Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

11.02.2022 [PERSON] звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з позовом про скасування арешту на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] , який зареєстрований у Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна за №13019726 від 20.09.2012; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запис від 20.09.2012 за №13019726 про арешт нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-5). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 21.02.2022 звернулася до Реєстраційної служби Бориспільської міської ради для здійснення реєстрації будинку, за вищевказаною адресою, який належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно серія [NUMBER] від 05.03.2009 року. У здійсненні реєстрації позивачу було відмовлено у звзязку з накладеним арештом на підставі постанови головного державного виконавця Бориспільського міськрайонного відділу Державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального Управління Міністерства юстиції (м.Київ) Роздобудько Ю.О. 24.01.2022 вона звернулася до ВДВС Бориспільського МРУЮ про зняття арешту ,та листом №8458 від 27.01.2022 Бориспільський МРВ ДВС повідомив позивачу про те, що у відділі на виконанні перебувало виконавче провадження №33932776 про стягнення з неї на користь Управління Пенсійного фонду України у м.Бориспіль боргу в сумі 1498,10грн. та 20.09.2012 було винесено постанову про арешт майна боржника , і 28.01.2013 виконавче провадження було закрито. Накладений арешт позбавляє позивача права розпоряджатись своїм майном. Ухвалою від 14.02.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначено досудового розгляду (а.с. 21). Позивач згідно з поданою письмовою заявою просила розглянути справи без її присутності. Представник відповідача Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи відповідач повідомлений належним чином, згідно з направленим до суду клопотанням просив розглянути справу без представника відділу та прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства. Дослідивши подані заяви, матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Так, відповідно до ч. 1 ст.\~4\~ЦПК\~України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. У судовому засіданні встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] .99, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно Серії [NUMBER] від 05.03.2009, виданим на підставі рішення виконавчого комітету Бориспільської міської ради від 10.02.2009 №121, та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно №22083827 від 05.03.2009 (а.с.10,11). Як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 296665960 від 27.01.2022, зареєстровано обтяження: реєстраційний номер обтяження: 13019726 від 20.09.2012, підстава : постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, ВП 33932776, від 20.09.2012, гооловний державний виконавець ВДВС Бориспільського МРУЮ Роздобудько Ю.О. (а.с.16). Листом Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Центрального МУ МЮ (м. Київ) від 27.01.20221 №8358 позивачу повідомлено, що згідно з даними АСВП на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №33932776 про стягнення з [PERSON] боргу на користь Управління пенсійного фонду України у м.Бориспіль та Бориспільському районі боргу в сумі 1498,10грн., та під час примусового виконання вказаного виконавчого провадження державним виконавцем 20.09.2012 постанова про арешт майна боржника, відомості про який внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, номер обтяження 13019726. Також повідомлено, що 28.01.2013 виконавче провадження закінчено згідно п.8 ч.1 ст.49 Закону України «Про виконавче провадження»(фактичне повне виконання рішення), а тому здійснити будь-яку дію по завершеному виконавчому провадження не є можливим (а.с.13). Вищенаведена інформація підтверджується даними з Автоматизованої системи виконавчого провадження (а.с.14-15). Відсутність відкритих виконавчих проваджень щодо позивача підтверджується інформацією, що міститься в АСВП на дату судового розгляду справи. Крім того, з долучених до позовної заяви відповіді Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01.02.2022 станом на 01.02.2022 по ФОП [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) заборгованості по сплаті страхових внесків на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного Фонду України немає (а.с.19). В силу вимог п.6 ч.1 ст.24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» однією з підстав для відмови в державній реєстрації прав є: наявні зареєстровані обтяження речових прав на нерухоме майно. Відповідно до вимог ч.1,2 ст.50 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції закону 1999 року, чинній на момент винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, було передбачено, що, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. Завершене виконавче провадження не може бути розпочате знову, крім випадків, передбачених цим Законом. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Проте досліджені докази свідчать про те, що вищезазначених вимог Закону України «Про виконавче провадження» дотримано не було, внаслідок чого при закритті виконавчого провадження, яке вочевидь знаходилося в провадженні Бориспільського відділу ДВС, арешт на майно боржника [PERSON] не був скасований, внаслідок чого в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно залишилось зареєстроване обтяження, яке обмежує право позивача розпоряджатися належним йому на праві власності нерухомим майном. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійснені. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає з закону або незаконність набуття права власності прямо не встановлена судом. Статтею 391\~ЦК\~України передбачене право власника майна вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.\~16\~ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одними із способів захисту є припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, зміна та припинення правовідношення. Враховуючи викладене, оскільки раніше відкриті виконавчі провадження закриті, проте арешт, накладений на майно боржника, не був скасований, і на даний час обмежує право позивача вільно володіти та розпоряджатися належним їй на праві власності майном, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд враховує, що вимоги про відшкодування понесених судових витрат позивач не порушує. На підставі викладеного,

Outcome: approved