Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

06 грудня 2021 року позивач звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 18505 грн. 12 коп. та судовий збір у розмірі 2270 грн. В обґрунтування позову зазначено, що 20 грудня 2018 року між банком та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 515/25 про надання останній кредиту в сумі 30900 грн. з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 грудня 2023 року. За користування кредитом позичальник зобов`язаний сплачувати банку відповідну плату (проценти) в розмірі 11 % річних в період з дати отримання кредитних коштів по 31 січня 2019 року включно або по останнє число (включно місяця, наступного за місяцем, в якому відбулось припинення трудових відносин позичальника з банком) за виключенням припинення трудових відносин у зв`язку з виходом на пенсію); 56 % річних, починаючи з календарного дня, наступного за днем припинення періоду дії процентної ставки, встановленої для співробітників, до терміну остаточного повернення кредиту, визначеного Кредитним договором. 23 січня 2019 року між банком та [PERSON] було підписано Додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит № 515/25 від 20 грудня 2018 року, яким були внесені зміни до Договору про споживчий кредит № 515/25 від 20 грудня 2018 року. 31 січня 2020 року між банком та [PERSON] було підписано Додатковий договір № 2 до Договору про споживчий кредит № 515/25 від 20 грудня 2018 року. У зв`язку із звільненням [PERSON] , починаючи з 01 лютого 2021 року розмір процентної ставки був змінений на підставі розпорядження від 28 грудня 2021 року та складає 56 % річних. Банк перед позичальником свої зобов`язання по наданню кредиту виконав в повному обсязі, однак [PERSON] не виконала належним чином умови договору і станом на 22 листопада 2021 року за кредитом виник борг в сумі 18505 грн. 12 коп. Представник позивача у судове засідання не з`явилася, проте у позовній заяві просить розглянути справу без її участі, та не заперечує проти винесення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явилася, про час і місце розгляду справи була належним чином повідомлена причин неявки суду не повідомила, відзиву на позов не надійшло. Зі згоди представника позивача та на підставі наявних у справі доказів суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 20 грудня 2018 року між Публічним акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» в особі філії Керуючого ТВБВ № 10003/0515 філії Дніпропетровського обласного управління Плошенко Наталією Анатоліївною та [PERSON] було укладено Договір про споживчий кредит № 515/25 (арк.с.11-15). Відповідно до п.2.2 зазначеного Договору кредит було надано в загальному розмірі 30900 грн. та строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 грудня 2023 року, якщо інший строк та/або не буде встановлено згідно з умовами цього Договору. 23 січня 2019 року між сторонами було укладено Додатковий договір № 1 до Договору про споживчий кредит № 515/25 від 20 грудня 2018 року (арк.с.19). 31 січня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено Додатковий договір № 2 до Договору про споживчий кредит № 515/25 від 20 грудня 2018 року (арк.с.22). Відповідно до змісту ст.ст.526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений термін, відповідно закону, договору. Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Як передбачено ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.\~Отже, позичальник\~\~зобов`язаний виконувати кредитний договір у відповідності до його умов та вимог закону. Позивач свої\~зобов`язання виконав,\~але відповідач\~порушила взяті\~на себе\~зобов`язання та\~перестала належним\~чином сплачувати\~борг за\~кредитом,\~внаслідок чого\~станом на\~22\~листопада 2021\~року виникла\~заборгованість в\~сумі 18505\~грн.\~12\~коп.,\~яка підтверджується\~розрахунком заборгованості\~(арк.с.42-44). Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача доведені матеріалами справи, обґрунтовані та підлягають задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу відповідно до\~ст.141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved