Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

07.04.2022 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 02.06.2007 року Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 422, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, збереження шлюбу є неможливим, у зв`язку із чим, позивач змушений звернутися до суду із позовом. Спор з приводу проживання дітей відсутній. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.04.2022 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. 13.05.2022 року до суду надійшла інформація відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області про зареєстроване місце проживання /перебування/відповідача по справі./а.с.15/ Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 16.05.2022 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у порядку ст.ст.128, 131 ЦПК України. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Каракаш І.П. до судового засідання з`явились, позовні вимоги про розірвання шлюбу підтримали та просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, через канцелярію суду шляхом електронної пошти надіслала відзив на позов, яким не заперечувала проти розірвання шлюбу та просила розглянути справу за її відсутності, оскільки на даний час разом з дітьми перебуває за межами України у Республіці Ірландія. Відповідно ч.3 ст.211 ЦПК України - учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та його представника, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] /до шлюбу - « [PERSON] »/ 02.06.2007 року уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 422, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 02.06.2007 року /а.с.3/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 06.10.2007 року серія [NUMBER] , та [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 07.06.2013 року, серія [NUMBER] , батьками в яких вказані сторони по справі /а.с.4,5/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з січня 2021 року, спільного господарства сторони не ведуть, проживають окремо, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, матеріальних претензій не існує. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч.2 ст.16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст.23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved