Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Керівник Хмільницької окружної прокуратури Вінницької області Максим Кандзьоба в інтересах Хмільницької міської ради, як органу управління майном КНП "Хмільницька ЦЛ" Хмільницької міської ради звернувся до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. Позов мотивований тим, що Хмільницьким РВП ГУНП у Вінницької області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 12020025330000047 від 14 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України. За результатами вказаного досудового розслідування до Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області було скеровано обвинувальний акт відносно [PERSON] .. Ухвалою Хмільницького міськрайонного суду від 02 квітня 2021 року задоволено клопотання потерпілої [PERSON] про відмову від обвинувачення у вказаному кримінальному провадженні відносно [PERSON] та закрито провадження у справі на підставі п. 7 ч. 1 ст. 284 КПК України. Досудовим розслідуванням було встановлено, що 14 червня 2020 року близько 01 год. 30 хв. [PERSON] спричинив потерпілій [PERSON] тілесні ушкодження у вигляді закритої черепно-мозкової травми (гематома на обличчі, струс головного мозку), яка належить до легких тілесних ушкоджень, що могла виникнути від дії (удару) твердого тупого предмета, чи співударянням об такий. Потерпіла у зв`язку із отриманими тілесними ушкодженнями знаходилась на стаціонарному лікуванні у неврологічному відділенні КНП "Хмільницька ЦЛ" з 14 серпня 2020 року по 04 вересня 2020 року. Вартість лікування [PERSON] упродовж 21 ліжко-дня складає 10 024, 77 (447,37 грн *21 день). Оскільки з вини відповідача заклад охорони здоров`я, який фінансується з бюджету, поніс витрати на лікування особи, потерпілої від злочину, шкода заподіяна закладу охорони здоров`я на даний час невідшкодована, позивач просить стягнути із відповідача на користь Хмільницької міської ради Вінницької області 10 024,77 грн. в рахунок відшкодування витрат КНП "Хмільницька ЦЛ". Ухвалою суду від 01 червня 2022 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення виклику (сторін). Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач у встановлений судом строк відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подав, а тому суд, відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши наявні у справі матеріали та оцінивши докази в їх сукупності, дослідивши матеріали кримінального провадження № 12020025330000047,дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що ухвалою Хмільницького міськрайонного суду Вінницької області від 02 квітня 2021 року, що набрала законної сили 09 квітня 2022 року, кримінальне провадження № 12020025330000047по обвинуваченню [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, закрито у зв`язку з відмовою потерпілого від підтримання обвинувачення. Із матеріалів кримінального провадження № 12020025330000047вбачається що Хмільницьким РВП ГУНП у Вінницької області здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження № 12020025330000047 від 14 серпня 2020 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 125 КК України, за фактом нанесення [PERSON] потерпілій [PERSON] тілесних ушкоджень у вигляді закритої черепно-мозкової травми (гематома на обличчі, струс головного мозку), яка, відповідно до висновку експерта № 68 від 25 вересня 2020 року належить до легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я, тривалістю понад шість днів, але не більше як три тижні, що могла виникнути від дії (удару) твердого тупого предмета, чи співударянням об такий. Згідно з листом КНП "Хмільницька ЦЛ" № 01-11-04/332 від 18 квітня 2022 року [PERSON] перебувала на лікуванні з 14 серпня 2020 року по 04 вересня 2020 року у неврологічному відділені КНП"Хмільницька ЦЛ", проведено 21 ліжко-день. Вартість одного ліжко-дня лікування [PERSON] становив 447,37 грн, загальна вартість лікування [PERSON] склала 10 024,77 грн. Відповідно до листа Виконавчого комітету Хмільницької міської ради Вінницької області № 17/01-19 від 02 травня 2022 року [PERSON] у добровільному порядку витрати, які понесені КНП "Хмільницька ЦЛ" на лікування [PERSON] у розмірі 10024,77 грн. до бюджету Хмільницької територіальної громади не відшкодував. Із Статуту КНП "Хмільницька ЦЛ"слідує, що засновником, власником та органом управління майном підприємства є Хмільницька міська територіальна громада в особі Хмільницької міської ради Вінницької області. Оскільки фінансування КНП "Хмільницька ЦЛ" здійснюється коштом міського бюджету, відсутність відшкодування коштів, витрачених КНП "Хмільницька ЦЛ" є порушенням прав територіальної громади. Інтерес держави в цьому позові полягає в інтересах частини Українського народу - членів відповідної територіальної громади. Відповідно до статті 142 Конституції України матеріальною і фінансовою основою місцевого самоврядування є рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти. У зв`язку із цим відповідач своїми діями порушив матеріальні інтереси Хмільницької територіальної громади. Відповідно до положень ст. 60 Закону України "Про місцеве самоврядування" територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Відповідно до ч. 3 ст. 56 ЦПК України в визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до вимог ч. 1 ч. 3 ст. 1206 ЦК України особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України № 11 від 07 липня 1995 року "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат" питання відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 (545-93-п) від 16 липня 1993 року (надалі - Порядок). Відповідно до п. 2 Порядку сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Крім того, п. 4 Порядку передбачено, що стягнуті в установленому порядку кошти, залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Таким чином судом встановлено наявність підстав для задоволення позову, оскільки позивачем доведено, що в результаті вчинення відповідачем кримінального проступку, заклад охорони здоров`я, що перебуває у комунальній власності територіальної громади, поніс витрати на лікування потерпілого. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч. 1 ст. 141 ЦПК України покладає судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", у сумі 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одну) грн. 00 коп. На підставі ст. 142 Конституції України, ст. 60 ЗУ "Про місцеве самоврядування" ст. 1026 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 77-79, 81, 82, 141, 263, 264, 265, 279, 353, 355 ЦПК України, суд

Outcome: approved