Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати за ним право на земельну частку (пай) площею 2,89 га в умовних кадастрових гектарах, із земель, які перебували у колективній власності КСП ім.Щорса с.Радичі Володарсько Волинського району Житомирської області та виділити йому земельну частку (пай) за рахунок нерозподілених земель колективної власності, що придатні для обробітку за межами населеного пункту в адміністративних межах Радицького старостинського округу Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області площею 2,89 га, в умовних кадастрових гектарах. \~ \~ \~ \~В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що у період з 15 червня 1992 року по 19 травня 1997 року він працював в колгоспі ім.Щорса на різних роботах та був членом колгоспу. На базі колгоспу створено КСП ім. Щорса, яке у подальшому реорганізовано в СТОВ «Радичі» згідно з рішенням загальних зборів 25.01.2000 року. Відповідно до Указу Президента\~України від\~8\~серпня 1995\~року № 720/95\~«Про порядок\~паювання земель,\~переданих у\~колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», у 1996 році у колгоспі розпочалася робота по підготовці до паювання майна та земель, що перебували у колективній власності КСП ім. Щорса Володарсько-Волинського району Житомирської області. Під час розпаювання земель КСП ім. Щорса він був членом цього колгоспу, однак помилково не внесений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), що додавалися до державного акту, і відповідно сертифікат на право на земельну частку (пай) він не отримав, чим порушено його право на отримання права на земельну частку (пай). На території Радицького старостинського округу Хорошівського району обліковуються землі запасу, землі сільськогосподарського призначення, а середній розмір земельної частки (паю) по сільській раді становить - 2,89 га. З невідомих причин він не був включенний до Списку громадян на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва Радицької сільської ради Володарсько- Волинського (після перейменування - Хорошівського) району Житомирської області. Позивач вважає, що він має право на земельну частку (пай), так як був членом колгоспу ім.Щорса, яке у подальшому реорганізовано в СТОВ «Радичі» згідно з рішенням загальних зборів 25.01.2000 року. Невключення його до Списку громадян на видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та відсутність його прізвища в Списку громадян колективного сільгосподарського підприємства ім.Щорса Володарсько-Волинського району Житомирської області, що є додатком до Державного акту на право колективної власності на землю позбавляє його права на отримання земельної частки (паю) в позасудовому порядку, а тому він змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. Ухвалою судді Володарсько-Волинського районного суду Житомирської області від 22 лютого 2022 року відкрито провадження в справі. Позивач в судове засідання не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити. В судове засідання представник Хорошівської селищної ради не з`явився, селищний голова направив до суду заяву про розгляд справи без участі представника Хорошівської селищної ради, позов визнає. Представник СТОВ «Радичі» належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак на виклик до суду не прибув, про причину неявки суд не повідомив. Відповідно до\~статті 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями\~12,\~13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі необхідні, зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно копії свідоцтва про зміну імені [PERSON] змінив прізвище на [PERSON] . В період з 15 червня 1992 року по 19 травня 1997 року [PERSON] працював в колгоспі ім.Щорса на різних роботах та був членом колгоспу який у подальшому було реорганізовано в СТОВ «Радичі», що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] та довідками СТОВ «Радичі» від 08.02.2021 року і 28.04.2022 року. Згідно інформації Головного управління Держгеокадастру у Житомирській області №97-6-0.23-249/170-19 від 07.02.2019 року [PERSON] відсутній у списку громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, що мають право на земельну ділянку. Відповідно до довідки Хорошівської селищної ради №2 від 04.01.2022 року на території Радицького старостинського округу наявна земельна ділянка, яка в подальшому на підставі суду може бути виділена [PERSON] . Із довідки Хорошівської селищної ради №102 від 18.02.2022 року слідує, що згідно проектно-технічної документації із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельну ділянку громадянам, із земель реформованого КСП ім.Щорса Радицької сільської ради Володарсько Волинського району Житомирської області та протоколу загальних зборів власників земельних часток (паїв) реформованого КСП ім.Щорса Радицької сільської ради від 25.05.2005 року, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах становить: рілля 2,06 га, сіносить 0,83 га. Згідно довідок №9 та №10 від 28.04.2022 року виданих правлінням СТОВ «Радичі», на базі колгоспу ім.Щорса створено КСП, яке згодом було реорганізовано в СТОВ «Радичі». Із державного акту на право колективної власності на землю серії ЖТ №13-12-0001, виданого 25 грудня 1995 року слідує, що Радицькою сільською радою народних депутатів Володарсько Волинського району Житомирської області КСП ім..Щорса передано у колективну власність 2058,1 га землі для сільськогосподарського використання. [PERSON] не внесено до списку громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу або товариства, що підтверджується копією вказаного списку. \~ \~ \~ \~Питання включення особи до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю вирішується відповідно до ст.ст.\~22, 23 Земельного кодексу України,\~Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,\~Указу Президента України «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» від 10.11.1994 року, Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв) від 05.06.2003 року. Відповідно до\~ст. 1 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~право на земельну частку (пай) мають колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). За\~пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»\~право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Право за земельну частку безпосередньо не залежить від стажу роботи громадянина, його виробничих показників, особистих заслуг, місця проживання тощо. Навіть якщо після отримання сертифіката працівник перестав працювати в КСП або переїхав будь-куди, він не втрачає права за земельний пай. Це право йому гарантує законодавство України й ніхто не може позбавити його цього права інакше, як за рішенням суду. За змістом статей\~22,\~23 ЗК України\~(в редакції 1990 року) особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: перебування в членах КСП на час паювання; включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; одержання КСП цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. (Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного Суду від 17.03.2020 року\~\~справа №\~396/1683/18-ц). Громадянин, якого помилково (безпідставно) не внесено до списку чи виключено з нього - додатку до державного акта на право колективної власності на землю, має до проведення розпаювання і видачі сертифікатів звернутися до загальних зборів членів КСП з питанням щодо внесення його до списку. Якщо землі вже розпайовані, то за згодою всіх власників сертифікатів має бути проведено перепаювання; у разі ж недосягнення згоди спір розглядається в судовому порядку. У такому випадку особа має звернутися до суду з позовом про визнання її права на земельну частку (пай) в КСП. Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Аналогічна позиція також викладена в постанові Верховного Суду від 05.08.2020 року в справі №615/1717/16-ц. При неможливості надати такій особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі останньому, відповідно до п. 7\~Указу Президента України від 08.08.1995 року №720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям»,\~має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. В ході судового розгляду справи позивачем доведено та підтверджено належними доказами, що він на час розпаювання земель сільськогосподарського призначення та одержання КСП «ім.Щорса» 25.12.1995 року державного акту на право колективної власності на землю був членом цього КСП, що підтверджується записами в трудовій книжці, а також записами у книгах реєстрації заяв членів КСП. Проте, незважаючи на даний факт, [PERSON] до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), помилково не був включений, внаслідок чого він позбавлений права отримати у власність земельну частку (пай). Виходячи з завдань цивільного судочинства, суд, беручи до уваги, що відповідачі не надали належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на заперечення позовних вимог, а тому судом встановлено наявність у позивача суб`єктивного права на земельну частку (пай), про захист якого вона просить. Згідно із ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до\~ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)»\~документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~З огляду на вказані приписи чинного законодавства, позовна вимога про виділення [PERSON] земельної частки (паю) за рахунок нерозподілених земель колективної власності, що придатні для обробітку за межами населеного пункту в адміністративних межах Радицького старостинського округу Хорошівської селищної ради Житомирського району Житомирської області площею 2,89 га, в умовних\~кадастрових гектарах задоволенню не підлягає, оскільки виділення земельної частки (паю) здійснюється комісіями з паювання та не віднесено до компетенції суду. Крім того, задоволення такої позовної вимоги не сприятиме ефективному захисту прав позивача, оскільки паювання земель колишнього КСП «ім.Щорса» завершено, відповідна комісія відсутня, а законом визначено спосіб захисту порушеного права - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Враховуючи вище викладене, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є такими, що підлягають частковому задоволенню в частині визнання за позивачем права на земельну частку (пай). На підставі вищезазначеного,

Outcome: partial