Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" звернулося в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію у розмірі 4 403 грн. 70 коп. та стягнення із відповідача судових витра Свої позовні вимоги мотивує тим, що згідно з п. п. 3.1.5., 3.1.7., 3.2.5. «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою НКРЕКП № 312 від 14.03.2018 р. (далі - Правила), договір між електропостачальником та споживачем універсальної послуги укладається, як правило, шляхом приєднання споживача до розробленого електропостачальником договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, який є публічним на умовах комерційної пропозиції, опублікованих електропостачальником на офіційному веб- сайті. Так, відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП вказаний договір укладається шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії або підписання заяви-приєднання до умов цього договору. Позивач зазначає, що у Львівському центрі обслуговування клієнтів ТОВ «Львівенергозбут» (далі - Львівський ЦОК) за адресою: [ADDRESS] зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Позивач посилається на те, що відповідачем було здійснено приєднання до публічного договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (далі - Договір) на умовах комерційної пропозиції №1 (далі - Комерційна пропозиція), яка є Додатком 2 до цього Договору, що розміщені на офіційному веб-сайті позивача - www.lez.com.ua. Відмови від приєднання до такого договору відповідачами подано не було. Відповідно до п. 2.1 Договору, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. П. 6.2 Договору визначає зобов`язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Згідно з Комерційною пропозицією розрахунковим періодом за Договором є календарний місяць. Рахунок (платіжний документ) надається на початку періоду наступного за розрахунковим. Оплата здійснюється протягом 10 робочих днів від дати отримання рахунку, але не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим. Розрахунок за спожиту електричну енергію здійснюється шляхом повної оплати вартості електроенергії за показами засобу обліку. Дата оплати рахунка (здійснення розрахунку) визначається датою, на яку були зараховані кошти на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника електричної енергії. Як встановлено з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2022 р. помешкання за адресою: [ADDRESS] належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Постачання електроенергії споживачу здійснюється за тарифами встановленими Регулятором, а саме, постановою НКРЕ КП від 26.02.2015 року № 220 «Про встановлення тарифів на електроенергію, що відпускається населенню», Постановою Кабінету Міністрів України від 05.06.2019 року №483 «Про затвердження Положення про покладення спеціальних обов`язків на учасників ринку електричної енергії електричної енергії для забезпечення загальносуспільних інтересів у процесі функціонування ринку електричної енергії». Відповідно до п. 9.1. Договору за невиконання або неналежне виконання своїх зобов`язань за цим Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену цим Договором та чинним законодавством. Свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідач [PERSON] систематично не виконував, борг за спожиту електроенергію за період 01.12.2019 р. - 01.11.2020 р. складає 4 403, 70 грн, що підтверджується розрахунком основного боргу за спожиту електричну енергію за підписом заступника начальника Львівського ЦОК. Також позивач в позовній заяві зазначає, що Закон України «Про судовий збір» передбачає, що за подання позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору складає 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. При цьому, відповідно до ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. Позивач вказує, що ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 13.05.2021р. у справі №444/172/21 було відмовлено у видачі судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію. Позивач зазначає, що за подання заяви про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] заборгованості за спожиту електроенергію, ТОВ «Львівенергозбут» було сплачено 227, 00 грн. що підтверджується копією платіжного доручення №24297 від 19.01.2021р., прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01.01.2022 р. становить 2 481, 00 грн., а відтак ТОВ «Львівенергозбут» сплачено судовий збір у розмірі 2 254, 00 грн. А тому, представник позивача просить стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2 481 грн. 00 коп. та з урахуванням вищевикладеного просить позов задовольнити. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 19.05.2022 року у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду. Виклик відповідача у даній справі здійснювати через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце проведення такого була повідомлена належним чином, однак подала на адресу суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала в повному обсязі, щодо винесення заочного рішення по справі не заперечила. Просить позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення таких був повідомлений належним чином належним чином, повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи засобами поштового зв`язку та через оголошення про його виклик до суду на офіційному веб-порталі судової влади України (арк.спр. 35). Оскільки відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, що в розумінні ч. 3 ст. 131 ЦПК України вважається неявкою без поважних причин, не подав відзиву, а позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України вважає за можливе вирішити справу на підставі наявних у ній доказів та ухвалити заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч.1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частина 2 ст. 11 ЦК України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є у тому числі договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України, за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Відповідно до п. 2 «Правил роздрібного ринку електричної енергії», затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг № 312 від 14 березня 2018 року, укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. Згідно з п. 3.1.5 цих Правил електропостачальник розміщує у відкритому доступі форму відповідного договору, який пропонується споживачам до укладення. До договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг відповідний електропостачальник має розробити з урахуванням вимог законодавства публічні комерційні пропозиції та розмістити їх на своїх офіційних веб-сайтах. Даний договір є публічним договором приєднання та укладається сторонами з урахуванням ст. ст. 633, 634, 641, 642 ЦК України. Відповідно до п. 7 постанови НКРЕКП від 14.03.2018 року № 312, вказаний договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг укладається шляхом приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, опублікованого в засобах масової інформації та на веб-сайті постачальника, шляхом оплати рахунка, отриманого від постачальника універсальної послуги, або фактичного споживання будь-яких обсягів електричної енергії (за умови надання рахунка постачальником універсальної послуги), або підписання заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг. Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.02.2022 року, житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві приватної власності [PERSON] (арк.спр.10-11). Відповідно до ст. 319 ЦК України власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. У Львівському центрі обслуговування клієнтів ТОВ «Львівенергозбут» за адресою: Львівська область, Львівський район, с. Любеля, вул. В.Стуса, буд. 21 зареєстрований побутовий споживач та відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п. 2.1 договору про постачання електричної енергії споживачу постачальником універсальних послуг, Постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача, а Споживач оплачує Постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі згідно з умовами цього Договору. Пунктом 6.2 зазначеного Договору передбачено зобов`язання Споживача забезпечувати своєчасну та повну оплату спожитої електричної енергії відповідно до умов цього Договору та пов`язаних з постачанням електричної енергії послуг згідно з умовами цього Договору. Судом встановлено, що свої зобов`язання в частині повної та своєчасної оплати за спожиту електроенергію відповідач [PERSON] систематично не виконував, борг за спожиту електроенергію за період 01.12.2019 року по 01.11.2020 року складає 4 403, 70 грн, що підтверджується розрахунком основного боргу за спожиту електричну енергію за підписом заступника начальника Львівського ЦОК ТОВ «Львівенергозбут» (арк. спр. 9). Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. (ч.1-4 ст. 77 ЦПК України). Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч.1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем не надано суду відомостей про відсутність заборгованості, не надано іншого розрахунку заборгованості, розрахунок позивача не спростований, а тому суд бере до уваги та враховує такий розрахунок при вирішенні спору. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Відповідно до пп. 2. п. 5.5.5. ПРРЕЕ, споживач електричної енергії зобов`язаний сплачувати за електричну енергію та надані йому послуги відповідно до укладених договорів. Статтею 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги що місяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Також суд враховує, що законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. А тому відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів, як споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Така позиція суду узгоджується з висновком Верховного суду України викладеним у постанові від 30 жовтня 2013 року у справі 6-59цс13, про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Доказів того, що позивач неналежним чином чи не в повному обсязі надавав послуги з постачання електричної енергії відповідачем суду не надано, так як і не надано доказів відмови відповідача від отримання вказаних послуг, які постачав позивач. Відповідач, не подавши відзиву на позовну заяву, розмір вказаних вище нарахувань не спростував. Оскільки на відповідача [PERSON] покладено обов`язок оплачувати вартість спожитих житлового-комунальних послуг, зокрема спожитої електричної енергії, за адресою: [ADDRESS] , а відповідач не вносив плату за надані послуги, що привело до виникнення заборгованості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача. Як встановлено судом із наданого позивачем розрахунку, заборгованість відповідача за спожиту електричну енергію складає 4 403 грн. 70 коп. Ураховуючи вищенаведене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, а тому з відповідача [PERSON] в користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Львівенергозбут" необхідно стягнути 4 403 (чотири тисячі чотириста три) грн. 70 коп. заборгованості за спожиту електричну енергію. Згідно з ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач при поданні до суду позовної заяви майнового характеру сплатив 2 254 грн. 00 коп. судового збору, що підтверджується платіжним дорученням № 100699 від 21.04.2022 року (арк.спр. 1), окрім того ТОВ «Львівенергозбут» було сплачено 227, 00 грн., за подачу судового наказу, що підтверджується копією платіжного доручення №24297 від 19.01.2021р, а тому сплачену позивачем суму судового збору в розмірі 2 481 грн. 00 коп. належить стягнути в користь позивача із відповідача.

Outcome: approved