Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

В провадженні Білоцерківського міськрайонного суду Київської області перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна та зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на спірну квартиру. 21 червня 2022 року до суду від [PERSON] надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій остання просить суд ухвалити додаткове рішення по справі, яким стягнути з [PERSON] на її користь судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 400,00 грн., мотивуючим тим, що позовні вимоги [PERSON] за зустрічним позовом було задоволено повністю. Для складення документів [PERSON] скористалась професійною правничою допомогою. Так, між [PERSON] та адвокатом Павлецькою Мариною Анатоліївною 27 вересня 2021 року було укладено Договір про надання правової (правничої) допомоги № 27/09 та Додаткову угоду до Договору про надання правової (правничої) допомоги № 27/09 від 27 вересня 2021 року, укладену 08 жовтня 2021 року. Згідно пункту 4.1 Договору вартість наданих послуг адвоката за даним Договором визначається за домовленістю між сторонами. В загальному [PERSON] понесенні витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12 400 грн. Частинами 3, 4 ст.270 ЦПК України визначено, що суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Учасники справи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце судового засідання повідомлялись, заяв про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило. Враховуючи, що неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду даної заяви, судом проведено розгляд за відсутності учасників справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 10 червня 2022 року судом ухвалено рішення, яким в задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна відмовлено. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності на спірну квартиру задоволено повністю. Визнано за [PERSON] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] , право особистої приватної власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Судові витрати у справі, понесені позивачем за первісним позовом покладено на останнього. Судові витрати у справі, понесені відповідачем за первісним позовом, пов`язані за сплатою судового збору в розмірі 7 207,60 грн. стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] . Вказаним рішенням питання про судові витрати на професійну правничу допомогу судом не вирішувалось. Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України - суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до частини першої, пункту 2 частини другої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з частиною другою статті 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд, відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України, враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частин третьої, четвертої статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У постанові Верховного Суду від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) вказано, що «склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Отже, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення». На підтвердження витрат на правничу допомогу\~ надано: 1)\~ договір про надання правничої (правової) допомоги № 27/09 від 27 вересня 2021 року; 2)\~ додаткова угода до договору про надання правничої (правової) допомоги № 27/09 від 27 вересня 2021 року; 3)\~ детальний опис робіт наданих адвокатом; 4)\~ звіт про надання правової допомоги\~ від 10 червня 2022 року; 5)\~ квитанція до прибуткового касового ордера № 27/09 від 15 червня 2022 року. В постанові Верховного Суду від 03.02.2021 року у справі № 554/2586/16-ц вказано, що при обчисленні гонорару слід керуватися зокрема умовами укладеного між замовником і адвокатом договору про надання правової допомоги (частина друга статті 137 ЦПК України, частина друга статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до п.4.7 договору за результатами надання правової допомоги складається Звіт про надання правової допомоги, що підписується адвокатом та клієнтом. У звіті вказується обсяг наданої адвокатом юридичної допомоги. Відповідно до Детального опису робіт та Звіту про надання правової допомоги за Договором про надання правничої (правової) допомоги № 27/09 від 27 вересня 2021 року та Додатковою угодою від 08 жовтня 2021 року\~ укладених між [PERSON] та адвокатом Павлецькою М.А. виконані наступні юридичні послуги: 1) складення адвокатом зустрічної позовної заяви та процесуальних документів за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання права особистої приватної власності (вартість 4 000 грн.); 2) складення адвокатом відповіді на відзив [PERSON] на зустрічну позовну заяву (вартість 2 000 грн.); 3) участь адвоката в судових засіданнях 29.10.2021 року, 22 грудня 2021 року, 15 квітня 2022 року, 10 червня 2022 року (вартість 5 400 грн.); 4) складення адвокатом заяви про відшкодування судових витрат відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу (вартість 1 000 грн.). Отже,за зазначеним Звітом оплачено послуги адвоката в загальному розмірі 12 400 грн. Відповідно до рішення ЄСПЛ від 23.01.2014 року у справі "East/West Alliance Limited проти України", заява №19336/04 Заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. В постанові Об`єднаної палати Касаційного Господарського Суду Верховного суду від 03.10.2019 року у справі № 922/445/19 вказано, що у розумінні положень частини п`ятої статті 141 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, є можливим лише на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Враховуючи відсутність клопотання іншої сторони про зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу та підтвердження [PERSON] належними та допустимими доказами понесених нею суми судових витрат на професійну правничу допомогу, заява [PERSON] підлягає до задоволення у повному обсязі. На підставі викладеного та

Outcome: approved