Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

20.05.2022р. позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області - про визнання права на оформлення у власність на земельну частку (пай). В обґрунтування позову зазначила, що 01 вересня 1996 року вона була зарахована на роботу в КСП «Семенівка» (до 23.09.1994 року - радгосп "Семенівський"), що розташоване в с. Семенівка Бориспільського району Київської області на посаду доярки МТФ відповідно до наказу голови КСП від 10.09.1996 року № 42-к, що підтверджується архівною довідкою вiд 25.01.2022 року №09. 3 06.03.1997 року по 21.01.2000 року їй надано оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років на підставі наказу голови КСП "Семенівка" від 29.05.1997 року №11-к. 12 липня 2005 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Баришівського району видано рішення №47 «Про попередній розгляд та затвердження списків сертифікатів на земельну частку (пай), які написали заяви на вихід з колективного підприємства i оформлення державного акту на право власності на землю», яким затверджено список власників земельних паїв. Її прізвище входить до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), та за нею обліковуються земельні ділянки № [NUMBER] - 1,0322га (рілля), ділянка № [NUMBER] - 0,3179га (сіножать), ділянка № [NUMBER] - 0,5099га (пасовище). В подальшому, відповідно до встановленого законом порядку, вона звернулася до відповідача - Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області з заявою щодо надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Однак, відповідач листом № 232 від 11.05.2022 року повідомив, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай) та задля отримання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою необхідно надати зазначений раніше документ - сертифікат. Враховуючи той факт, що позивач набула право на земельну частку (пай), але не оформив ані сертифікат, ані державний акт на право власності, вона звернулася до суду із вищевказаним позовом, який просила задовольнити у повному обсязі. Ухвалою суду від 24.05.2022 відкрито провадження у вищевказаній цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 07.06.2022р. 13.06.2022р. на адресу суду надійшла заява представника позивача [PERSON] - адвоката Коцупатрого О.М. про зміну предмету позову, згідно якої було змінено позовну вимогу щодо визнання за позивачем права на земельну частку (пай). Позивач [PERSON] та її представник - адвокат Коцупатрий О.М. у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, просили задовольнити позов у повному обсязі. Представник відповідача - Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області - у підготовче судове засідання не з`явились, про час та дату судового розгляду повідомлялись належним чином; надали на адресу суду письмове клопотання щодо розгляду справи у їх відсутність, з позовним вимогами погодились у повному обсязі. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Згідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження, суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з вищевикладеним, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] ( а.с. 7) Зі змісту архівної довідки вiд 25.01.2022 року №09 вбачається, що [PERSON] 01 вересня 1996 року була зарахована на роботу в КСП «Семенівка» (до 23.09.1994 року радгосп "Семенівський"), що розташоване в с. Семенівка Бориспільського району Київської області на посаду доярки МТФ вiдповiдно до наказу голови КСП від 10.09.1996 року №42-к, та їй була нарахована заробітна плата за 1996 р. 3 06.03.1997 року по 21.01.2000 року [PERSON] надано оплачувану відпустку по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років на підставі наказу голови КСП "Семенівка" від 29.05.1997 року № 11-к. ( а.с. 9) Вiдповiдно до листа Головного управління Держгеокадастру у Київській областi вiд 07.02.2022 року № 29-10-0.9-11662-22 в архiвi не виявлено правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на земельні ділянки на ім`я гр. [PERSON] , які розташовані в межах Студениківської сільської ради Семенівського старостинського округу Бориспільського району Київської області, як не виявлено і сертифікатів на право на земельну частку (пай) на iм`я Позивача ( а.с. 10) Зі змісту листа Студениківської сільської ради Бориспільського району Київської області № 232 від 11.05.2022 року вбачається, що основним документом, який посвідчує право на земельну частку (пай) с сертифікат на право на земельну частку (пай) та задля отримання дозволу на розробку технічної документації землеустрою необхідно надати зазначений раніше документ (сертифікат)( а.с. 11). 12 липня 2005 року виконавчим комітетом Семенівської сільської ради Баришівського району видано рішення №47 «Про попередній розгляд та затвердження списків сертифікатів на земельну частку (пай), які написали заяви на вихід з колективного підприємства i оформлення державного акту на право власності на землю», яким затверджено список власників земельних паїв. Як вбачається із зазначених документів та з довідки від 01.07 2019 року № 318, виданої виконавчим комітетом Семенівської сільської ради, прізвище Позивача - [PERSON] - ходить до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай), та за нею обліковуються земельні ділянки № 0893 - 1,0322га (рілля), дiлянка № 1922 - 0,3179га (сіножать), дiлянка № 2922 - 0, 5099га (пасовище) ( а.с. 12-14). Згідно вимог ч. 1 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій, земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Відповідно до ч.5 ст. 25 Земельного кодексу України, особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). На підставі ст. 7 Закону України "Про колективне сільськогосподарське підприємство", об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство. Майно підприємства належить на праві спільної часткової власності його членам. Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. Згідно вимог ч. 1, 5 ст. 10 зазначеного Закону, земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у тимчасове користування, у тому числі на умовах оренди. Розподіл земель колективної власності підприємства здійснюється відповідно до Закону України № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Відповідно до абзацу 2 ч.1 ст.1 Закону № 899-IV, колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Закону N 899-IV, основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: - свідоцтво про право на спадщину; - посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); - рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). На підставі ч.1, 2 ст. 3 Закону № 899-IV, підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), як виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). Враховуючи відсутність правовстановлюючих документів на майно та неможливість оформлення прав на земельну частку (пай) через отримання у Студениківської сільської ради відповідного рішення, позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, що цілком узгоджується з вимогами ст. 392 ЦК України, згідно яких власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Водночас, у позовній заяві позивач не ставить вимоги про стягнення судового збору з відповідача. Відтак, ухвалюючи рішення, суд не вирішує питання про стягнення з відповідача на користь позивача витрат по сплаті судового збору сплачених позивачем при зверненні до суду с вищевказаним позовом.

Outcome: approved