Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів про витребування майна з чужого незаконного володіння. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 12.12.2017 року він, як покупець, за договором купівлі-продажу №6200/17/003362, укладеним з ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», придбав у власність автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] . Продаж автомобіля ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» здійснювало на підставі договору комісії №6200/17/003362 від 12.12.2017 року, який був укладений між цим Товариством (комісіонером) та громадянином [PERSON] (комітентом). У свою чергу [PERSON] придбав автомобіль у власність на підставі договору купівлі-продажу №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, який був укладений між ним та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», за яким останнє виступало продавцем на підставі договору комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що був укладений між [PERSON] , як власником автомобіля «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] (комітент) та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» (комісіонер). 12.12.2017 року на підставі договору купівлі продажу та заяви №131592785 від 12.12.2017 року Територіальним сервісним центром №8046, який є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, проведено державну реєстрацію транспортного засобу на ім`я позивача з видачею свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] та державного номерного знака [NUMBER] . Під час здійснення реєстраційних дій відбувалась перевірка автомобіля за Єдиним державним реєстром МВС, за результатами якої не було виявлено будь-яких обставин, що унеможливлювали, обмежували чи вказували на протиправність продажу автомобіля та набуття права власності на нього. З часу реєстрації транспортного засобу та до 15.12.2018 року позивач безперешкодно та відкрито користувався ним. Однак, 14.09.2018 автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , Територіальним сервісним центром №8046 був знятий з обліку, у зв`язку із скасуванням його реєстрації на позивача. Скасування реєстрації відбулось на підставі «Висновку по результатам перевірки фактів викладених у листі начальника СВ Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області щодо скасування реєстраційної операції з транспортним засобом MERCEDES-BENZ ML63, кузов [NUMBER] , яка мала місце 16.11.2017 року в ТСЦ №8046 РСЦ в м. Києві». Висновок вмотивовано тим, що начебто в договорі комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що укладений між [PERSON] , як власником автомобіля «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , та комітентом, та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», як комісіонером, підпис від імені [PERSON] виконано не нею, а іншою особою. 15.12.2018 року на території Харківської області, на стаціонарному посту у с.Валки, працівниками Національної поліції України автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач, був вилучений, як такий, що перебуває у розшуку та зареєстрований на іншу особу. 22.12.2018 року Територіальним сервісним центром №1243 Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , поставлений на облік та зареєстрований за громадянкою [PERSON] . При цьому договір купівлі-продажу №6200/17/003362 від 12.12.2017 року про придбання позивачем автомобіля в судовому порядку недійсним не визнавався. Не визнавалися недійсними в судовому порядку також договори: комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що укладено між гр. [PERSON] та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ»; купівлі-продажу №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що укладений між гр. [PERSON] та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ»; комісії №6200/17/003362 від 12.12.2017, що укладений між гр. [PERSON] та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ». Будь-яких судових рішень з приводу визнання права власності за [PERSON] , або про витребування автомобіля на її користь не було. 26.02.2019 року [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу №8044/2019/1332810, на підставі якого автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , був придбаний гр. [PERSON] . Зазначений договір став підставою для реєстрації транспортного засобу Територіальним сервісним центром №8044, який є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві на відповідача [PERSON] 14.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №8044/2020/1996756. Цієї ж дати Територіальним сервісним центром №8044, який є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] перереєстровано на відповідача [PERSON] . За інформацією, що надана у листах Головного сервісного центру МВС України №31/325аз від 10.03.2021 та №31/26-229аз від 24.03.2021 [PERSON] на теперішній час є актуальним власником спірного автомобіля, який зареєстрований та перебуває на обліку за нею. На підставі вищевикладеного просив позов задовольнити. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від12.05.2021 року позовну заяву залишено без руху. 24.05.2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків. Також від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 02.06.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено частково. 05.07.2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву в якому вона зазначила, що 23.06.2021 року автомобіль вибув з її власності вона не є належним відповідачем у справі, а тому у задоволенні вимог до неї просила відмовити. 16.08.2021 року та 31.08.2021 року від третьої особи надійшли пояснення на позовну заяву в яких він просив відмовити у задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що 20.09.2018 РСЦ МВС в м. Києві отримано лист начальника СВ Криворізького ВП ГУНП в Дніпропетровській області Гоптарєва О. І. про скасування операції перереєстрації транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML63, кузов [NUMBER] , 2008 року випуску від 12.12.2017 та 16.11.2017, у зв`язку з тим, що відповідно до висновку експерта №28/1.1/349 від 03.08.2018, договір комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 містить ознаки підробки, а отже, є фіктивним. Як наслідок, було скасовано державні реєстрації транспортного засобу MERCEDES-BENZ ML63, кузов [NUMBER] , 2008 року випуску з 16.11.2017. Тобто, на момент прийняття рішення про скасування державної реєстрації вищевказаного транспортного засобу у розпорядженні уповноважених осіб були беззаперечні документальні докази того, що транспортний засіб був зареєстрований (перереєстрований) за фіктивними документами. Позовні вимоги про зобов`язання регіонального сервісного центру МВС в м. Києві скасувати існуючу реєстрацію та поновити її за позивачем є передчасними та задоволенню не підлягають, так як на даний момент транспортний засіб MERCEDES-BENZ ML63, кузов [NUMBER] , 2008 року випуску перебуває у власності [PERSON] , а процедура реєстрації можлива лише на підставі відповідного рішення суду про визнання права власності за позивачем, оскільки є чітко визначеною спеціальним нормативно-правовим актом та має бути дотримана. 08.09.2021 року від позивача надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 10.09.2021 року заяву про забезпечення позову задоволено частково. 20.09.2021 року від позивача надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 27.09.2021 року вказане клопотання задоволено. 07.10.2021 року від позивача надійшло клопотання про залучення в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25.10.2021 року у задоволенні вказаного клопотання відмовлено. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відзиви на позовну заяву не подали. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного позовного провадження учасники справи в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 12.12.2017 року [PERSON] , як покупець, за договором купівлі-продажу №6200/17/003362, укладеним з ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», придбав у власність автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] . Продаж автомобіля ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» здійснювало на підставі договору комісії №6200/17/003362 від 12.12.2017, який був укладений між цим Товариством (комісіонером) та громадянином [PERSON] (комітентом). У свою чергу [PERSON] придбав автомобіль у власність на підставі договору купівлі-продажу №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, який був укладений між ним та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», за яким останнє виступало продавцем на підставі договору комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що був укладений між [PERSON] , як власником автомобіля «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] (комітент) та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ» (комісіонер). 12.12.2017 року на підставі договору купівлі продажу та заяви №131592785 від 12.12.2017 року Територіальним сервісним центром №8046, який є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, проведено державну реєстрацію транспортного засобу на ім`я позивача з видачею свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] та державного номерного знака [NUMBER] . Під час здійснення реєстраційних дій відбувалась перевірка автомобіля за Єдиним державним реєстром МВС, за результатами якої не було виявлено будь-яких обставин, що унеможливлювали, обмежували чи вказували на протиправність продажу автомобіля та набуття права власності на нього. З часу реєстрації транспортного засобу та до 15.12.2018 року позивач безперешкодно та відкрито користувався ним. Однак, 14 09.2018 автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , Територіальним сервісним центром №8046 був знятий з обліку, у зв`язку із скасуванням його реєстрації на позивача. Скасування реєстрації відбулось на підставі «Висновку по результатам перевірки фактів викладених у листі начальника СВ Криворізького ВП ГУ НП в Дніпропетровській області щодо скасування реєстраційної операції з транспортним засобом MERCEDES-BENZ ML63, кузов [NUMBER] , яка мала місце 16.11.2017 року в ТСЦ №8046 РСЦ в м. Києві». Висновок вмотивовано тим, що в договорі комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що укладений між [PERSON] , як власником автомобіля «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , та комітентом, та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ», як комісіонером, підпис від імені [PERSON] виконано не нею, а іншою особою. 15.12.2018 року на території Харківської області, на стаціонарному посту у с. Валки, працівниками Національної поліції України автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, д.н.з. [NUMBER] , яким керував позивач, був вилучений, як такий, що перебуває у розшуку та зареєстрований на іншу особу. 22.12.2018 року Територіальним сервісним центром №1243 Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , поставлений на облік та зареєстрований за громадянкою [PERSON] . При цьому договір купівлі-продажу №6200/17/003362 від 12.12.2017 року про придбання позивачем автомобіля в судовому порядку недійсним не визнавався. Не визнавалися недійсними в судовому порядку також договори: комісії №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що укладено між гр. [PERSON] та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ»; купівлі-продажу №6200/17/003127 від 16.11.2017 року, що укладений між гр. [PERSON] та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ»; комісії №6200/17/003362 від 12.12.2017, що укладений між гр. [PERSON] та ТОВ «Прогрес Автотрейд Київ». Будь-яких судових рішень з приводу визнання права власності за [PERSON] , або про витребування автомобіля на її користь не було. При цьому, 26.02.2019 року [PERSON] , який діяв на підставі довіреності від імені [PERSON] , був укладений договір купівлі-продажу №8044/2019/1332810, на підставі якого автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , був придбаний гр. [PERSON] . Зазначений договір став підставою для реєстрації транспортного засобу Територіальним сервісним центром №8044, який є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві на [PERSON] 14.05.2020 року між [PERSON] та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу №8044/2020/1996756. Цієї ж дати Територіальним сервісним центром №8044, який є структурним підрозділом Регіонального сервісного центру МВС в місті Києві, автомобіль «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] перереєстровано на [PERSON] . За інформацією, що надана у листах Головного сервісного центру МВС України №31/325аз від 10.03.2021 та №31/26-229аз від 24.03.2021 [PERSON] на теперішній час є актуальним власником спірного автомобіля, який зареєстрований та перебуває на обліку за нею. Позивач у лютому 2019 року звернувся до Печерського районного суду м. Києва з позовом про визнання права власності та зобов`язання вчинити дії про визнання права власності. Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 20.08.2020 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03.02.2021 року у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовлено. Частиною 4 статті 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відтак, слід зазначити, що усі вищевказані обставини не підлягають доказуванню у справі за цим позовом, оскільки вони вже встановлювались та визнавались судовим рішенням. Таким чином, обставини, які зазначено у цій позовній заяві та які є істотними для правильного вирішення спору, були встановлені рішенням суду у цивільній справі, що набрало законної сили, та не підлягають доказуванню. Зазначені обставини вказують на те, що позивач придбав автомобіль на законних підставах та став його власником. Однак, у подальшому автомобіль вибув з його володіння не з його волі та за відплатним договором двічі був придбаний в особи, яка не мала права його відчужувати. Будучи власником автомобіля «Mercedes-benz ML63, 2008 року випуску, vin- [NUMBER] , позивач на теперішній час позбавлений права володіти, користуватися та розпоряджатися ним, через його перебування у іншої особи. Частиною 2 статті 328 ЦК України встановлено, що право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Також, статтею 204 ЦК України встановлено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14.11.2018 у справі №2-383/2010 зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. Встановлено, що договір купівлі-продажу №6200/17/003362 від 12.12.2017 року про придбання позивачем спірного автомобіля не оспорювався та в судовому порядку недійсним не визнавався. Він є чинним і, відповідно, ним підтверджується правомірність набуття права власності позивачем. Статтею 41 Конституції України встановлено право громадянина володіти, користуватись та розпоряджатись своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Згідно зі статтями 317, 319 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном, які він реалізує на власний розсуд. Частина перша статті 15 ЦК України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або оспорювання. Одним із способів захисту права власника є витребування майна із чужого незаконного володіння. Власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним (стаття 387 ЦПК України). Віндикація застосовується до відносин речово-правового характеру, зокрема у випадку, якщо між власником та володільцем майна немає договірних відносин і майно перебуває у володільця не на підставі укладеного з власником договору. У такому разі майно може бути витребуване від добросовісного набувача шляхом подання віндикаційного позову з підстав, передбачених частиною першою статті 388 ЦК України. Відповідно до частини першої зазначеної статті у разі, якщо майно за відплатним договором придбане в особи, яка не мала права його відчужувати, про що набувач не знав і не міг знати (добросовісний набувач), власник має право витребувати це майно від набувача лише у випадку, якщо майно: і) було загублене власником або особою, якій він передав майно у володіння; 2) було викрадене у власника або особи, якій він передав майно у володіння; 3) вибуло з володіння власника або особи, якій він передав майно у володіння, не з їхньої волі іншим шляхом. Право власника згідно з частиною першою статті 388 ЦК України на витребування майна від добросовісного набувача пов`язане з тим, в який спосіб майно вибуло з його володіння. Коло підстав, за яких за власником зберігається право на витребування майна від добросовісного набувача, є вичерпним. Однією з таких підстав є вибуття майна з володіння власника або особи, якій він передав майно, не з їхньої волі іншим шляхом. Власник майна може витребувати належне йому майно від будь-якої особи, яка є останнім набувачем майна та яка набула майно з незаконних підстав, незалежно від того, скільки разів це майно було відчужене попередніми набувачами, та без визнання попередніх угод щодо спірного майна недійсними. Реалізація цього права не залежить від доводів володільця речі про те, що він є добросовісним набувачем, якщо власник майна доведе факт вибуття цього майна з його володіння чи володіння особи, якій він передав майно, не з їхньої волі. З обставин справи встановлюється, що спірний автомобіль вибув з володіння позивача поза його волею: 15.12.2018 року його було примусово вилучено у позивача працівниками поліції, 22.12.2018 року Територіальним сервісним центром №1243 Регіонального сервісного центру МВС України в Дніпропетровській області зареєстровано за громадянкою [PERSON] та 26.02.2019 року останньою автомобіль був проданий [PERSON] шляхом укладання відповідного договору купівлі-продажу, і далі, 14.05.2020 року, він [PERSON] проданий [PERSON] , яка в свою чергу 20.06.2020 року видала довіреність НОНО 971293 на право розпоряджатись автомобілем [PERSON] та [PERSON] . На підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2021 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , остання є власником спірного автомобіля. За таких обставин, порушене право позивача, як власника спірного автомобіля, підлягає судовому захисту, зокрема, шляхом реалізації його права на витребування свого майна із чужого незаконного володіння. Відповідно, позивач як власник майна, має право на витребування майна від [PERSON] , яка є останньою його набувачем, володільцем та користувачем на підставі договору купівлі-продажу від 01.09.2021 року, укладеного між нею та [PERSON] . На підставі викладеного позовні вимоги підлягають задоволенню Що стосується постановлення окремої ухвали то слід зазначити наступне. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 262 ЦПК України, суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу. Окрема ухвала суду - це процесуальне судове рішення, якою суд реагує на виявлені під час розгляду справи порушення закону і причини та умови, що сприяли вчиненню порушення. Отже, підставою для постановлення окремої ухвали є виявлення порушення закону і встановлення причин та умов, що сприяли вчиненню порушення. Відтак, окрема ухвала може бути постановлена лише у разі, якщо під час судового розгляду встановлено склад правопорушення. Якщо суд не встановив такого порушення, підстав для окремої ухвали немає. Згідно з ч. 5 ст. 262 ЦПК України, в окремій ухвалі суд має зазначити закон чи інший нормативно-правовий акт (у тому числі його статтю, пункт тощо), вимоги якого порушено, і в чому саме полягає порушення. Суд звертає увагу, що відповідно до ст. 262 ЦПК України не встановлено процесуального обов`язку суду постановляти окрему ухвалу. Постановлення окремої ухвали є правом суду у разі встановлення судом підстав для окремої ухвали. Позивачем у заявленому клопотанні, на переконання суду, не наведено достатніх підстав та аргументів для постановлення окремої ухвали, а обставини, вказані позивачем в клопотанні, не є предметом дослідження судом під час розгляду позовної заяви. Судом не встановлено достатніх даних для висновку про наявність порушень законодавства, які містять ознаки кримінального правопорушення. Крім цього, позивач не позбавлений права самостійно звернутись до органів поліції з відповідною заявою про вчинені, на його думку, кримінальні правопорушення. Таким чином, законних підстав для постановлення окремої ухвали судом не вбачається, у зв`язку з чим у задоволенні клопотань про постановлення окремої ухвали слід відмовити. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача [PERSON] підлягає стягненню сума судового збору за подання позову до суду 908,00 грн., за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн. та за подання заяви про забезпечення позову 454,00 грн.

Outcome: partial