Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У травні\~2021\~року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Одеської міської ради про встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення\~та визнання\~права на\~спадкування. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що [INFO] померла її рідна сестра [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на квартиру [ADDRESS] . Указана квартира належала [PERSON] та її сину [PERSON] на праві власності по Ѕ частині кожному. Після придбання квартири [PERSON] та [PERSON] проживали в ній, хоча [PERSON] залишився зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , а саме в квартирі, яку вони продали. Іншого житла [PERSON] не мав. [INFO] [PERSON] помер. Оскільки він по день своє смерті проживав разом зі свою матір`ю [PERSON] , остання вважається такою, що прийняла спадщину, проте не оформила своїх спадкових прав. За зверненням позивача приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т. О. була заведена спадкова справа № 672332908 до майна [PERSON] . Листом від\~10.05.2021\~№ 229/02-14\~нотаріусом позивачу\~було роз`яснено,\~що видати\~свідоцтво про\~право на\~спадщину на\~1/1\~частку квартири\~не є\~можливим,\~оскільки зі\~спадкової справи\~неможливо встановити\~факт прийняття\~спадщини [PERSON] \~після смерті\~сина [PERSON] ,\~у зв`язку\~з чим\~рекомендовано звернутися\~до суду. У зв`язку з цим, просила встановити факт проживання [PERSON] , який помер [INFO] , зі свою матір`ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , до дня його смерті, та визнати за позивачем право на спадкування після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] та не оформила своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відзив на позов відповідач не подав. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бузова Т. Г. просила позов [PERSON] задовольнити у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Представник Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, показання свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] є рідною сестрою [PERSON] , [INFO] , яка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 13746880 від 01.03.2007 квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності по Ѕ частці [PERSON] та [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 20.12.2006, посвідченого державним нотаріусом Другої Одеської державної нотаріальної контори Гур`яновою Л. Г. та зареєстрованого в реєстрі за № 1-5511. [INFO] помер [PERSON] . Відповідно до листа заступника завідувача Приморської державної нотаріальної контори у місті Одеса Маслової М. В., за даними спадкового реєстру спадкова справа до майна [PERSON] , померлого [INFO] , станом на 10.09.2021 не заводилася, що підтверджується інформаційною довідкою зі спадкового реєстру від 10.09.2021. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) 31 січня 2021 року, актовий запис № 1443. 19 лютого 2021 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , звернулася [PERSON] . Приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіною Т. О. 19.02.2021 заведено спадкову справу № 13/2021 до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Згідно з довідкою Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради № П1-53528-ю/л від 12.03.2021 про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси та відомостями № П1-53550- ю/л від 12.03.2021 місце проживання [PERSON] , [INFO] , з 28.03.2007 було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . За інформацією Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради від 16.03.2021 № 3580Н/01-38 та № 726/01-08 від 30.08.2021, за даними, наявними в реєстрі територіальної громади, за адресою: [ADDRESS] [PERSON] зареєстрованим не значився, відомості про останню реєстрацію місця проживання (на день смерті [INFO] ) особи в реєстрі територіальної громади відсутні. Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т. О. від 10.05.2021 року повідомлено [PERSON] , що видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на 1/1 частку квартири за адресою: [ADDRESS] не є можливим, оскільки зі спадкової справи неможливо встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] , у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Свідок [PERSON] , яка є дружиною брата [PERSON] , у судовому засіданні пояснила, що протягом деякого часу проживала разом з [PERSON] та [PERSON] у батьківській квартирі. У 2002-2003 році вони роз`їхалися. У 2006 році перед Новим роком [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру, точної адреси якої вона не знає. У квартирі [PERSON] прожив не більше одного-півтора роки. Цей період проживав разом з матір`ю. Загинув у 2008 році. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що була сусідкою померлих [PERSON] та [PERSON] . Увесь час, який їй відомо вони проживали разом. Свідок [PERSON] , яка була сусідкою [PERSON] та [PERSON] , пояснила, що останні заселилися в квартиру у грудні 2006 року, проживали разом до смерті [PERSON] . Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України). Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (абзац 12 частини другої статті 16 ЦК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (частини перша та друга статті 5 ЦПК України). За змістом положень указаних норм права суд шляхом вчинення провадження у справах здійснює захист осіб, права й охоронювані законом інтереси яких порушені або оспорюються. Розпорядження своїм правом на захист є приписом цивільного законодавства і полягає в наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Тлумачення вказаних норм свідчить, що цивільні права/інтереси захищаються у спосіб, який передбачений законом або договором, та є ефективним для захисту конкретного порушеного або оспорюваного права/інтересу позивача. Якщо закон або договір не визначають такого ефективного способу захисту, суд відповідно до викладеної в позові вимоги позивача може визначити у рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. При розгляді справи суд має з`ясувати: чи передбачений обраний позивачем спосіб захисту законом або договором; чи передбачений законом або договором ефективний спосіб захисту порушеного права/інтересу позивача; чи є спосіб захисту, обраний позивачем, ефективним для захисту його порушеного права/інтересу у спірних правовідносинах. Якщо суд зробить висновок, що обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором та/або є неефективним для захисту порушеного права/інтересу позивача, у цих правовідносинах позовні вимоги останнього не підлягають задоволенню. Однак, якщо обраний позивачем спосіб захисту не передбачений законом або договором, проте є ефективним та не суперечить закону, а закон або договір у свою чергу не визначають іншого ефективного способу захисту, то порушене право/інтерес позивача підлягає захисту обраним ним способом. Статтею 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). За правилами ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом чи за законом. Згідно з ч. ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 ЦК України. У відповідності до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до частини третьої статті 1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину самого факту спільного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини недостатньо. Необхідно щоб таке проживання було постійним. Відповідно до пункту 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (чинної на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] ) - доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкодавець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем: копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Частиною першою статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з\~пунктами 2,\~23\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~30\~травня 2008\~року №\~7\~«Про судову\~практику у\~справах про\~спадкування» справи\~про спадкування\~розглядаються судами\~за правилами\~позовного провадження,\~якщо особа\~звертається до\~суду з\~вимогою про\~встановлення фактів,\~що мають\~юридичне значення,\~які можуть\~вплинути на\~спадкові права\~й обов`язки\~інших осіб\~та (або)\~за наявності\~інших спадкоємців\~і спору\~між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. У відповідності до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом про встановлення юридичного факту спільного проживання між двома померлими особами, а саме факту проживання [PERSON] , який помер [INFO] , зі свою матір`ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , до дня його смерті, [PERSON] не обґрунтувала для відновлення яких саме її порушених, невизнаних або оспорюваних відповідачем прав, свобод чи інтересів їй необхідно встановити даний факт, які юридичні наслідки породжує встановлення даного факту для позивача та яким чином встановлення даного факту може відновити порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси позивача. Встановлення даного факту, без вирішення спору про право цивільне, не породжує для позивача [PERSON] юридичних наслідків. У даному випадку виникнення у позивача права на спадкування після смерті своєї сестри [PERSON] не залежить від встановлення факту проживання [PERSON] , який помер [INFO] , зі свою матір`ю [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , до дня його смерті. Вчинення нотаріальних дій в Україні покладається на нотаріусів, які працюють у державних нотаріальних конторах або займаються приватною нотаріальною діяльністю на підставі Порядку про вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 (зі змінами та доповненнями). Так, на нотаріусів покладено обов`язок видавати свідоцтво про право на спадщину за результатами перевірки матеріалів (документів) спадкової справи, яка сформована нотаріусом. У тому числі на нотаріуса покладено обов`язок встановлювати черговість спадкування за законом спадкоємців. Главою 89 ЦК України визначено порядок оформлення права на спадщину. Спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса про видачу йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги щодо оформлення спадкових прав судовому розглядові не підлягають. Згідно з частиною першою статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Листом приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Двоєнкіної Т. О. від 10.05.2021 повідомлено [PERSON] , що видати на її ім`я свідоцтво про право на спадщину на 1/1 частку квартири за адресою: [ADDRESS] не є можливим, оскільки зі спадкової справи неможливо встановити факт прийняття спадщини [PERSON] після померлого [PERSON] , у зв`язку з чим рекомендовано звернутися до суду. Як слідує з матеріалів справи у позивача відсутні перешкоди для отримання у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом на Ѕ частку квартири після смерті [PERSON] , що не заперечувалося представником позивача у судовому засіданні. Разом з тим у матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. За відсутності постанови нотаріуса про відмову позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину, відсутні підстави вважати порушеними її спадкові права, а отже позовні вимоги [PERSON] є передчасними та необґрунтованими. На підставі наведеного, суд дійшов висновку, що правові підстави для задоволення позову [PERSON] відсутні.

Outcome: dismissed