Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

15.02.2021 [PERSON] , який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з цим позовом, в якому просив стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача сплачені за розпискою від 07.07.2021 грошові кошти в розмірі 1000 доларів США та судові витрати. Стислий виклад позиції позивача. 07.07.2021 [PERSON] надала відповідачу [PERSON] грошові кошти у вигляді завдатку, які, за своєю правовою природою є авансом, за продаж житлової квартири в [ADDRESS] в розмірі однієї тисячі доларів США. В підтвердження наведених обставин відповідачкою було складено розписку від 07.07.2021. Однак, станом на 07.10.2021 відповідач не виконала взятих на себе зобов`язань, не надала позивачу ключі від вищевказаної квартири, про що між ними була попередня домовленість під час складання розписки, приховала відомості про дійсний технічний стан житлового будинку, в якому знаходиться квартира, а також ухиляється взагалі в подальшому здійснювати продаж квартири. Позивач неодноразово зверталась з усним проханням до відповідача щодо повернення коштів з огляду на порушення відповідачем своїх зобов`язань. Також в подальшому позивачем на адресу відповідача було направлено письмову вимогу про повернення коштів. Однак, станом на дату подання позовної заяви відповідач так і не виконала своїх зобов`язань та не повернула отримані від позивача кошти, що і зумовило звернення з позовною заявою до суду. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] та позивач [PERSON] позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просили їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Письмового договору купівлі - продажу між позивачем та відповідачем укладено не було. Представник позивача [PERSON] вказав, що кошти передані позивачем для подальшого придбання квартири являються авансом за відсутності укладеного письмового договору купівлі - продажу, а тому підлягають поверненню позивачу. Заперечення відповідача. 14.03.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який судом не приймається до уваги, адже його копія в порушення статті 178 ЦПК України не була направлена на адресу відповідача. 15.04.2022 на адресу суду від відповідача повторно надійшов відзив на позовну заяву, копія якого була направлена відповідачу та відповідно до якого остання просила відмовити в задоволенні позову з підстав того, що позивачем не надано жодних доказів, що підтверджують викладені в позовній заяві обставини, зокрема відмову відповідача від продажу квартири, зміни умов продажу, порушення строків купівлі - продажу, або продажу квартирі іншій особі, незадовільний технічний стан будинку. Також позивач не надала жодних доказів порушення відповідачем своїх зобов`язань, які б унеможливили здійснення купівлі - продажу вищевказаної квартири в майбутньому, а тому підстави для повернення позивачу коштів - відсутні. Крім того, позивач не зазначила на якій підставі відповідач зобов`язаний передати позивачу ключі від ще не проданої квартири. Напротивагу чому вона не відмовлялась від продажу квартири, а навпаки була зацікавлена у її продажу, в свою чергу позивач ввела її в оману щодо своїх намірів придбати квартиру та позбавила можливості здати її в оренду. Крім того, твердження позивача щодо незадовільного стану будинку також є неправдивими, адже як будинок так і квартира знаходяться в ідеальному стані. Відповідач заперечила проти суми витрат позивача на професійну правничу допомогу. В судовому засіданні відповідач [PERSON] просила відмовити в задоволенні позову з підстав, викладених у відзиві, адже вона не порушувала жодних зобов`язань перед позивачем та згодна продати вищевказану квартиру. Письмового договору купівлі - продажу між позивачем та відповідачем укладено не було, домовленість між ними була усна, оскільки на той час вона не могла розпоряджатись квартирою, адже не оформила своїх спадкових прав на цю квартиру після смерті матері. Історія справи. 15.02.2021 представник позивача звернувся з вищевказаним позовом до Голосіївського районного суду міста Києва. 20.10.2021 ухвалою судді Голосіївського районного суду дана позовна заява на підставі ст. 31 ЦПК України передана на розгляд Жмеринського міськрайонного суду. 24.01.2022 справа передана на розгляд судді Заярному А.М. Процесуальні дії, заяви та клопотання. 27.01.2022 ухвалою судді відкрито провадження у справі вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 23.03.2022; 23.03.2022 розгляд справи відкладено на 11.05.2022; 15.04.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву; 27.04.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив та заява про виклик свідків; 11.05.2022 ухвалою суду у задоволенні клопотання представника позивача про витребування доказів відмовлено, про виклик свідків задоволено, розгляд справи відкладено на 09.06.2022. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, посилання на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії розписи від 07.07.2021 [PERSON] отримала від [PERSON] завдаток за квартиру в [ADDRESS] в розмірі однієї тисячі доларів США (а.с.8). На адресу відповідача позивачем було направлено вимогу про повернення коштів, відповідно до якої [PERSON] просила [PERSON] повернути їй сплачені грошові кошти в розмірі 1000 доларів США протягом п`яти днів з моменту отримання даної вимоги, попередньо узгодивши час та місце повернення коштів (а.с.9). Як вбачається з копії трекінгу відправлення, дане відправлення не вручене під час доставки (а.с.10). Згідно копії друкованого видання «Наша газета» у розділі «здам, зніму» міститься оголошення про здачу в оренду кватири в [ADDRESS] для подальшого викупу (а.с.42-43). [PERSON] , чоловік відповідача, помер [INFO] , що стверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.45) внаслідок хвороби, що стверджується копією виписки з медичної картки (а.с.44). Згідно копії договору купівлі - продажу квартири від 30.09.2021 було укладено договір купівлі - продажу між [PERSON] та [PERSON] , який являється сином [PERSON] , на придбання квартири в [ADDRESS] , що також стверджується копією Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.70-73). Лист, направлений [PERSON] було повернено за закінченням терміну зберігання, що вбачається з копії конверту (а.с.74). В судовому засіданні були також допитані свідки: Свідок [PERSON] повідомив, що мати [PERSON] мала намір придбати квартиру саме для його подальшого проживання, дійсно його матір`ю були передані відповідачу кошти для подальшого придбання квартири в розмірі 1000 доларів США, проте через деякий час їм стало відомо про незадовільний стан будинку, тому вони придбали квартиру в іншому місці, але відповідач повертати кошти відмовилась, письмового договору купівлі - продажу між позивачем та відповідачем укладено не було. Свідок [PERSON] повідомила, що позивач [PERSON] передала під розписку відповідачу кошти в сумі 1000 доларів США для подальшого придбання квартири, яка виявилась у не придатному для проживання стані, в зв`язку з чим позивач придбала іншу квартиру, проте відповідач надані кошти повертати відмовилась, письмового договору купівлі - продажу між позивачем та відповідачем укладено не було. Мотиви суду. Норми права застосовані судом. При вирішенні спору суд аналізує наступні норми права. За змістом ст. 526 ЦК України цивільне законодавство містить загальні умови виконання зобов`язання, що полягають в його виконанні належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Правові норми ч. 2 ст. 570 ЦК України встановлюють презумпцію авансу, так як на відміну від завдатку аванс є лише способом платежу, аванс не виконує забезпечувальної функції за правилами ч. 1 ст. 546 ЦК України, а виконує функцію попередньої оплати. З цього випливає, що коли сторони хочуть визнати, що сплачена сума є завдатком, вони мають здійснити наступне: По перше, між сторонами має бути укладений письмовий договір про завдаток /ст.547 ЦК України/, яким передбачаються зобов`язання сторін /сплата коштів боржником та передання майна, надання послуг, тощо кредитором/. Тобто це не може бути попередній договір, про укладення в майбутньому основного договору, це має бути саме основний договір, може бути пункт в основному договорі, окремий договір про завдаток, розписка або товарний чек. В інакшому випадку сплачена сума коштів вважається авансом. По друге, форма домовленості про сплату завдатку має бути письмова. Сторони можуть укласти окремо договір завдатку або передбачити його умови в основному договорі. В цьому договорі /розписці або товарному чеку/ має бути указано, що внесена сума є саме завдатком. В іншому випадку це буде не завдаток, а аванс. По третє завдаток є способом забезпечення реального зобов`язання. Тобто, спочатку має існувати саме зобов`язання, а вже потім завдаток, який його забезпечує. Іншими словами завдаток не є самостійним зобов`язанням. Він є тільки способом забезпечення іншого зобов`язання і повністю від нього залежить. Таким чином, за умови відсутності хоча б одного з трьох вище наведених критеріїв відмінності передані однією стороною другій стороні грошові суми у рахунок належних за договором платежів є не завдатком а авансом. Суттєва відмінність авансу від завдатку полягає в тому, що на аванс не покладено функцію забезпечувати взяте сторонами на себе зобов`язання незалежно від того, яка сторона відповідальна за невиконання зобов`язання, той хто отримав аванс повинен його повернути. Згідно правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 28.11.2019 у справі № 910/1084/18, який є обов`язковим на підставі положень ч.4 ст. 263 ЦПК України, аванс є звичайною сумою попередньої оплати за договором, яка не виконує забезпечувальної функції, властивої завдатку. У разі невиконання зобов`язання, по якому передавався аванс, незалежно від того, з чиєї вини це відбулося, аванс підлягає поверненню особі, яка його сплатила. Крім того, слід зазначити, що аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 13 лютого 2013 року (справа № 6-176цс12) про те, що внесення завдатку як способу виконання зобов`язання може мати місце лише в разі наявності зобов`язання, яке повинно було виникати на підставі договорів купівлі-продажу будинку та частин земельних ділянок. Оскільки договори купівлі-продажу будинку й частин земельних ділянок, які б за своєю формою та змістом відповідали вимогам закону, між сторонами у справі укладені не були, а сторони лише домовилися укласти такі договори в майбутньому, передана позивачем відповідачу грошова сума є авансом, який підлягає поверненню позивачу. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 25 вересня 2012 року у справі № 6-82цс13. Відповідно до правової позиції ВСУ, викладених в ухвалах Судової палати з цивільних справ від 26.02.2004, від 13.10.2005, а також від 21.06.2006 року, залишення завдатку особі, яка його одержала, або стягнення з неї подвійної суми завдатку застосовується в тих випадках, коли між сторонами було укладено договір, проте він не виконується з вини якоїсь із сторін. Якщо ж сторони домовилися укласти договір, але відповідним чином його не оформили, сплачені в рахунок виконання договору платежі визнаються авансовими і повертаються в тому розмірі, в якому вони надавались. Відповідно до ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір у майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. Відповідно до ст.655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона /продавець/ передає або зобов`язується передати майно /товар/ у власність другій стороні /покупцеві/, а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно /товар/ і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ст. 657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов`язків, є, серед іншого, договори та інші правочини. Згідно із вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Так, в судовому засіданні було встановлено, що сторони досягли домовленості про купівлю-продаж у майбутньому об`єкта нерухомості квартири в [ADDRESS] . З метою подальшого укладення договору купівлі-продажу цього нерухомого майна, [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 1000 доларів США, як аванс, що підтверджується письмовою розпискою [PERSON] від 07 липня 2021 року про отримання відповідачем вказаної суми грошових коштів. Договір купівлі-продажу між сторонами не укладений. [PERSON] аванс у сумі 1000 доларів США не повернутий [PERSON] .. За викладених обставин суд вважає, що передані позивачем [PERSON] відповідачеві [PERSON] грошові кошти у сумі 1000 доларів США за письмовою розпискою від 07 липня 2021 року є авансом, який підлягає поверненню. Розподіл судових витрат між сторонами. Щодо стягнення судових витрат та витрат на правову допомогу суд зазначає наступне. У відповідності до вимог ч.1,3 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи; До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог ( ч.1 ст. 141 ЦПК). Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача ( п.1 ч.2 ст. 141 ЦПК). Позовні вимоги задоволено повністю, а отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору у розмірі 908 гривень (а.с.20) та документально підтверджені витрати на правову допомогу в сумі 6400 гривень (а.с.11-17). На підставі викладеного,

Outcome: approved