правничої допомоги від 27.01.2022 не долучено. У договорі про надання правничої допомоги № 27/01/-22 від 27.01.2022 не вказано розміру суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвокату іншою особою. За таких обставин, суд позбавлений можливості пересвідчитися у дійсній домовленості щодо остаточного розміру гонорару. Тому, зважаючи, що справа не є складною, існує послідовна судова практика Верховного Суду із спірних правовідносин; великої кількості процесуальних документів від сторони позивача не вимагалося для обґрунтування позову, зважаючи на тривалість судових засідань, участь адвоката Коляди А.М. у одному судовому засіданні 06.07.2022, яке тривало 33 хвилини, враховуючи заперечення представника відповідача щодо компенсації судових витрат у розмірі заявленому позивачкою, суд стягує із відповідача на користь позивачки 5000 гривень компенсації витрат за надання професійної правничої допомоги. Такий розмір витрат за надання правничої допомоги буде співмірним складності справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони. Таким чином, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню понесені нею судові витрати в розмірі 5992,4 грн.

Outcome: approved