Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою якій вказав, що являється рідним сином [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 11 вересня 2008 року позивач проживає зі своєю прабабусею [PERSON] , яка постійно займалася і займається його вихованням та доглядом, так як батьки не цікавляться ним з дворічного віку. [PERSON] постійно перебував на утриманні прабаби, і його дошкільним, і шкільним життям та здоров`ям завжди переймалася бабуся із дідусем. Батька позивач взагалі не пам`ятає, з мамою був періодичний телефонний зв`язок до військових дій. Дані відомості підтверджуються актом обстеження умов проживання від 27.04.2022 року, складеним начальником Служби у справах дітей Іллінецької міської ради Падурою А.А., характеристикою із Іллінецької загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 Іллінецької міської ради від 04.04.2021 року, випискою із амбулаторної картки №255 від 25.04.2022 року, виданою КП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Іллінецької міської ради та характеристикою, виданою КЗ «Іллінецький дошкільний навчальний заклад №6 «Струмочок» Іллінецької міської ради. Фактично не бравши із малолітнього віку участі у житті своєї дитини, відповідачі не роблять цього і зараз, абсолютно не цікавляться життям [PERSON] , навчанням, станом здоров`я, не намагаються встановити з ним хоч якійсь контракти та налагодити стосунки. Тому позивач просить суд позбавити відповідачів [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , внаслідок ухилення їх від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню. Крім того, відповідачі не надають допомоги на утримання дитини, хоча мають забезпечувати сина усім необхідним. Тому [PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття та стягувати з [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 всіх видів доходів (заробітку), але не менше 50% мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, проте його представник [PERSON] подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити, розгляд справи проводити у її відсутність та відсутність позивача. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] , будучи належним чином повідомлені про час та дату судового розгляду в судове засідання не з`явились, не повідомивши причин своєї неявки. Представник служби у справах дітей Іллінецької міської ради у Вінницькій області Іваненко А.А., в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву в якій висновок служби у справах дітей підтримує у повному обсязі. Суд, розглянувши позовну заяву, дослідивши представлені докази вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін на підставі наявних у справі письмових доказів та ухвалити у справі заочне рішення, яким позов задоволити із наступних підстав.. Між сторонами виникли правовідносини, які ґрунтуються на вимогах ст. ст. 19, 150, 151-154, 164 - 166, 171 СК України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства». Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] (а.с. 6), відповідачі у справі є його батьками. Відповідно висновку служби у справах дітей Іллінецької міської ради у Вінницькій області № 122 від 19 травня 2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] та [PERSON] відносно сина [PERSON] [INFO] , орган опіки та піклування вважає, що позбавлення відповідачів батьківських прав відносно [PERSON] , є доцільним у зв`язку з ухиленням батьків від виконання батьківських обов`язків. Згідно ст.164 СК України, батько і мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини; на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини; батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до п. 2 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно положень ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший навчальний заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», факт ухилення батька (матері) від виховання та утримання дітей може бути підтверджений письмовими доказами (актами, листами тощо), а також показаннями свідків. Відповідно до п. 16 зазначеної постанови, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що має місце факт ухилення відповідачами [PERSON] та [PERSON] від виконання батьківських обов`язків, останні не беруть участі у вихованні та утриманні сина, не піклуються про його фізичний, духовний і моральний розвиток, проживають окремо від нього, виявляють байдужість до власної дитини та взагалі самоусунулись і не спілкуються з ним, тому суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідачів батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] , оскільки це не суперечить інтересам дитини. Також суд зазначає, що згідно вимог ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Під час розгляду справи суд враховує, що згідно вимог ст. 148 Сімейного кодексу України, у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. У разі зміни прізвища обома батьками прізвище дитини, яка досягла семи років, змінюється за ії згодою. У разі зміни прізвища одного з батьків прізвище дитини може бути змінене за згодою обох батьків та за згодою дитини, яка досягла семи років. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Відповідно до п.п. 2.13.1 п. 2.13 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 96/5 від 12 січня 2011 року, підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд, враховуючи той факт, що відповідачі зовсім не приймають ніякої участі у житті сина, не цікавляться його розвитком, зростанням, зовсім не бачиться з дитиною та не виконують своїх батьківських обов`язків, приходить до висновку, про необхідність позбавлення [PERSON] та [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . При цьому, суд роз`яснює, що відповідно до вимог ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Відповідно ч. 3 ст. 166 СК України, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до частини 2 статті 51 Конституції України, статті 180 Сімейного кодексу України - батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Положеннями статті 182 Сімейного кодексу України передбачено, що суд при визначенні розміру аліментів, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом; той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. З огляду на викладене, суд визнає необхідним визначити розмір стягнення із [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] в частці від його заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття та розмір стягнення з [PERSON] аліментів на користь позивача [PERSON] в частці від її заробітку (доходу) в розмірі 1/4 частини від усіх видів її доходів (заробітку) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачів на користь держави слід стягнути 992,40 грн. судового збору. Відповідно до вимог п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання судового рішення у межах платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved