Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

02 листопада 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення аліментів. Свої вимоги обгрунтовує тим, що 25 жовтня 2014 року уклали з відповідачем шлюб, який 14.06.2021 рішенням Нововолинського міського суду розірвано. Від спільного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Позивач зазначає, що відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати свою дитину. Позивач посилається на те, що аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, у шлюбі не перебуває, інших неповнолітніх та повнолітніх дітей, непрацездатних батьків не має. Позивач просить стягувати з відповідача в її користь на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] аліменти в розмірі 3000,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] до проведення судового засідання подала до суду письмову заяву, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить справу розглянути у її відсутності, позов задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином через судовий виклик, про причини неявки в судове засідання не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З`ясувавши обставини справи та дослідивши письмові докази, зокрема копію рішення суду про розірвання шлюбу (а.с.3), копію свідоцтва про народження дитини (а.с.4), копію паспорта та ідентифікаційного коду позивача (а.с.5), суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення частково з наступних підстав. Відповідно до статті 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ст.184 Сімейного Кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. Відповідно до стаття 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Законом України «Про державний бюджет на 2021 рік» у 2021 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років складає: з 1 січня 2021 року - 1921,00 грн; з 1 липня 2021 року - 2013,00 грн; з 1 грудня 2021 року - 2100,00 грн. Законом України «Про державний бюджет на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум для дітей до шести років складає з 1 січня - 2100,00 грн, з 1 липня - 2201,00 грн, з 1 грудня - 2272,00 грн. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] не виконує свої обов`язки по утриманню неповнолітнього сина, відповідач є працездатним, інших утриманців немає, на даний час офіційно непрацюючим, має можливість надавати матеріальну допомогу позивачу в утриманні їхнього сина, тому суд враховуючи розмір прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, обов`язок відповідача утримувати сина нарівні з позивачем, приходить до висновку про можливість присудження до стягнення з відповідача в користь позивача аліментів на утримання неповнолітнього сина: [PERSON] , [INFO] в розмірі 2000,00 грн. щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з індексацією відповідно до закону, починаючи з дня звернення до суду - 02 листопада 2021 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до правил ст.141 ЦПК України, на підставі Закону України "Про судовий збір" до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає 908,00 грн.

Outcome: partial