Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

23.09.2021\~року позивач\~ [PERSON] \~звернувся до\~Жовтневого районного\~суду м.\~Дніпропетровська з\~позовною заявою\~до ФОП [PERSON] , в якій просить розірвати договір від 04.12.2018 року купівлі-продажу телевізора моделі Samsung EU43NU7472 між [PERSON] та ФОП [PERSON] ; застосувати наслідки розірвання договору та стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] 15\~909,00 грн.; стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] неустойку відповідно до ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) у розмірі 2227,26 грн.; стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] матеріальну шкоду у розмірі 480,00 грн.; стягнути з ФОП [PERSON] на користь [PERSON] моральну шкоду у сумі 9000,00 грн. та судові витрати на правову допомогу у розмірі 3604,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 04 грудня 2018 року між ним та відповідачем у магазині « [INFO] », що знаходиться за адресою [ADDRESS] , був укладений договір купівлі-продажу телевізора моделі Samsung EU43NU7472, що підтверджується гарантійним талоном та касовим чеком від 04.12.2018 року на суму 15909,00 грн. З часом, в ході експлуатації придбаного телевізора почали проявлятися недоліки, зокрема, спочатку пропадає зображення, а згодом телевізор зовсім перестає працювати. Дані недоліки унеможливлювали використання придбаної техніки та свідчили про її дефектність або поламку. У зв`язку з чим, 24.09.2020 року з метою проведення діагностики та ремонту телевізора він звернувся до авторизованого сервісного центру компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 03.10.2020 року він отримав від авторизованого сервісного центру Samsung акт оцінки технічного стану телевізора №20090561, згідно з яким був підтверджений виробничий дефект телевізора, а саме несправність пов`язана з виходом з ладу матриці телевізора. В акті було також зазначено, що даний товар не підлягає сервісному обслуговуванню у зв`язку з тим, що він був виготовлений для використання на території Угорщини, тому виробник не несе гарантійні та післягарантійні зобов`язання по обслуговуванню даної техніки. У зв`язку з чим, 01.03.2021 року він звернувся з письмовою вимогою до відповідача про безоплатне усунення недоліків придбаного товару після закінчення гарантійного строку відповідно до ч.10 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідач своєю відповіддю від 22.03.2021 року відмовив йому в цьому, посилаючись на відсутність розрахункового документу. 26.03.2021 року він повторно письмово звернувся до відповідача та просив виконати безоплатне усунення недоліків телевізора у 14-денний термін, надавши разом із заявою всі необхідні розрахункові документи та передав телевізор моделі Samsung EU43NU7472 за актом BN18086 від 26.03.2021 року. На свою заяву він отримав відповідь від 01.04.2021 року, у якій відповідач відмовив у проведені ремонту телевізора, мотивуючи це тим, що гарантійний термін закінчився 04.12.2019 року. Згодом, відповідач надав ще одну відповідь від 07.04.2021 року про відмову у задоволенні його вимог, які були ним викладені у заяві від 26.03.2021 року, з посиланням на норми ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повернення коштів за якісний товар. У зв`язку з викладеним, 09.04.2021 року він був вимушений забрати невідремонтований телевізор у відповідача. Позивач зазначає, що не згоден з такими діями відповідача, вважає їх незаконними і тому звернувся за захистом своїх прав до суду. Зазначає, що згідно з ч.9 та ч.10 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» він має право на безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ухвалою Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2021 року дана цивільна справа передана на розгляд за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 21.12.2021 року ухвала Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 27.09.2021 року залишена без змін. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.12.2021 року цивільна справа передана на розгляд судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Кудрявцевій Т.О. Ухвалою судді від 30 грудня 2021 року було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 29.03.2022 року на адресу суду від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому він просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. У відзиві зазначено, що 04.12.2018 року позивач дійсно придбав у магазині «Touch», що знаходиться за адресою [ADDRESS] , телевізор Samsung EU43NU7472, який, за твердженням позивача, згодом перестав працювати. Позивач зазначає, що 03.10.2020 року він отримав від авторизованого сервісного центру компанії Samsung акт оцінки технічного стану телевізора № 20090561, згідно з яким нібито був підтверджений виробничий дефект телевізора, а саме несправність пов`язана з виходом із ладу матриці телевізора. Однак, насправді даним актом не встановлено, що цей дефект був саме виробничим, тобто таким, за який несе відповідальність відповідач. Даним актом встановлено, що в результаті тестування заявлена несправність підтвердилася, діагностика телевізора, без його розбирання, показує дефект, пов`язаний із виходом із ладу матриці телевізора. Таким чином, зазначений висновок не підтверджує твердження позивача про наявність саме заводського дефекту, а лише узагальнено вказує на наявність несправності, походження якої є невідомим. Звертає увагу суду на те, що позивачем не доведено наявності обставин, на які він посилається, як на підставу свого позову, а саме не надано жодного належного, допустимого та достовірного доказу на підтвердження викладених ним обставин та вимог. Посилаючись на ч.5 ст.680 ЦК України, у разі виявлення недоліків після спливу гарантійного строку обов`язок доказування того, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту лежить саме на покупці. В даному випадку, позивачем зазначено, що про недолік він дізнався лише після звернення 24.09.2020 року до авторизованого сервісного центру компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс». Водночас, об`єктивно зафіксованою датою, станом на яку зафіксовано наявність дефектів, є дата складання акта оцінки технічного стану №20090561 03.10.2020 року. Разом з цим, згідно з наявним в матеріалах справи гарантійним талоном строк гарантії на телевізор становить 1 рік (12 місяців). Датою продажу телевізора є 04.12.2018 року Таким чином, гарантійний строк на телевізор сплинув 04.12.2019 року, зазначені позивачем недоліки виявлені після цього строку. Отже в такому випадку обов`язок доказування того, що недоліки виникли до передачі товару покупцю лежить саме на покупцеві. При цьому, відповідач стверджує та наполягає, що станом на момент передачі телевізора, телевізор був повністю в справному технічному стані, та не викликав жодних нарікань у позивача. При цьому, звертає увагу суду на те, що протягом майже двох років (що вдвічі перевищує гарантійний строк телевізора) позивач не заявляв жодних претензій щодо нього: не звертався до сервісних центрів, не заявляв жодних вимог відповідачу як продавцю чи виробнику. Безспірно, що у разі наявності якихось недоліків в момент передачі товару покупцю, чи виникнення їх з вини продавця то вони б були виявлені набагато раніше, ніж майже через 2 роки після придбання. Також звертає увагу суду на те, що інформація про гарантійні зобов`язання виробника була у вичерпному обсязі надана позивачу, як в усному, так і в письмовому вигляді, що підтверджується наданою самим же позивачем копією гарантійного талону. Таким чином, посилання позивача на неповідомлення інформації, передбаченої п.9 та п.11 ч.1 ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» є також необґрунтованим та безпідставним. Разом з тим, позивачу було в усній формі повідомлено про те, що придбаний ним телевізор, призначений для використання на території Угорщини, і що саме у зв`язку з цим він має ціну, яка була нижче ринкової в Україні. Таким чином, представник відповідача вважав позовні вимоги [PERSON] абсолютно необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. 12.04.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на відзив, в якій серед обставин, які вже викладені в позовній заяві, позивач зазначив, що відповідач жодним чином не зазначив з яких підстав він відмовляє у законних вимогах про безоплатне усунення недоліків придбаного товару після закінчення гарантійного строку відповідно до ч.10 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів». Твердження відповідача, що ним не порушувалось жодних прав позивача при покупці товару не відповідають дійсності та не підтверджені жодними належними доказами. Він дізнався про те, що даний телевізор був виготовлений для використання на території Угорщини лише тоді, коли звернувся до авторизованого сервісного центру компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» з метою проведення діагностики та ремонту телевізора. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Таким чином його права, як споживача, у даному випадку є порушеними та підлягають захисту, просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Третій особі надсилалась копія ухвали про відкриття провадження у справі, однак нею не вчинено дій із отримання поштової кореспонденції, таким чином, відповідно до вимог ст.190, ст. 272 ЦПК України третя особа є такою, що належним чином повідомлена про розгляд цієї цивільної справи та про свої процесуальні права та обов`язки, однак правом на подання пояснень, будь-якої письмової заяви або клопотання не скористалася. Дослідивши докази у справі, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, зважаючи на наступне. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року за № 2 передбачено, що відповідно ст. 55, 124 Конституції України та ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.12, 81, 89 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Доказами відповідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Судом встановлено, що 04 грудня 2018 року між позивачем та відповідачем у магазині « [INFO] », що знаходиться за адресою [ADDRESS] , був укладений договір купівлі-продажу телевізора моделі Samsung EU43NU7472, що підтверджується гарантійним талоном та касовим чеком від 04.12.2018 року на суму 15909,00 грн. Згідно п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір - це усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном, розрахунковим документом, передбаченим Законом України «Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг», або іншими документами (далі - розрахунковий документ). Крім того, згідно п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» споживач - це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо е пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Дія даного Закону розповсюджується на відносини між споживачами (крім харчових продуктів, якщо інше прямо не встановлено цим Законом), робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг. Частиною 1 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Факт укладання 04.12.2018 року у магазині « [INFO] », що знаходиться за адресою [ADDRESS] , договору купівлі-продажу телевізора сторонами не оспорюється. Позивач в позові стверджує, що з часом, в ході експлуатації придбаного телевізора почали проявлятися недоліки, зокрема, спочатку пропадало зображення, а згодом телевізор зовсім перестав працювати. Дані недоліки унеможливлювали використання придбаної техніки та свідчили про її дефектність або поламку. У зв`язку з цим [PERSON] 24.09.2020 року, з метою проведення діагностики та ремонту телевізора, звернувся до авторизованого сервісного центру компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 14. Згідно Акту оцінки технічного стану телевізора №20090561, наданого авторизованим сервісним центром компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» 03.10.2020 року, в результаті тестування заявлена несправність підтвердилась, попередня діагностика телевізора, без його вскривання, показує дефект, пов`язаний з виходом із ладу матриці телевізора. В акті також зазначено, що даний товар не підлягає сервісному обслуговуванню у зв`язку з тим, що він був виготовлений для використання на території Угорщини, тому виробник не несе гарантійні та післягарантійні зобов`язання по обслуговуванню даної техніки. Посилаючись на зазначений акт, [PERSON] 01.03.2021 року звернувся з письмовою вимогою до відповідача про безоплатне усунення недоліків придбаного товару в період строку експлуатації протягом 10 років та надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі з обмінного фонду та посилаючись на ч.9 та ч.5 ст.8 ЗУ «Про захист прав споживачів» просив безоплатно усунути недоліки телевізора моделі Samsung EU43NU7472 у 14-денний строк з наданням на цей термін телевізору аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі з обмінного фонду, також надав свою згоду на проведення експертизи телевізору. У відповідь на даний лист відповідач на адресу позивача направив лист від 22.03.2021 року, в якому, посилаючись на п.11 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів», повідомив позивача про необхідність надання розрахункових документів та гарантійного талону, що є обов`язковою умовою гарантійного обслуговування. 26.03.2021 року [PERSON] повторно письмово звернувся до відповідача та просив виконати безоплатне усунення недоліків телевізора у 14-денний термін з наданням на цей термін телевізору аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) незалежно від моделі з обмінного фонду, та у порядку ст.17 Закону України «Про захист прав споживачів» надав згоду на проведення експертизи телевізора для визначення причини втрати якості товару. До вимоги було надано всі необхідні розрахункові документи. У відповідь на даний лист, відповідач на адресу позивача направив лист від 01.04.2021 року, в якому повідомив, що безоплатне усунення дефектів в пристрої можливе відповідно до ч.1 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» в період гарантійного терміну. На пристрій, який було здано для ремонту, діє гарантійний термін від виробника 1 рік, який закінчився 04.12.2019 року, тому безоплатне усунення дефектів є неможливим. У відповідь на запит щодо повернення грошових коштів за придбаний товар, сервісною службою торгової мережі Touch.com.ua на адресу позивача направлено лист від 07.04.2021 року, в якому повідомлено, що обмін товару, або повернення грошових коштів здійснюється відповідно до п.1 ст.9 Закону України «Про захист прав споживачів» протягом 14 днів з моменту покупки, який не був у використанні і за умови збереження повного товарного вигляду від виробника. Згідно акту BN18086 від 26.03.2021 року наявні сліди експлуатації, механічні пошкодження, або вичерпано 14 денний строк повернення товару. У зв`язку з чим позивачу було відмовлено в поверненні грошових коштів за товар. Суд вважає, що в ході розгляду справи не знайшли свого підтвердження обставини, на які посилається позивач як на підставу позовних вимог, а саме того, що були порушенні його права як споживача. Встановлено, що між сторонами виник спір, який стосується правовідносин, що виникли між споживачем товарів і продавцем товарів та підпадає під регулювання Закону України «Про захист прав споживачів». З доводів сторін вбачається, спір виник у зв`язку з різною оцінкою ними обставин справи, а саме того, за яких підстав у покупця виникає право на розірвання договору та повернення коштів. Відповідно до статті 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів. Згідно до ч. 1 ст. 1 ЦК України цивільні відносини засновані на засадах юридичної рівності, вільному волевиявленні та майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у ст. 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства (п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України). Одним із основоположних принципів цивільного судочинства є справедливість, добросовісність та розумність, що передбачено у п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України. Тобто дії учасників цивільних правовідносин мають відповідати певному стандарту поведінки та характеризуватися чесністю, відкритістю та повагою до інтересів іншої сторони чи сторін договору. За змістом положень статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відновлення становища, яке існувало до порушення і припинення правопорушення. Згідно ст. 698 ЦК України за договором роздрібної купівлі-продажу продавець, який здійснює підприємницьку діяльність з продажу товару, зобов`язується передати покупцеві товар, що звичайно призначається для особистого, домашнього або іншого використання, не пов`язаного з підприємницькою діяльністю, а покупець зобов`язується прийняти товар і оплатити його. Договір роздрібної купівлі-продажу є публічним. До відносин за договором роздрібної купівлі-продажу з участю покупця-фізичної особи, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів. Продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується. Якщо продавець при укладенні договору купівлі-продажу був повідомлений покупцем про конкретну мету придбання товару, продавець повинен передати покупцеві товар, придатний для використання відповідно до цієї мети (частини перша, друга статті 673 ЦК України ). Позивач, звертаючись до суду з вимогами розірвати договір від 04.12.2018 року купівлі-продажу телевізора моделі Samsung EU43NU7472 між [PERSON] та ФОП [PERSON] та застосувати наслідки розірвання договору, стягнувши з ВОП [PERSON] на користь [PERSON] 15 909,00 грн. вартості неякісного товару, посилається на порушення відповідачем п.10 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» та посилається як на доказ виробничого дефекту на Акт оцінки технічного стану телевізора №20090561, наданого авторизованим сервісним центром компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» 03.10.2020 року. Відповідно до статті 2 Закону України "Про захист прав споживачів" законодавство про захист прав споживачів складається з цього Закону, Цивільного кодексу України (далі -ЦК України), Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів, що містять положення про захист прав споживачів. Законом України "Про захист прав споживачів" (далі - Закон) установлено права споживачів, а також визначено механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до статті 1 Закону споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 4 Закону споживачі під час придбання, замовлення або використання продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на належну якість продукції та обслуговування. У відповідності до п.1 ст. 8 Закону у разі виявлення протягом встановленого гарантійного строку істотних недоліків, які виникли з вини виробника товару (продавця, виконавця), або фальсифікації товару, підтверджених за необхідності висновком експертизи, споживач, в порядку та у строки, що встановлені законодавством і на підставі обов`язкових для сторін правил чи договору, має право за своїм вибором вимагати від продавця або виробника: 1) розірвання договору та повернення сплаченої за товар грошової суми; 2) вимагати заміни товару на такий же товар або на аналогічний, з числа наявних у продавця (виробника), товар. В матеріалах справи наявна копія гарантійного талону на телевізор, наданого позивачем разом з додатками до позовної заяви. Гарантійний талон виданий на телевізор моделі Samsung EU43NU7472; серійний номер (IMEI) OBGA35IKA03135; гарантійний строк 12 місяців від дня продажу; дата продажу 04.12.2018 рік. Таким чином, гарантій строк на телевізор сплинув 04.12.2019 року, зазначені позивачем недоліки виявлені після цього строку. У відповідності до п. 10 ст. 8 Закону споживач має право пред`явити виробнику (продавцю) вимогу про безоплатне усунення недоліків товару після закінчення гарантійного строку. Ця вимога може бути пред`явлена протягом установленого строку служби, а якщо такий не встановлено - протягом десяти років, якщо в товарі було виявлено недоліки (істотні недоліки), допущені з вини виробника. Якщо цю вимогу не задоволено у строки, передбачені частиною дев`ятою цієї статті, споживач має право на свій вибір пред`явити виробникові (продавцеві) інші вимоги, відповідно до частини першої цієї статті. Відповідно до ч.5 ст.680 ЦК України, якщо недоліки товару виявлені покупцем після спливу гарантійного строку або строку придатності, продавець несе відповідальність, якщо покупець доведе, що недоліки товару виникли до передання йому товару або з причин, які існували до цього моменту. Як зазначалось вище, позивач 24.09.2020 року з метою проведення діагностики та ремонту телевізора звернувся до авторизованого сервісного центру компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» за адресою: м. Дніпро, вул. Михайла Грушевського, 14. Згідно Акту оцінки технічного стану телевізора №20090561, наданого авторизованим сервісним центром компанії Samsung ТОВ «Алва Сервіс» 03.10.2020 року, в результаті тестування заявлена несправність підтвердилась, попередня діагностика телевізора, без його розкриття, показує дефект, пов`язаний з виходом із ладу матриці телевізора. Проте, жодного слова про саме виробничу несправність в Акті №20090561 не зазначено. Зазначений висновок не підтверджує твердження позивача про наявність саме заводського (виробничого) дефекту, а лише узагальнено вказує на наявність несправності, походження якої є невідомим. Крім того, протягом майже двох років (що вдвічі перевищує гарантійний строк телевізора) позивач не заявляв жодних претензій щодо несправності телевізора: не звертався до сервісних центрів, не заявляв жодних вимог відповідачу як продавцю чи виробнику. Крім того, з моменту отримання позивачем Акту №20090561 до первинного звернення із заявою-вимогою до відповідача пройшло п`ять місяців і за цей період [PERSON] не вчиняв жодних спроб для усунення несправності придбаного товару. Таким чином, твердження позивача щодо продажу йому телевізора з виробничим дефектом не знайшли свого підтвердження при розгляді справи. Щодо тверджень позивача про ненадання відповідачем під час продажу 04.12.2018 року всієї необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, суд виходить з наступного. Згідно п. 4 - 6 ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб, зокрема, мають право на: необхідну, доступну, достовірну та своєчасну інформацію державною мовою про продукцію, її кількість, якість, асортимент, її виробника (виконавця, продавця) відповідно до Закону України «Про забезпечення функціонування української мови як державної»; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Частиною 3 ст. 8 цього Закону регламентовано право споживача, вимоги за ч.1 цієї статті, пред`являти на вибір споживача продавцеві за місцем купівлі товару, виробникові або підприємству, що задовольняє ці вимоги за місцезнаходженням споживача. За змістом ч. 1, 2 ст. 15 вказаного Закону споживач має право на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про продукцію, що забезпечує можливість її свідомого і компетентного вибору. Інформація повинна бути надана споживачеві до придбання ним товару чи замовлення роботи (послуги). Інформація про продукцію не вважається рекламою. Така інформація доводиться до відома споживачів виробником (виконавцем, продавцем) у супровідній документації, що додається до продукції, на етикетці, а також у маркуванні чи іншим способом (у доступній наочній формі), визначеним відповідними нормативно-правовими актами, у тому числі технічними регламентами, або, прийнятим для окремих видів продукції або в окремих сферах обслуговування. Інформація про продукцію може бути розміщена у місцях, де вона реалізується, а також за згодою споживача доводитися до нього за допомогою засобів дистанційного зв`язку. Зважаючи на вказане, слід звернути увагу на те, що в своїх поясненнях [PERSON] підтвердив факт надання йому інформації, в тому числі і надання для ознайомлення технічний паспорт та гарантійний талон. Доказів того, що інформація доведена позивачу відповідачем не в повному обсязі чи недостовірна, суду не надано, як і не доведено що саме і в якому обсязі [PERSON] було роз`яснено при виборі телевізору. В свою чергу, ч. 3 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, серед іншого, обов`язок споживача перед початком експлуатації товару уважно ознайомитись з правилами експлуатації, викладеними в наданій виробником (продавцем, виконавцем) документації на товар; в разі необхідності роз`яснення умов та правил використання товару - до початку використання товару звернутися за роз`ясненнями до продавця (виробника, виконавця) або до іншої вказаної в експлуатаційній документації особи, що виконує їх функції. Враховуючи те, що не знайшов підтвердження належними та допустимими доказами факт порушення прав та законних інтересів позивача відповідачем, не доведено протиправність дій відповідача, відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору від 04.12.2018 року купівлі-продажу телевізора моделі Samsung EU43NU7472, укладеного між [PERSON] та ФОП [PERSON] та застосування наслідків розірвання договору шляхом стягнення з ВОП [PERSON] на користь [PERSON] 15 909,00 грн. Вирішуючи позов в частині стягнення неустойки відповідно до ч.9 ст.8 Закону України «Про захист прав споживачів» за кожен день затримки виконання вимоги про надання товару аналогічної марки (моделі, артикулу, модифікації) у розмірі 2227,26 грн., стягнення матеріальної шкоди у розмірі 480,00 грн. та стягнення моральної шкоди у сумі 9000,00 грн., суд вважає також, що вказані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки вони є похідними від вищезазначених позовних вимог, в задоволенні яких судом відмовлено. За таких обставин суд приходить до висновку, що підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] відсутні. Відповідно до ст.141 ЦПК України, беручи до уваги, що позивач за законом був звільнений від сплати судового збору за подання цього позову до суду, в задоволені його позову відмовлено, суд вважає необхідним судові витрати зі сплати судового збору у цій справі віднести за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed