Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

АТ «Універсал Банк» звернулося в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позов мотивовано тим, що у жовтні 2017 року АТ «Універсал Банк» запустило новий проект monobank, в рамках якого відкриваються поточні рахунки клієнтам (фізичним особам), спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки monobank. Після перевірки кредитної історії на платіжних картках monobank за заявою клієнтів встановлюється кредитний ліміт. 22.12.2018 [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету-заяву до договору про надання банківських послуг від 22.12.2018 та отримав картку. Положеннями анкети-заяви визначено, що анкета-заява разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. Отже, як вказує представник позивача, 22.12.2018 між АТ «Універсал Банк» та відповідачем укладено договір, відповідно до якого останньому надано кредит у гривні у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку в розмірі до 100000 грн., з можливістю його коригування, зі сплатою відсотків за користування кредитом, у розмірі, передбаченому Умовами. Представник позивача зазначає, що банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору (не сплатив щомісячні мінімальні платежі), що підтверджується розрахунком заборгованості за договором. Як зауважує представник позивача, у зв`язку з порушенням умов договору про надання банківських послуг станом на 04.08.2021 у відповідача перед банком виникла заборгованість у розмірі 12002,49 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом. На даний час відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань і не погашає заборгованість за договором, чим порушує права позивача. Враховуючи наведене, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] \~ на користь АТ «Універсал Банк» заборгованість за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.12.2018 станом на 04.08.2021 у розмірі 12002,49 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих до неї матеріалів надіслано учасникам справи. Представник позивача у судове засідання не з`явився, при цьому у прохальній частині позову у разі неявки у судове засідання відповідача не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника банку та ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує представник позивача. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 22.12.2018 між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви до договору про надання банківських послуг, яка разом з Умовами і правилами обслуговування фізичних осіб в АТ «Універсал Банк», Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають договір про надання банківських послуг. За умовами договору відповідач отримав кредит у розмірі 100000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка. Відповідач свої зобов`язання за договором належним чином не виконав, внаслідок чого згідно з наданим позивачем розрахунком заборгованості станом на 04.08.2021 допустив перед банком заборгованість у розмірі 12002,49 грн. загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту). Згідно зі ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За приписами ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. В силу ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі\~порушення\~зобов`язання\~настають правові\~наслідки,\~встановлені\~договором\~або законом,\~зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди (ч. 1 ст. 611 ЦК України). Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання а відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Враховуючи наведене та встановлені обставини справи, які свідчать про те, що [PERSON] належним чином не виконав свої зобов`язання за договором, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь АТ «Універсал Банк» заборгованості за договором про надання банківських послуг «Monobank» від 22.12.2018 у розмірі 12002,49 грн. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути понесені позивачем та документально підтверджені судові витрати у розмірі 2270 грн. сплаченого судового збору.

Outcome: approved