Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшла позовна заява [PERSON] до фізичної особи - підприємця [PERSON] (далі ФОП [PERSON] ), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ангеловська Ольга Сергіївна, Олевський районний відділ державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. У вказаній позовній заяві позивач просить суд визнати виконавчий напис, вчинений 11.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О. С., що зареєстрований в реєстрі за № 1256 щодо стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] суми заборгованості в розмірі 47613, 00 грн. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ФОП [PERSON] на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору. В обгрунтування позову зазначає, що між сторонами по справі було укладено договір позики № 67 від 17.01.2020 року у відповідності до п. 1 якого [PERSON] , діючи від імені відповідачки, передала у власність, а позивач отримав у борг 40350 грн. 00 коп., що на дату посвідчення договору складало 1500, 00 євро. Із постанов державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) позивачу стало відомо про відкриття виконавчого провадження № 62920559, арешт коштів на його рахунках, а також про те, що у серпні 2020 року відповідачка звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ангеловської О.С. із заявою, на підставі якої остання вчинила виконавчий напис № 1256 про стягнення з позивача 47613 грн. 00 коп., з яких 40350 грн. 00 коп. основний борг, 7263 грн. 00 коп. неустойка станом на 03.06.2020 року. До моменту ознайомлення зі змістом вказаних постанов державного виконавця про відкриття виконавчого провадження та про арешт коштів позивача [PERSON] не було відомо про грошові вимоги відповідачки до нього, не відомі розмір та правові підстави таких вимог, оскільки будь-яких належним чином оформлених письмових повідомлень, претензій досудових вимог чи листів позивач не отримував. Також, позивач зазначає, що в матеріалах нотаріальної справи наявний документ «Повідомлення» від 03.06.2020 року, підписане адвокатом Шурміль С.С., проте на думку позивача вказане повідомлення не є належним, оскільки не підписане та пред`явлене неуповноваженою особою яка разом з повідомленням не надала будь-якого документа (доказу), передбаченого законодавством, на підтвердження своїх повноважень представляти відповідачку, підписуючи повідомлення. При цьому, позивач заборгованості перед відповідачкою у сумі вчиненого нотаріального напису не визнає, вважає її необгрунтованою, неузгодженою, надмірною та такою, що не відповідає умовам укладеного договору. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Винару Л.В. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 28.09.2021 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження. 05.11.2021 року на адресу суду від представника відповідачки ФОП [PERSON] адвоката Шурміль С.С. надійшов відзив на позовну заяву. У вказаному відзиві представник відповідачки не погодився із твердженнями позивача, викладеними у позовній заяві. Зазначив, що своїм підписом у договорі позики позивач сам підтвердив, що передача грошових коштів відбулася до підписання та посвідчення договору позики. Вказаним договором було передбачено строк повернення позики, в якому позичальник зобовЙ`язався повернути позикодавцю позичену суму до 17.01.2021 року, без нарахування відсотків. Відповідно до п. 2, укладеного договору повернення коштів мало відбуватися у наступному порядку: до 17.05.2020 року 6725 грн. 00 коп, що еквівалентно на день посвідчення договору за курсом НБУ 250, 00 євро; до 17.01.2021 року 33625 грн. 00 коп., що еквівалентно на день посвідчення договору за курсом НБУ 1250, 00 євро. Оскільки позивач не повернув першу частину боргу, а саме 6725 грн. 00 коп. до 17.05.2020 року представником відповідачки 03.06.2020 року було направлено письмове нагадування в якому зазначена вся відповідна інформація та вказано рахунок відповідачки на який позивач може провести розрахунок. На момент отримання вказаного повідомлення у позивача не було жодних претензій до відповідача щодо суми заборгованості та не було питань до відповідачки щодо повноважень представника, оскільки із представником відповідачки позивач неодноразово спілкувався до направлення повідомлення та після отримання такого повідомлення. Позивач був повідомлений про прострочення виконання зобов`язання та йому була надана можливість сплати суми боргу, без пред`явлення до примусового стягнення. При зверненні до нотаріуса для вчинення виконавчого напису відповідачкою було передано перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, що установлений Кабінетом Міністрів України. На думку представника відповідачки, з боку відповідачки та третьої особи не було жодних порушень законодавства та Наказу Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Ухвалою суду від 26.11.2021 року закрито підготовче провадження у цивільній справі та справу призначено до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, до суду надав письмову заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задоволити. Представник відповідачки ФОП [PERSON] адвокат Копійчук О.В. в судовому засіданні проти вимог позовної заяви заперечила, зазначила, що позивач по справі [PERSON] у встановлений договором позики строк борг не повернув у зв`язку з чим йому направлялося повідомлення в якому зверталася увага [PERSON] на необхідність повернення суми боргу. Проте, у вказаний у повідомленні строк сума боргу [PERSON] повернута не була, а тому відповідачка була змушена звернутися до нотаріуса для здійснення виконавчого напису. На думку адвоката Копійчук О.В. нотаріусом при вчиненні виконавчого напису дотримані всі норми чинного законодавства. Також, адвокат Копійчук О.В. не заперечує проти розгляду справи без участі позивача та третіх осіб, які належним чином повідомленні про дату, час та місце розгляду справи. Від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Ангеловської О. та старшого державного виконавця Олевського відділу державної виконавчої служби у Коростенському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Островського В.А. надійшли письмові заяви з проханням розглядати справу без їх участі. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між сторонами був підписаний договір позики від 17.01.2020 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С., про що свідчить копія договору, надана позивачем( а.с. 7-8). До підписання договору [PERSON] , діючи від імені ФОП [PERSON] , передала у власність, а [PERSON] отримав у борг 40350, 00 грн., про що свідчить підпис позивача у договорі, яким він підтвердив, що передача грошових коштів відбулася до підписання та посвідчення Договору позики. Договором позики передбачений строк повернення позики, до якого позичальник зобов`язався повернути позикодавцю позичену суму до 17.01.2021 року, без нарахування відсотків, що підтверджується викладеним у договорі. Позичальник повинен був повертати позику частинами, відповідно до п.2 Договору, однак позивач кошти не повертав. З п. 8 вказаного Договору вбачається, що в разі, якщо позичальник не поверне або поверне неповну суму боргу до встановленого строку позикодавець має право пред`явити цей договір для примусового стягнення залишку боргу згідно чинного законодавства України. Звернення стягнення здійснюється за рішенням суду або на підставі виконавчого напису нотаріуса. П. 9 Договору позики передбачає, що документом, що підтверджує безспірність заборгованості та встановлює прострочення виконання цього зобов`язання позичальником, разом з цим договором, за домовленістю сторін, буде письмове нагадування (у вигляді повідомлення письмової вимоги про усунення порушень) позикодавця про суму заборгованості, яка підлягає поверненню та про строк платежу, передане позичальникові зі зворотнім повідомлення у порядку ст. 84 Закону України «Про нотаріат», в якому, зокрема, буде пункт наступного змісту «Прошу Вас [PERSON] , негайно повернути суму боргу у розмірі 47613 (сорок сім тисяч шістсот тринадцять) грн. 60 коп., що еквівалентно на день посвідчення договору позики 1770 (одна тисяча сімсот сімдесят) євро 00 центів, яка складається з суми основного боргу, зазначеного в п. 1 договору позики, в розмірі 40350 (сорок тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп., що еквівалентно на день посвідчення договору позики 1500 (одна тисяча п`ятсот) євро 00 центів, та з неустойки в розмірі 18% (вісімнадцять відсотків) від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання у сумі 7263 (сім тисяч двісті шістдесят три) грн. 60 коп., що еквівалентно на день посвідчення договору позики 270 (двісті сімдесят) євро 00 центів. Суму боргу прошу повернути протягом тридцяти днів з моменту відправлення цього повідомлення. У випадку неповернення позики та неустойки за несвоєчасне виконання зобов`язання у встановлений строк, я, позикодавець, буду вимушена звернутися до нотаріуса для здійснення виконавчого напису на договорі позики». Також, відповідно до п. 10 Договору позики сторони розуміють якщо позитивну відповідь на це повідомлення письмову вимогу про усунення порушень з боку позичальника не буде одержано у строк, встановлений позикодавцем у цьому документі, або не буде сплачено суму позики у цей строк, позикодавець звертається до нотаріуса для вчинення виконавчого напису на цьому договорі позики (а.с. 7, 8) На виконання вказаних умов Договору позики 03.06.2020 року, у зв`язку з тим, що позивачем не була повернута частина позики, згідно Договору, адвокатом Шурміль С.С. направлено [PERSON] повідомлення (нагадування) у якому зазначено про наявність заборгованості [PERSON] за договором позики від 17.01.2020 року, зазначено реквізити на які слід сплатити заборгованість, а також строк протягом якого вказану заборгованість слід сплатити. У своїй позовній заяві [PERSON] зазначає, що на його думку, вказане повідомлення не є належним, оскільки підписане та пред`явлене не уповноваженою особою, проте в матеріалах справи відсутні будь-які заперечення чи претензії від позичальника щодо викладеного в нагадуванні або щодо того, ким підписане вказане повідомлення. В судовому засіданні представник відповідачки адвокат Копійчук О.В. також підтвердила той факт, що будь-яких заперечень, претензій, а також спростувань суми боргу, який наведено у вказаному повідомленні від позивача [PERSON] на адресу ФОП [PERSON] не надходило. Зважаючи на те, що [PERSON] кошти не повернув і після отримання повідомлення, відповідачка звернулася до нотаріуса для вчинення виконавчого напису з метою повернення суми позики, що в повній мірі відповідає п.8 Договору. 11 серпня 2020 року\~приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С. було вчинено виконавчий напис щодо стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] невиплачених в строк на підставі договору позики грошових коштів\~за весь строк користування позикою\~у розмірі 47613 (сорок сім тисяч шістсот тринадцять) грн. 60 коп.,\~з яких: основний борг за договором позики в період з 17 січня 2020 року по 17 січня 2021 року становить 40350 (сорок тисяч триста п`ятдесят) грн. 00 коп.\~та\~7263 (сім тисяч двісті шістдесят три) грн.\~60 коп. розмір неустойки, нарахованої за прострочення платежу,\~що передбачено п.6 договору позики. Строк за який провадиться стягнення:\~з 17 січня 2020 року по 17 січня 2021 року.\~Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за № 1256 (а.с. 9). Постановою старшого державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Островського В.А. від 01.09.2020 року відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 1256 виданого 11.08.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ангеловською О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] невиплачених в строк на підставі договору позики грошових коштів за весь строк користування позикою у розмірі 47613, 60 грн. (а.с. 12, на звороті). Постановою старшого державного виконавця Олевського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Островського В.А. від 15.02.2021 року накладено арешт на майно, що належить боржнику, на транспортний засіб VOLKSWAGEN, реєстраційний номер [NUMBER] , VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] (а.с. 11, на звороті). Посилання позивача на не повідомлення про вчинення виконавчого напису жодним чином не аргументовано, оскільки вказане не передбачено умовами договору та чинним законодавством. Так, згідно договору, позикодавець мав право на звернення стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса та повідомив шляхом направлення повідомлення позичальнику про можливе подальше звернення стягнення. Крім того, у своїй позовній заяві позивач зазначає, що він не визнає заборгованості перед відповідачем у сумі вчиненого виконавчого напису, вважає її необґрунтованою, неузгодженою, надмірною та такою, що не відповідає умовам договору. Проте, [PERSON] під час розгляду справи жодними доказами не спростовано правильність вказаної у виконавчому написі нотаріуса суми боргу, самостійний контррозрахунок позивачем не складався, клопотання про витребування доказів на підтвердження неправильності вказаної суми боргу до суду не заявлялось. При цьому, вказана сума боргу обумовлена умовами Договору позики від 17.01.2020 року. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (частина перша\~статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Згідно з ч. ч. 1, 2, 3\~ст. 12 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.\~\~Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За ч. 1, 3 ст.\~13, ч. 1 ст.\~49 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.\~\~Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Сторони користуються рівними процесуальними правами. Відповідно до ст. 76, ч.1,2,3 ст.\~77,79,80 ЦПК України: доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~\~Ці дані встановлюються такими засобами:\~\~1) письмовими, речовими і електронними доказами;\~\~2) висновками експертів;\~\~3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. За ч.1, 5, 6 ст.\~81, ст.\~89 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.\~\~Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Враховуючи вище вказане, зважаючи на те, що факт отримання коштів за договором підтверджено підписом позивача у договорі, з урахуванням того, що дії відповідачки не суперечать чинному законодавству та умовам Договору та позивачем не надано доказів відсутності боргу, суд вважає, що сума боргу у спірному виконавчому написі є безспірною, а тому позов не підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: dismissed