Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] в січні 2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Служба у справах дітей Вінницької міської ради про визначення способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від дитини. Позовна заява мотивована тим, що 16.12.2016 року між сторонами був зареєстрований шлюб. Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народилась дочка [PERSON] , [INFO] . Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2019 року у справі № 127/27129/19 шлюб між сторонами було розірвано. З моменту розірвання шлюбу дитина [PERSON] проживає разом із матір`ю, що в свою чергу остання чинить перешкоди у спілкуванні із дочкою. Позивач неодноразово звертався до працівників поліції із заяво вами про здійснення колишньою дружиною перешкод у побаченнях із дитиною. Відповідно до витягу з рішення від 31.10.2019 року № 2704, виконавчий комітет міської ради вирішив визначити такі способи участі громадянина [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] : щопонеділка місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосереди місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щоп`ятниці місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щонеділі місяця з 09:30 год. до 13:00 год.; зобов`язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини. Позивач зазначає, що незважаючи на рішення виконавчого комітету міської ради [PERSON] чинить йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, не виконуючи рішення виконавчого комітету міської ради, про що ним неодноразово повідомлялось до правоохоронних органів. У зв`язку з вищенаведеним позивач звернувся до суду та просив зобов`язати [PERSON] не перешкоджати [PERSON] спілкуватись із дочкою [PERSON] , [INFO] . Визначити такі способи участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] : спілкування батька з дитиною без обмежень за допомогою телефонного зв`язку, мережі інтернет, враховуючи розпорядок дитини; відвідування батьком дитини в будь який час за попереднім погодженням із матір`ю дитини; супроводження дитини батьком до дошкільного навчального закладу, навчального закладу з можливістю забирати дитину із таких закладів; участь батька у батьківських зборах, святах та інших заходах, в яких бере участь дитина, як в присутності матері, так і без неї; супроводження дитини її батьком на відпочинок, оздоровлення в межах України, так і за кордоном без супроводу матері; у разі хвороби дитини відвідування дитини її батьком не менше однієї години на добу з урахуванням рекомендацій лікаря; проживання дитини разом із батьком кожні другі вихідні дні місяця з 17:00 год. суботи до 20:00 год. неділі; проживання дитини разом із батьком під час відпустки батька один раз на рік тривалістю від одного до двох тижнів, з попереднім повідомленням матері дитини; в свій день народження батько має право на цілий день провести разом із дитиною із 09:00 год. до 20:00 год.; побачення батька з дитиною в день народження баби та діда дитини по батьківській лінії за місцем проживання баби та діда при попередньому погодженні часу та тривалості зустрічі із матір`ю дитини; мати не має права передавати дитину на виховання третім особам чи змінювати місце проживання дитини без дозволу батька; мати дитини зобов`язана на вимогу батька повідомляти про місцезнаходження дитини, її фізичний чи психологічний стан; мати зобов`язана в день зустрічі дитини із батьком привозити дитину до батька за місцем його проживання, а саме: [ADDRESS] , а батько по завершенню своєї зустрічі з дитиною, привозити дитину до місця проживання матері; батько та мати спільно вирішують який навчальний заклад (дошкільний/шкільний) буде відвідувати дитина, при цьому обраний навчальний заклад має бути рівно віддалений від місця проживання, як матері, так і батька; мати зобов`язана в харчовий раціон дитини включити м`ясо; при виїзді матері із дитиною за межі міста Вінниця, мати зобов`язана попере дитини про це батька не пізніше, як за 10 днів до переміщення; мати зобов`язана негайно попередити батька про будь які стани дитини, що можуть становити загрозу її життю чи здоров`ю та забезпечити вільну можливість батька піклуватись про дитину; мати та батько спільно святкують день народження дитини; виїзд за кордон із дитиною на відпочинок має право будь хто із батьків, за умови попередження один одного про наміри не пізніше, як за два тижні до від`їзду із належним оформлення письмового дозволу на перетин дитиною кордону; забороняється батькам налаштовувати дитину один проти одного; батьки святкують Новий Рік, Різдво, Великдень із дитиною почергово; мати зобов`язана повідомити батька на його вимогу в будь який момент часу про місце знаходження дитини, її стан, чим займається дитина; мати зобов`язана не чинити перешкод батькові отримувати інформацію про дитину у вигляді відео, фото чи геолокації дитини; батько, як в присутності матері, так і у її відсутності має право відвідувати із дитиною сімейного лікаря та медичні установи в разі такої потреби. Позивач та\~його представник\~в судовому\~засіданні позов\~підтримав повністю.\~Також просили\~визначити способи\~участі батька\~у вихованні\~та спілкуванні\~з дитиною\~відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.07.2021 року № 01-00-011-45622. Відповідач та її представник в судовому засіданні заперечили проти позову з тих підстав, що позивачу не чиняться перешкоди у спілкуванні з донькою. Водночас у випадку, якщо суд прийде до висновку про задоволення позову, відповідач не заперечили в частині визначення таких способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] : спілкування батька з дитиною без обмежень за допомогою телефонного зв`язку, мережі інтернет, враховуючи розпорядок дитини; відвідування батьком дитини в будь який час за попереднім погодженням із матір`ю дитини; супроводження дитини батьком до дошкільного навчального закладу, навчального закладу з можливістю забирати дитину із таких закладів, з урахуванням думки дитини; участь батька у батьківських зборах, святах та інших заходах, в яких бере участь дитина, як в присутності матері, так і без неї; побачення батька з дитиною в день народження баби та діда дитини по батьківській лінії за місцем проживання баби та діда при попередньому погодженні часу та тривалості зустрічі із матір`ю дитини; мати зобов`язана негайно попередити батька про будь які стани дитини, що можуть становити загрозу її життю чи здоров`ю та забезпечити вільну можливість батька піклуватись про дитину; мати зобов`язана негайно попередити батька про будь які стани дитини, що можуть становити загрозу її життю чи здоров`ю та забезпечити вільну можливість батька піклуватись про дитину; забороняється батькам налаштовувати дитину один проти одного. Також надала суду відзив на позовну заяву, який мотивовано тим, що вона не перешкоджає бачитись з дитиною за графіком і навіть поза графіком за попередньою домовленістю, але вона, як мати захищає дитину тоді, коли батько поводить себе неадекватно. Ночувати дитині з батьком заперечила, так як дитина сама не хоче, якщо дитина захоче залишитись на ніч з батьком, вона не буде заперечувати. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради надала суду заяву про розгляд справи без участі представника, підтримує висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.07.2021 року № 01-00-011-45622. Також в матеріалах справи міститься відповідь на відзив та заперечення на відповідь на відзив. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини справи і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу задоволено. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] , зареєстрований 16.12.2016 року Вінницьким міським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Вінницькій області, актовий запис № 3025, розірвано. Вирішено питання про судові витрати. За час шлюбу у сторін [INFO] народилась дочка [PERSON] , відповідний актовий запис № 2590, що підтверджується копією свідоцтва про народження, виданого повторно, серії [NUMBER] від 20.09.2019 року. З листа Київського відділення поліції Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області від 29.10.2019 року № 1170м/р/232/01-19 вбачається, що працівниками відділення поліції здійснено ретельну перевірку звернень [PERSON] щодо ненаданні дружиною бачитись з малолітньою дочкою. З даного приводу з [PERSON] було проведено бесіду та наголошено на зміст статей 141, 153, 157 СК України. Також було запропоновано, у разі якщо сторони не дійдуть згоди про вихованню дочки звернути до органу опіки та піклування або до суду. Відповідно до витягу з рішення від 31.10.2019 року № 2704, виконавчий комітет міської ради вирішив визначити такі способи участі громадянина [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] : щопонеділка місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосереди місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щоп`ятниці місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щонеділі місяця з 09:30 год. до 13:00 год.; зобов`язано батьків попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини. Відповідно до листа Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області від 10.09.2020 року на запит адвоката Федорена Г.О. [PERSON] , у період часу з листопада 2019 року по вересень 2020 року [PERSON] звертався із заявами та повідомленнями до Київського ВП Вінницького ВП ГУНП у Вінницькій області шість разів, а саме: 10.11.2019 року щодо перешкоджання дружиною у побаченнях з дитиною; 20.12.2019 року щодо перешкоджання дружиною у побаченнях з дитиною; 10.04.2020 року щодо перешкоджання дружиною у побаченнях з дитиною; 30.08.2020 року щодо ймовірного вчинення домашнього насильства дружиною відносно доньки; 30.08.2020 року щодо вчинення домашнього насильства з боку дружини; 31.08.2020 року щодо перешкоджання дружиною у побаченнях із дитиною. Вироком Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року визнано винуватим\~ [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 125 КК України. Призначено [PERSON] покарання за ч. 1 ст. 125 КК України у виді двохсот годин громадських робіт. Вироком Вінницького апеляційного суду від 17.02.2021 року апеляційні скарги обвинуваченого [PERSON] та прокурора задоволено частково. Апеляційну скаргу потерпілого [PERSON] задовольнити. Вирок Вінницького міського суду Вінницької області від 08.09.2020 року щодо [PERSON] \~ скасовано та постановлено новий вирок. [PERSON] визнано винним за ч. 1 ст. 296 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі тисячу неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить сімнадцять тисяч гривень. Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.07.2021 року № 01-00-011-45622 про визначення способів участі батька, [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити такі способи участі батька [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , з урахуванням думки дитини: щопонеділка кожного місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щосереди кожного місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щоп`ятниці кожного місяця з 17:00 год. до 20:00 год.; щонеділі кожного місяця з 09:30 год. до 20:00 год.; 15 липня щороку з 09:30 год. до 20-00 год. Рекомендовано батькам попереджати один одного про свої дії щодо дитини та узгоджувати їх з урахуванням режиму дня, стану здоров`я та інтересів дитини. Згідно зі статтею 9 зазначеної Конвенції держави-учасниці забезпечують, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. У § 54 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України», йдеться про визначення «інтересів дитини», її місця у взаємовідносинах між батьками. У цьому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зав`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. За змістом положень ч. ч. 7, 8\~ст. 7 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених\~Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Відповідно до ч. ч. 4, 5, 6\~статті 19 СК України\~при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини. Стаття 141 СК України\~визначає, що мати та батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі\~ст. 153 СК України\~мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування. За приписами\~ст. 157 СК України\~питання виховання дитини вирішується батьками спільно, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою цієї статті. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Той із батьків, з яким за рішенням суду визначено або висновком органів опіки та піклування підтверджено місце проживання дитини, крім того з батьків, до якого застосовуються заходи примусового виконання рішення про встановлення побачення з дитиною та про усунення перешкод у побаченні з дитиною, самостійно вирішує питання тимчасового виїзду за межі України на строк, що не перевищує одного місяця, з метою лікування, навчання, участі дитини в дитячих змаганнях, фестивалях, наукових виставках, учнівських олімпіадах та конкурсах, екологічних, технічних, мистецьких, туристичних, дослідницьких, спортивних заходах, оздоровлення та відпочинку дитини за кордоном, у тому числі у складі організованої групи дітей, та у разі, якщо йому відомо місце проживання іншого з батьків, який не ухиляється та належно виконує батьківські обов`язки, інформує його шляхом надсилання рекомендованого листа про тимчасовий виїзд дитини за межі України, мету виїзду, державу прямування та відповідний часовий проміжок перебування у цій державі. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. За змістом цих норм права, той з батьків, який проживає окремо від дитини, також має право на особисте спілкування з нею, а той з батьків, з яким проживає дитина не має права перешкоджати спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не має негативного впливу на нормальний розвиток дитини. Частинами 1, 2\~ст. 171 СК України\~встановлено, що дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання. Відповідно до\~ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»\~батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Частиною 1\~ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч. ч. 1, 2\~ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства»\~дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. В судовому засіданні встановлено, що між сторонами існують тривалі напружені конфліктні відносини, які носять особистий характер, у зв`язку з даними обставинами загострились взаємовідносини і така ситуація не дає можливості мирним шляхом вирішити питання порядку спілкування з дитиною, який мав би влаштовувати кожну із сторін, що зумовлює вирішення даного питання в судовому порядку, дані конфліктні відносини вочевидь не сприяють позивачу у реалізації можливості регулярно спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні. Напротивагу чому активна поведінка батька, а саме: звернення до Служби у справах дітей задля вирішення спору, звернення до правоохоронних органів через невиконання рішення служби про встановлення графіку побачень з дочкою, а також звернення до суду з даним позовом, свідчить про те, що незважаючи на те, що сторони припинили сімейні відносини, не проживають разом, мають досить напружені стосунки між собою, позивач має намір та бажання спілкуватися з дочкою, брати участь у її вихованні та житті, на що має право на рівні з матір`ю. Перешкоджання позивачеві у спілкуванні з дитиною з боку відповідача беззаперечно порушують його права в частині рівності таких прав на участь у вихованні дочки та спілкуванні з нею, а тому позовні вимоги в частині зобов`язання позивача не чинити таких перешкод підлягають до задоволення. Суд зауважує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Між тим з батьків, хто проживає окремо і дитиною має існувати постійний, систематичний контакт. Таке спілкування буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку, оскільки спілкування дітей з батьками служить задоволенню життєво важливих потреб дитини. Крім того, дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Діти мають рости під опікою і відповідальністю обох батьків, а тому участь позивача у вихованні дитини, спілкуванні між ними не лише забезпечить виконання батьківських прав позивача, а буде відповідати і інтересам дитини. При визначенні способів участі [PERSON] у вихованні та спілкуванні із дочкою, суд оцінюючи докази у справі у їх сукупності та взаємозв`язку, з урахуванням того, що сторони у справі перебувають у складних неприязних стосунках, їхні зустрічі постійно супроводжуються конфліктними ситуаціями, що може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, для убезпечення можливого негативного сприйняття дитиною образу сім`ї, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Враховуючи право та бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю малолітньою дочкою, недосягнення між батьками згоди щодо порядку участі у вихованні дитини а також те, що [PERSON] досягла того віку, коли вона може перебувати певні періоди часу без матері, зважаючи на розпорядок дня та необхідність забезпечення дитині права на відпочинок, а також, що відповідач [PERSON] позов визнала частково, суд вважає доцільним встановити наступні способи участі [PERSON] ,\~який проживає\~за адресою:\~ [ADDRESS] у\~вихованні та\~спілкуванні з\~дитиною [PERSON] ,\~ [INFO] :\~спілкування батька\~з дитиною\~без обмежень\~за допомогою\~телефонного зв`язку,\~мережі інтернет,\~враховуючи розпорядок\~дитини; відвідування батьком\~дитини в\~будь \~який час\~за попереднім\~погодженням із\~матір`ю дитини; супроводження дитини\~батьком до\~дошкільного навчального\~закладу,\~навчального закладу\~з можливістю\~забирати дитину\~із таких\~закладів,\~з урахуванням\~думки дитини; участь батька\~у батьківських\~зборах,\~святах та\~інших заходах,\~в яких\~бере участь\~дитина,\~як в\~присутності матері,\~так і\~без неї; супроводження дитини\~її батьком\~на відпочинок,\~оздоровлення в\~межах України,\~так і\~за кордоном\~без супроводу\~матері,\~з урахуванням\~думки дитини; проживання дитини\~разом із\~батьком кожні\~другі вихідні\~дні місяця\~з 17:00\~год.\~суботи до\~20:00\~год.\~неділі,\~з урахуванням\~думки дитини; проживання дитини\~разом із\~батьком під\~час відпустки\~батька один\~раз на\~рік тривалістю\~від одного\~до двох\~тижнів,\~з попереднім\~повідомленням матері\~дитини,\~з урахуванням\~думки дитини; побачення батька\~з дитиною\~в день\~народження баби\~та діда\~дитини по\~батьківській лінії\~за місцем\~проживання баби\~та діда\~при попередньому\~погодженні часу\~та тривалості\~зустрічі із\~матір`ю дитини; мати дитини\~зобов`язана на\~вимогу батька\~повідомляти про\~місцезнаходження дитини,\~її фізичний\~чи психологічний\~стан; мати зобов`язана\~негайно попередити\~батька про\~будь \~які стани\~дитини,\~що можуть\~становити загрозу\~її життю\~чи здоров`ю\~та забезпечити\~вільну можливість\~батька піклуватись\~про дитину; забороняється батькам налаштовувати дитину один проти одного. Також суд\~вважає обґрунтованим висновок виконавчого комітету Вінницької міської ради від 02.07.2021 року № 01-00-011-45622 про визначення способів участі батька, [PERSON] у вихованні та спілкуванні з дитиною [PERSON] , [INFO] , оскільки визначеним порядком в повній мірі дотримано справедливу рівновагу між інтересами дитини та інтересами батьків. З урахуванням вищевикладеного, на підставі зібраних доказів, приймаючи до уваги те, що в добровільному порядку сторони не дійшли згоди щодо визначення порядку спілкування з дитиною, а також беручи до уваги дослідивши наявні у справі докази, враховуючи рівні права батьків на участь у вихованні дитини та виходячи з інтересів дитини і вимог статей\~157,\~158 СК України, суд, врахувавши інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, вік дитини на час вирішення цього питання, режим її розпорядку дня, дійшов висновку про часткове задоволення позову та визначення судом способу спілкування батька з дитиною, дотримуючись розумного балансу на участь обох батьків у вихованні дитини. Визначений судом спосіб участі у вихованні та спілкуванні дитини з батьком у формі встановлення порядку спілкування відповідає інтересам дитини, сприятиме уникненню між сторонами конфліктів, забезпечить спокійний психологічний розвиток та зростання дитини, створить умови для виконання батьком, який проживає окремо, обов`язку на виховання дитини та здійснення його права на особисте спілкування із донькою, відповідатиме вимогам чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини. Саме такий спосіб участі батька у вихованні дитини та спілкуванні з ним у повній мірі відповідатиме інтересам як батьків, так і дитини, а також є достатнім для забезпечення участі батька у процесі вихованні дитини. Суд вважає, що встановлюючи порядок побачень батька з дочкою слід враховувати інтереси дитини, які мають пріоритет над інтересами батьків, а також закріплений у положеннях міжнародних норм та норм чинного законодавства України принцип рівності батьків у реалізації права на вільне спілкування з дитиною та участь у її вихованні, активне бажання батька брати участь у вихованні та спілкуванні зі своєю дочкою. При цьому, суд також враховує, що право батька на спілкування з дитиною є його незаперечним правом, а спілкування малолітньої дитини з батьком відповідає її інтересам. Суд наголошує, що для дитини вкрай важлива комунікація батьків у спілкуванні між собою в питаннях виховання останньої, що батьками, як встановлено судом, не здійснюється. Суд звертає увагу сторін на те, що саме батьки несуть відповідальність по відношенню до малолітньої дитини, та саме вони повинні докласти усіх зусиль для того, щоб у їх дитини виникало прагнення бути як із мамою, так і з батьком. З урахуванням вікових змін дитини, її розвитку та потреб, батьки не позбавлені права в майбутньому змінити встановлений судом спосіб участі у вихованні дитини, що буде відповідати інтересам дитини. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). На підставі викладеного та

Outcome: partial