Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, мотивуючи його тим, що [INFO] в м.Москва, Російської Федерації помер брат позивача, [PERSON] , який до дня смерті проживав та був зареєстрований в с.Миньківці Сквирського району Київської області і перебував у шлюбі з третьою особою - [PERSON] . Після його смерті відкрилась спадщина, до складу якої входить право на земельну ділянку площею 2,7431 га, кадастровий номер 1825281600:04:000:0298, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вербівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області. Позивач спадщину брата прийняв. Однак постановою державного нотаріуса Сквирської районної державної нотаріальної контори Київської області від 26.05.2021 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,7431 га, кадастровий номер 1825281600:04:000:0298, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Вербівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. В суд сторони не з`явились, подали заяви, в яких просять справу слухати у їх відсутність, позивач позовні вимоги підтримує, відповідач Ружинська селищна рада Бердичівського району, Житомирської області, третя особа - [PERSON] позовні вимоги визнають, не заперечують проти їх задоволення. Суд, дослідивши та оглянувши матеріали справи, встановив, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно із ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Судом встановлено, що позивач є спадкоємицею по закону майна, [PERSON] , який помер , [INFO] в м.Москва, Російської Федерації, що стверджується: - паспортом серії [NUMBER] виданого 16.02.2000 року Сквирським РВ УМВС України в Київській області (а.с.5); - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 14.02.1969 року М.Малолисовецькою сільською радою Сквирського району Київської області (а.с.7) ; - свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим 19.03.1957 року Макієвським бюро ЗАГС (а.с.8) ; - свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 30.11.2019 року, 97750118 Орган ЗАГС Москви №118 Багатофункціональним центром надання державних послуг района Ясенево (а.с.9); - свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24.07.2013 року , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ружинського районного управління юстиції у Житомирській області (а.с.10); Відповідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, [PERSON] , на праві власності належала земельна ділянка, площею 2,7431 га, кадастровий номер 1825281600:04:000:0298, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вербівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області, номер запису про право власності 24968465 від 20.02.2018 року, підстава виникнення:рішення місцевого органу державної виконавчої влади, про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі, серія та номер:81, виданий 15.02.2018 року Ружинською районною державною адміністрацією Житомирської області (а.с.16, 73-74). З витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, вбачається, що земельна ділянка за кадастровим номером 1825281600:04:000:0298, площею 2,7431 га, призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Вербівської сільської ради Ружинського району, Житомирської області перебуває у приватній власності [PERSON] (а.с.17-18). Згідно зі ст. 79-1 ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється, зокрема шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. Формування земельних ділянок (крім випадків, визначених у частинах шостій - сьомій цієї статті) здійснюється за проектами землеустрою щодо відведення земельних ділянок. Винесення в натуру (на місцевість) меж сформованої земельної ділянки до її державної реєстрації здійснюється за документацією із землеустрою, яка стала підставою для її формування. У разі встановлення (відновлення) меж земельних ділянок за їх фактичним використанням у зв`язку з неможливістю виявлення дійсних меж, формування нових земельних ділянок не здійснюється, а зміни до відомостей про межі земельних ділянок вносяться до Державного земельного кадастру. Земельна ділянка може бути об`єктом цивільних прав виключно з моменту її формування (крім випадків суборенди, сервітуту щодо частин земельних ділянок) та державної реєстрації права власності на неї. Державна реєстрація речових прав на земельні ділянки здійснюється після державної реєстрації земельних ділянок у Державному земельному кадастрі. Межі суміжних земельних ділянок приватної власності можуть бути змінені їх власниками без формування нових земельних ділянок за технічною документацією із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). Статтею 1216 ЦК України, який діяв на час смерті брата позивача та діє на даний час, передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Згідно з пунктом «г» ч.1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Пунктом «а» ч. 3 ст. 152 ЗК України передбачено, що захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання права. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц (провадження № 14-652цс18), а також у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 723/1061/17 (провадження №61-26091св18) викладено правовий висновок про можливість визнання в порядку спадкування права на завершення приватизації земельної ділянки, що полягає в наступному. Так, положеннями ЗК України встановлено, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю, укладення спадкодавцем правочинів щодо набуття права власності на земельні ділянки; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження із суміжними землевласниками та землекористувачами; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано - право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та відповідно до ст. 1216 ЦК не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком встановлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу X «Перехідні положення» Земельного Кодексу України. У другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері ( ст. 1262 ЦК України). Згідно спадкової справи №125/2020, заведеної 12.05.2020 року державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори, щодо майна померлого [INFO] [PERSON] , позивач є спадкоємцем майна померлого та у встановлений законодавством строк прийняв його спадщину (а.с.34-40). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.05.2021 року, позивачу, державним нотаріусом Сквирської районної державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищезазначене спадкове майно. (а.с.21). Таким чином, судом встановлено, що до позивача перейшло право спадкодавця спадкового майна [PERSON] .. На підставі викладеного, суд приходить до переконання, що право позивача на прийняття спадщини реалізоване, але мають місце труднощі здійснення процедури реєстрації успадкованого майна, що виникли не з його вини. Перешкодою для оформлення спадкових прав у позивачки є неотримання спадкодавцем за свого життя правовстановлюючого документа, хоча право [PERSON] на вказану земельну ділянку ніким не оспорюється, а тому зазначене не може бути підставою для позбавлення спадкоємців права на спадщину. З врахуванням вказаного, позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення. На підставі вище викладеного,

Outcome: approved