Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» про відшкодування завданих збитків і моральної шкоди, які позивачка зазнала через пошкодженням її автомобіля Mazda-CX7 (реєстраційний номер [NUMBER] ). Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Позивач є власником транспортного засобу Mazda CX-7 (реєстраційний номер [NUMBER] ). 30.06.2020р. на автомобіль Mazda-CX7 (реєстраційний номер [NUMBER] ), що належить Позивачу на праві приватної власності, впав зірваний шифер та інші елементи конструкції даху будинку [ADDRESS] . За твердженням Позивача загальна сума збитків становить 57\~266 (п`ятдесят сім тисяч двісті шістдесят шість) грн 99 коп., що включає: експертну оцінку матеріального збитку автомобіля 54\~617 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять) грн 9 коп.; сплата експертизи матеріального збитку завданого власнику автотранспорту складає 2\~500 (дві тисячі п`ятсот) грн, що підтверджується копією рахунку на оплату та квитанцією; сплата видання довідки гідрометеорологічної інформації складає 149 (сто сорок дев`ять) грн. 90 коп., що підтверджується копією акту здачі-приймання наданих послуг та квитанції. Позивач визначає завдану йому моральну шкоду у розмірі 30\~000 (тридцять тисяч гривень) грн. Позивач обґрунтовує свої вимоги неналежним виконанням та невиконанням своїх зобов`язань за чинним законодавством та за Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 05.08.2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду. Відповідач подавав відзив на позов, в якому заперечував проти задоволення позову, зокрема зазначивши, що відповідач не несе відповідальності за знищення та пошкодження (псування) майна Позивача. Представником Позивача подано Відповідь на відзив, якою заперечує кожне із тверджень Відповідача. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 18.11.2021р., було задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів по справі. Було витребувано: -у Відділення поліції № 1 Одеського районного управління поліції № 1 Головного управління національної поліції в Одеській області (Портофранківського відділення поліції приморського відділу поліції в м. Одеса Головного управління національної поліції Одеської області) належним чином засвідчену копію Висновків ЖЄО№11719 від 30.06.2020р. -у ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22484458) належним чином засвідчені копії актів, які підтверджують проведення ремонтних робіт даху багатоквартирного будинку [ADDRESS] в період з 01.01.2020р. по 30.06.2020р. -у ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22484458) докази, зокрема належним чином засвідчені копії актів, які підтверджують проведення підготовки Відповідачем житлового фонду будинку [ADDRESS] до експлуатації в зимовий період 2019-2020 років, яка полягає, також, у перевірці даху. -у ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22484458) докази, зокрема належним чином засвідчені копії актів, щодо виконання робіт з усунення несправностей даху зазначеного будинку перед зимовим періодом 2019-2020 років; -у ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22484458) докази, а саме належним чином засвідчені копії додатків, що є невід`ємною частиною Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] : 1.додаток 1 «Список співвласників і площ квартир та приміщень, що перебувають у їх власності»; 2.додаток 2 «Загальні відомості про будинок»; 3.додаток 3 «Акт приймання-передачі технічної документації на будинок»; 4.додаток 4 «Вимоги до якості послуги з управління будинком»; 5.додаток 5 «Кошторис витрат на утримання будинку та прибудинкової території». З перерахованого до суду не було надано: -ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22484458) докази, зокрема належним чином засвідчені копії актів, які підтверджують проведення підготовки Відповідачем житлового фонду будинку [ADDRESS] до експлуатації в зимовий період 2019-2020 років, яка полягає, також, у перевірці даху. -ДОЧІРНІМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ЖИТЛОВЕ УПРАВЛІННЯ «РЕНЕСАНС 92» (ідентифікаційний код юридичної особи: 22484458) докази, зокрема належним чином засвідчені копії актів, щодо виконання робіт з усунення несправностей даху зазначеного будинку перед зимовим періодом 2019-2020 років. Відповідач надав суду копію Висновку від 06.10.2021р. про причини руйнування покрівлі будинку [ADDRESS] 30.06.2020р. Позивач подав до суду заперечення проти Висновку від 06.10.2021р. про причини руйнування покрівлі будинку [ADDRESS] 30.06.2020р. До суду було надано письмові пояснення на запитання Позивача: [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ; адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ; адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ), [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ; адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ), та [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ; адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] ; адреса фактичного місця проживання: [ADDRESS] ). Відповідач надав заперечення на надані до суду пояснення свідків. Відповідач вважає, що ці докази не є належними, допустимими та достовірними в розумінні статей 77-79 ЦПК України. Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про час та місце судового засідання був сповіщений належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надавав. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши докази, обставини справи та норми права, які регулюють спірні правовідносини, вважає що позовні вимоги обґрунтовані та частково підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно Свідоцтву про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , Позивач є власником Mazda CX-7 (реєстраційний номер [NUMBER] ). 30.06.2020р. на автомобіль Mazda-CX7 (реєстраційний номер [NUMBER] ), що належить Позивачу на праві приватної власності, впав зірваний шифер та інші елементи конструкції даху будинку [ADDRESS] . Даний факт зафіксовано представниками поліції Портофранківського відділення поліції Приморського відділу поліції в м. Одеса ГУНП Одеської області, а також відеозаписами та фотографіями. Розмір завданої шкоди визначено висновками експертного дослідження № 6788 від 15.07.2020р., а саме: 54\~617 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять) грн 9 коп. Погодні умови, зокрема швидкість вітру 30.06.2020р. складала 2-3 м/сек і максимальний порив вітру складав 12 м/сек підтверджується довідкою з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 02.07.2020р. За твердженням Позивача загальна сума збитків становить 57\~266 (п`ятдесят сім тисяч двісті шістдесят шість) грн 99 коп., що включає: експертну оцінку матеріального збитку автомобіля 54\~617 (п`ятдесят чотири тисячі шістсот сімнадцять) грн 9 коп.; сплата експертизи матеріального збитку завданого власнику автотранспорту складає 2\~500 (дві тисячі п`ятсот) грн, що підтверджується копією рахунку на оплату та квитанцією; сплата видання довідки гідрометеорологічної інформації складає 149 (сто сорок дев`ять) грн 90 коп, що підтверджується копією акту здачі-приймання наданих послуг та квитанції. Позивач визначає завдану йому моральну шкоду у розмірі 30\~000 (тридцять тисяч гривень) грн. Позивач вважає, що Відповідач як особа, яка надає послуги з утримання багатоквартирного будинку, зобов`язана забезпечити належну експлуатацію та утримання вказаного жилого будинку, зокрема утримання в належному стані даху споруди та за необхідності - проведення ремонту його покрівлі. Листом від 11.08.2020р. Відповідач підтвердив, що саме він надає послуги з утримання будинку, саме він займався утриманням даху в належному стані до 30.06.2020р. і він був зобов`язаний за Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком і чинним законодавством перевірити стан даху до експлуатації житлового фонду в осінньо-зимовий період. Причиною падіння шиферу, дошок та інших елементів покрівлі будинку на автомобіль Позивачки є неналежне виконання Відповідачем зобов`язань щодо забезпечення утримання в належному стані даху будинку [ADDRESS] . На думку Позивача, наявний причинно-наслідковий зв`язок вини Відповідача через невиконання ним своїх зобов`язань і виникненням обставин, що спричинили майнову шкоду, інших збитків і моральну шкоду Позивачу. Позивач обґрунтовує свої вимоги неналежним виконанням та невиконанням своїх зобов`язань за Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Постановою Кабінету міністрів України «Про затвердження Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком та Типового договору про надання послуги з управління багатоквартирним будинком» № 712 від 05.08.2018р., Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Законом України «Про захист прав споживачів» і Цивільним кодексом України. Також, на думку Позивача, відповідач здійснюючи свої зобов`язання порушив вимоги Наказу Державного комітету\~України з\~питань житлово-комунального\~господарства «Про затвердження Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» № 76 від 17.06.2005р та Державних будівельних норм України «Покриття будівель і споруд» (ДБН В.2.6-220:2017). Разом з Позовною заявою Позивач надав суду докази спроби досудового врегулювання спору, а саме особисті та колективні звернення та відповіді Відповідача, в яких він ігнорував відшкодування завданої шкоди, але підтверджував свої зобов`язання з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Виходячи зі змісту процесуальних документів та доказів наданих сторонами, судом встановлено, що саме Відповідач надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Згідно п. 3 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прибудинкової території. Також, згідно п. 3 Типовому договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління включає, зокрема, проведення поточного ремонту. Згідно п. 8 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Управитель (Відповідач) зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг; своєчасно проводити підготовку будинку до експлуатації в осінньо-зимовий період; своєчасно та власним коштом проводити роботи з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням співвласниками послуги з управління, що виникли з його вини; інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку; за рішенням співвласників багатоквартирного будинку та в межах виділених ними коштів організовувати виконання та виступати замовником робіт з капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку. В п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено обов`язок управителя забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Більш детально зобов`язання управителя регламентовано Правилами надання послуги з управління багатоквартирним будинком, які затверджено Постановою Кабінету міністрів України №712 від 05.09.2018р (далі за текстом Правила надання послуги з управління багатоквартирним будинком). Даною постановою також затверджено Типовий договір про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, який повністю базується на вказаних правилах. Згідно п.9 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, послуга з управління включає утримання спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку. Відповідно до п. 10 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, під час надання послуги з управління управитель забезпечує виконання робіт та послуг з утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, що входять до кошторису витрат на утримання будинку та прибудинкової території (далі - кошторис), з урахуванням обов`язкового переліку робіт та послуг, що затверджується Мінрегіоном, та з дотриманням: встановлених стандартів, нормативів, норм, порядків і правил щодо якості житлово-комунальних послуг; вимог до якості, в тому числі щодо періодичності виконання (надання) таких робіт (послуг), визначених договором управління. В силу припису п. 43 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, Управитель зобов`язаний: забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору управління, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Також,\~порядок утримання\~будинків і\~прибудинкових територій\~регулюється Правилами\~утримання жилих\~будинків і\~прибудинкових територій,\~затвердженими наказом\~Державного комітету\~з питань\~житлово-комунального\~господарства від\~17.05.2005р.\~№76\~(далі\~у тексті\~скорочення \~Правила утримання\~жилих будинків\~і прибудинкових\~територій).\~Цими Правилами\~передбачено,\~що під\~час підготовки\~житлового фонду\~до експлуатації\~в зимовий\~період забезпечується\~виконання робіт\~з усунення\~несправностей дахів\~(пп.\~2.8.2\~п.\~2.8\~Правил утримання\~жилих будинків\~і прибудинкових\~територій).\~Також п.\~4.4\~Правил утримання\~жилих будинків\~і прибудинкових\~територій передбачено\~яким чином\~необхідно забезпечити\~технічне обслуговування\~та ремонт\~даху жилого\~будинку,\~зокрема детально\~розписуються огляд\~даху на\~наявність дефектів\~(наприклад,\~у п.\~4.4.3. визначено основні дефекти покрівель з окремих елементів (азбестоцементних листів і плиток шиферу, черепиці, ґонтових покрівель тощо) - ушкодження, зсув і випадання окремих елементів, ослаблення кріплень покрівлі з риштуванням). За п. 5 Типового договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком кожен із співвласників багатоквартирного будинку має право: одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами цього договору; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання послуги з управління та незаконного проникнення управителем в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Відповідно п.3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок неналежного надання або ненадання житлово-комунальних послуг та незаконного проникнення в належне йому житло (інший об`єкт нерухомого майна). Згідно п. 40 Правил надання послуги з управління багатоквартирним будинком, споживач має право: одержувати від управителя своєчасно та належної якості послугу з управління згідно із законодавством та умовами договору управління; на відшкодування збитків, завданих його майну, шкоди, заподіяної його життю або здоров`ю внаслідок ненадання або надання неналежної якості послуги з управління та незаконного проникнення управителем в належне співвласнику житло (інший об`єкт нерухомого майна) з порушенням визначеного законодавством порядку доступу до житла, іншого об`єкта нерухомого майна; складати та підписувати акти-претензії у зв`язку з порушенням порядку надання послуги з управління, зміною її споживчих властивостей та перевищенням строків проведення аварійно-відновних робіт. Відповідач у Відзиві сам стверджує, що ним, ДП «ЖУ «Ренесанс 92», не проводилось поточного ремонту даху будинку, окрім як над квартирами [ADDRESS] і [ADDRESS] , також це твердження підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 05.03.2020р. В обґрунтування позиції Позивача з посиланням на порушення Відповідачем правил ДБН (Державних будівельних норм України «Покриття будівель і споруд» (ДБН В.2.6-220:2017), затверджених наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 06.06.2017 року № 139) - цей аргумент є додатковим, тобто похідним від основного неналежного надання Відповідачем послуг з управляння багатоквартирним будинком. Не заперечуються роз`яснення Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України в листі від 11.03.2014 року № 7-15/-27/47 за яким встановлено, що виходячи з положень зазначених законодавчих та нормативних документів поточний ремонт не відноситься до будівництва, тому на нього не поширюються законодавчі та нормативні документи, що діють у будівництві. Проте, за цим же роз`ясненням, відповідно до законів України "Про регулювання містобудівної діяльності", "Про архітектурну діяльність",\~ДБН А.2.2-3-2012\~"Склад\~та зміст\~проектної документації\~на будівництво"\~будівництво -\~це нове\~будівництво,\~реконструкція,\~реставрація,\~технічне переоснащення,\~капітальний ремонт.\~В цей\~же час,\~п.\~8\~Типового договору\~про надання послуг з управління багатоквартирним будинком та п 42 Правил надання послуги\~з управління\~багатоквартирним будинком передбачає зобов`язання Управителя (Відповідача) інформувати співвласників багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту (заміни) спільного майна багатоквартирного будинку. Зазначеними ДБН не надано прямої рекомендації чи нормативного регулювання встановлення на даху вказаного будинку шиферу чи будь-якої іншої покрівлі з хвилястих листів будь-якого матеріалу, оскільки у випадку плоского покриття даху (згідно п. 3.2 зазначених ДБН, нахил даху менше 15 градусів, а в даному випадку кут нахилу даху складає явно менше) не передбачено застосування такого покриття. Такі вимоги до покриття передбачені у п. 5 та Додатку А вказаних вище ДБН. Натомість покрівля з хвилястих волокоцементних та бітумних листів (за описом та характеристикою відповідає шиферу), згідно п. 7.14 вказаних ДБН, рекомендовано передбачати на ухилах 12 градусів і більше, а у випадку ухилу 6-12 градусів слід передбачати гідроізоляційну плівку, яка до 30.06.2020р. була відсутня. Також, в п. 7.4 даних ДБН передбачено вимоги до кріплення хвилястих волокоцементних та бітумних листів, та у Додатку Е вказаних ДБН надано візуальний приклад такої покрівлі та її кріплення. У п. 7.4.1 зазначених ДБН навіть передбачено додаткове кріплення на випадок сильного вітру. Також, сам факт порушення Відповідачем ДБН при проведенні поточного ремонту, що підтверджується Актом виконаних робіт та станом даху (кріплення, закладні), що видно на фотографіях пошкодженого даху, вказують на те, що Відповідач знехтував встановленими вимогами до даху будинку, що і спричинило завдання шкоди Позивачці, іншим мешканцям будинку. Натомість 15.07.2020р.\~Відповідачем проведено\~ремонтні роботи\~з влаштування м`якої покрівлі (євроруберойд) на фасадному флігелі (тобто на місці, звідки впав шифер та інші елементи конструкції даху), що підтверджується Актом виконаних робіт від 15.07.2020р., тобто згідно встановленим правилам ДБН. Зазначене вказує на те, що Відповідач (Управитель) мав можливість і міг одразу здійснити поточний ремонт згідно встановленим вимогам (ДБН В.2.6-220:2017), що унеможливило б пошкодження даху (падіння шиферу та інших елементів конструкції даху) через погодні умови і відповідно, зробило б неможливим завдання шкоди мешканцям будинку, зокрема, Позивачці. Варто зазначити, що оскільки Відповідач надає послуги з утримання будинку і прибудинкової території, то на такі правовідносини поширюється зокрема дія Закону України «Про захист прав споживачів» (ст. 1-1 цього Закону). Так, за п. 17, ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», послуга це діяльність виконавця з надання (передачі) споживачеві певного визначеного договором матеріального чи нематеріального блага, що здійснюється за індивідуальним замовленням споживача для задоволення його особистих потреб. Варто звернути увагу, що за даним законом у п. 19 ч. 1 ст. 1 Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» послуга розглядається як вид продукції (продукція - це будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб). У ч. 1 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» надаються наступні права споживачу на: захист своїх\~прав державою; належну якість продукції та обслуговування; безпеку продукції; відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону; звернення до суду та інших уповноважених державних органів за захистом порушених прав. Статтею 16\~Закону України\~«Про захист\~прав споживачів» врегулювання порядку відшкодування шкоди відсилається до решти чинного законодавства, а саме: шкода, завдана внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відшкодовується відповідно до закону. Щодо відшкодування шкоди за неналежне надання послуг управління багатоквартирним будинком, такої ж думки в Постанові від 28.08.2019р. дотримується Верховний суд у справі № 643/4417/16-ц. Хоча спір у цій справі стосується відшкодування майнової і моральної шкоди завданої через неналежне надання медичних послуг, проте Верховний суд обґрунтовує свою позицію саме стосовно неналежного надання послуг. Збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Виконавець, який порушив договір про надання послуг за плату при здійсненні ним підприємницької діяльності, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 1 ст. 906 ЦК України). Така думка Верховного суду повністю збігається з викладеними обставинами вище, адже ми вважаємо, що Відповідач неналежним чином надав послуги управління багатоквартирним будинком через неналежне виконання та невиконання своїх зобов`язань, й вкотре вказуємо на причинно-наслідковий зв`язок між неналежним наданням послуг, у чому й полягає вина Відповідача, і шкодою, яку зазнав Позивач. Згідно ч. 2 ст. 614 ЦК України, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання. Законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини заподіювача шкоди; якщо в процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Доведення відсутності вини у спричиненні шкоди відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України покладено на відповідача (такий висновок узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою у постанові від 23.01.2018р. у справі №753/7281/15-ц (№61-1832св17)). Суд не погоджується з твердженням Відповідача у Відзиві, що мешканці будинку несуть відповідальність перед Позивачем за стан даху будинку в контексті ч. 2 ст.7 Закону України Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» згідно якій: кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Оскільки саме з метою реалізації цієї норми чинним законодавством передбачено надання житлово-комунальних послуг за Договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Також, безпідставно, без посилань на чинне законодавство та на Типовий договір про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, Відповідач вважає, що для проведення поточного ремонту всієї покрівлі будинку є обов`язковим прийняття рішення загальних зборів співвласників багатоквартирного будинку. Така пряма вимога для проведення поточного ремонту відсутня в усіх законодавчих актах, які стосуються надання послуг з управління багатоквартирним будинком та відсутня у Типовому договорі про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Судом встановлено, що у Відповідача була можливість уникнути цього інциденту, зокрема, коли він проводив поточний ремонт даху флігеля будинку, звідки впав шифер, у в березні 2020 року, що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 05.03.2020р. Саме тоді Відповідачем могла бути виявлена несправність даху і, навіть, ще раніше, коли готували будинок до осінньо-зимового періоду. Більш того, 15.07.2020р. Відповідачем було вже встановлено м`яку покрівлю (євроруберойд) згідно всім встановленим вимогам, тому при умові належного виконання ним зобов`язань за вищевказаними законодавством та договором можливо було уникнути інциденту 30.06.2020р. Також Відповідачем не повідомлялось співвласникам багатоквартирного будинку про необхідність капітального ремонту даху будинку до 30.06.2020р. Оскільки Відповідачем не було виконано зобов`язання, які передбаченні чинним законодавством і Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, то це і є основний доказ, що підтверджує наявність складу цивільного правопорушення, зокрема вини, Відповідача. В свою чергу Позивач надав всі необхідні докази, які підтверджують завдану їй шкоду і спроби досудового врегулювання спору. Відповідач безпідставно стверджує, що не доведено неналежно виконаний ремонт у лютому-березні 2020р. Відповідач хибно стверджує, що це спростовує фото, яке зроблено після 30.06.2020р., з якого ніби вбачається, що нові листи шиферу залишились на встановленому місці, і лише в деяких місцях пробиті від сильного дощу та вітру, який ніби мав місце. Як зазначалось в чинному законодавстві вище, Відповідач зобов`язаний проводити поточний ремонт даху, щороку готувати будинок до зимового періоду, а відповідно перевірити стан будинку щороку, і повідомляти співвласників будинку у випадку необхідності проведення капітального ремонту. Натомість, на фотографіях видно стан даху до ремонту 15.07.2020р., де зображено, що на даху флігеля перебував шифер, який не рекомендовано використовувати в якості покрівлі за встановленими вимогами (Державних будівельних норм України «Покриття будівель і споруд» (ДБН В.2.6-220:2017)), Згідно Акту прийому-передачі виконаних робіт (на замовлення № 198 від 25.02.2020р., підписаний виконавцем 05.03.2020р.), на даху фасадного флігеля, звідки цей шифер потім і впав 30.06.2020р., проведено поточний ремонт, вказуються витратні матеріали: шифер, дошки, бензин, руберойд, цвяхи, а це означає, що було можливим відремонтувати дах, де виявлено несправності згідно встановленим нормам, більше того, було можливим одразу встановити (постелити) м`яку покрівлю (євроруберойд), як це було зроблено 15.07.2020р., що підтверджується Актом прийому-передачі виконаних робіт від 15.07.2020р. Як вказано в п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.1992р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Проте Відповідач у Відзиві не надав суду докази відсутності вчиненого ним цивільного правопорушення, тобто не довів належного виконання ним зобов`язань передбачених чинним законодавством і Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, не довів відсутність вини та причинно-наслідкового зв`язку між невиконання ним зобов`язань за договором та законодавством та завданою шкодою Позивачу. Що стосується вимог Позивача про відшкодування моральної шкоди, то ним вище у Відповіді на відзив надано докази та обґрунтування причинно-наслідкового зв`язку між шкодою, яку він зазнав і протиправною поведінкою й виною Відповідача. Відповідно до вимог ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, в тому числі, моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Згідно ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відшкодування моральної (немайнової) шкоди служить виключно меті захисту особистих немайнових прав, які є абсолютними, право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. З урахуванням доведеності вини Відповідача у заподіянні Позивачці майнової шкоди, доходимо висновку, що внаслідок винних дій - ДП «ЖУ «Ренесанс 92», також, завдано моральної шкоди, яка виразилася в тому, що неправомірні дії Відповідача призвели до душевних страждань Позивача та стану постійного стресу його та його родини, порушення нормальних (звичних) умов її проживання, необхідності докладання додаткових зусиль для нормалізації життя. Все це спричиняє Позивачу не лише моральні страждання, а ще й змушує звертатися до суду за захистом своїх порушених прав, що потребує не лише матеріальних витрат, а й витрат часу та емоційних затрат, що негативно впливає на його здоров`я. Враховуючи характер та обсяг душевних страждань, яких зазнав Позивач у зв`язку з пошкодженням його автомобіля, виходячи з засад розумності та справедливості, суд визначає завдану йому моральну шкоду у розмірі 5\~000 (п`ять тисяч гривень) грн. Відповідач, також не довів причинно-наслідковий зв`язок порушення правил дорожнього руху Позивачем і зазнаної ним шкоди, судом не приймається до уваги твердження Відповідача, який наполягає на тому, що Позивач сам несе відповідальність за шкоду, завдану шифером, який впав на його автомобіль, оскільки згідно п. 26.2 Правил дорожнього руху, у житловій\~зоні забороняється стоянка транспортних засобів поза спеціально відведеними місцями і таке їх розташування, яке утруднює рух пішоходів і проїзд оперативних чи спеціальних транспортних засобів. Також, Відповідач не надав докази, що біля будинку № 15 по вул. Садовій в. м. Одеса відсутнє спеціально відведене місце для стоянки. Тому ці твердження у Відзиві є недоведеним згідно ст. 81 ЦПК України (кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом). Зокрема, Відповідач не надав Заперечення до суду, а відповідно не заперечував проти тверджень Позивача, що останній 30.06.2020р. зупинив автомобіль біля будинку, в якому мешкає, з метою завантаження речей, які йому було необхідно перевезти, проте цього не сталось через завдану шкоду його автомобілю, коли шифер впав з даху будинку. Згідно визначенню поняття зупинки за п. 1.10 Правил дорожнього руху, згідно якому зупинка це припинення руху транспортного засобу на час до 5 хвилин або більше, якщо це необхідно для посадки (висадки) пасажирів чи завантаження (розвантаження) вантажу, виконання вимог цих Правил (надання переваги в русі, виконання вимог регулювальника, сигналів світлофора тощо). Згідно ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд зазначає, що Відповідач безпідставно послався у Відзиві на п. 10.8.4 Державних будівельних норм України «Планування та забудова територій» (ДБН Б.2.2-12:2019), згідно якому, відстань від місця проживання власника транспортного засобу до гаражів і автостоянок постійного зберігання легкових автомобілів не повинна перевищувати 700м., а в умовах реконструкції території 1000м. Таке посилання Відповідача є необґрунтованим, адже в предметі спору наявність чи відсутність стоянки не є суттєвою. Також, Відповідач обґрунтовує своє твердження про те, що Позивач несе відповідальність за пошкодження його автомобіля, оскільки за ст. 323, 324 ЦК України, тягар утримання майна і ризик випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) майна несе його власник, якщо інше не встановлено договором або законом. Суд зазначає, що Позивач несе тягар утримання майна і ризик випадкового знищення своєї власності (автомобіля Mazda-CX7 реєстраційний номер [NUMBER] ),\~але не\~в даному\~випадку,\~адже Позивач\~довів причинно-наслідковий\~зв`язок шкоди,\~яку йому\~завдано,\~з неналежним\~наданням послуг\~Відповідачем з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , з порушенням останнім своїх зобов`язань за чинним законодавством та Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Суд не погоджується з твердженнями Відповідача, що 30.06.2020р. шифер, елементи якого падали на землю та пошкодили автомобіль Позивачки, було пошкоджено у зв`язку з природним явищем, а саме сильною зливою та градом, шквалистим поривчатим вітром. Так, Відповідач надав до суду фотографії двох інтернет сторінок з новинним змістом, де повідомлялось про можливу погану погоду (сильний вітер та град), які викликають сумнів з наступних причин. Суд вважає такий доказ недостовірним в розумінні ст. 79 ЦПК України, оскільки на їх підставі неможна встановити дійсні обставини справи. По-перше, фотографії зроблено з невідомих інтернет-сторінок, які неможливо ідентифікувати (відсутнє посилання на інтернет сторінку сайту), також подібні ресурси новин часто ведуть непрофесійні журналісти, які не є фахівцями в метеорології і не несуть відповідальність за недостовірність вмісту таких новин. По-друге, на цих роздрукованих фотографіях інтернет-сторінок вказується лише прогноз погоди, тому там вказано лише можливу погоду, а не підтверджений факт поганої погоди в цей день. В той час як Позивач надав до суду офіційно одержану довідку з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 02.07.2020р., згідно якій швидкість вітру 30.06.2020р. складала 2-3 м/сек і максимальний порив вітру складав 12 м/сек. Далі позивач пояснив руйнівний потенціал вітру такої швидкості, і звернув увагу суду на шкалу Бофорта. Шкала Бофорта - дванадцятибальна шкала, прийнята Всесвітньою метеорологічною\~організацією для наближеної оцінки сили і/або швидкості вітру за його дією на наземні предмети або за виглядом і розміром хвиль у відкритому морі. Дана шкала широко використовується в різних сферах, зокрема в морській навігації, її характеристику можемо зустріти на різних вітчизняних інтернет-сайтах та інтернет-сайтах інших країн (https://znaimo.com.ua/Шкала_Бофорта; https://meteoinfo.ru/bofort; https://www.rmets.org/resource/beaufort-scale). За шкалою Бофорта, вітер сили максимального пориву вітру 30.06.2020р. (12м/сек) характеризується як сильний, такий, під час якого гойдаються товсті гілки дерев, гудуть телеграфні дроти; починають утворюватися великі хвилі; білі пінисті гребені займають значні площі, вірогідні бризки; максимальна висота хвиль - до 4 м, середня - 3 м. За шкалою Бофорта, вітер, від якого вже можуть спричинятись невеликі руйнування, який зриває черепицю і руйнує димарі це шторм з швидкістю починаючи від 20.8 м/сек, тобто на 8,8 м/сек швидше, ніж це було 30.06.2020р. Всі вищенаведені твердження суд вважає достатніми в розумінні ст. 80 ЦПК України, щоб встановити факт, що шифер та інші елементи конструкції даху зазначеного будинку 30.06.2020р. впали не через погану погоду в цей день. Досліджуючи докази, суд не бере до уваги Висновки від 06.10.2021р. про причини руйнування покрівлі будинку [ADDRESS] 30.06.2020р., оскільки вважає їх неналежним, недопустимим і недостовірним доказом в розумінні статей 77-79 ЦПК України. Зазначені Висновки не є висновками судового експерта в розумінні чинного законодавства, не відповідають вимогам, які встановлені висновкам експерта чинним законодавством. Дані Висновки за визначенням є консультацією або роз`ясненням спеціаліста, проте правові підстави, передбачені Цивільним процесуальним кодексом України, для залучення спеціаліста, наразі, відсутні. Враховуючи наведене, вважаємо дані Висновки недопустимим доказом. Зокрема: данні Висновки не є Висновками експерта, оскільки [PERSON] не є атестованим судовим експертом, а відповідно на його діяльність не поширюється дія законодавства, яке регулює судово-експертну діяльність, він не має всіх прав і обов`язків, що й атестовані судові експерти, а відповідно відсутні будь-які гарантії достовірності Висновків, які забезпечує чинне законодавство (ст. 7 Закону України «Про судову експертизу», п. 6 ч. 6 ст. 72 ЦПК України). Дані Висновки не є Висновками експерта, оскільки [PERSON] не є атестованим судовим експертом, а відповідно на його діяльність не поширюється дія законодавства, яке регулює судово-експертну діяльність, не має всіх прав і обов`язків, що й атестовані судові експерти, а відповідно відсутні будь-які гарантії достовірності Висновків, які забезпечує чинне законодавство. Так, з поміж іншого, у тексті Висновків не вказується, що він [PERSON] попереджений (обізнаний) про відповідальність за завідомо неправдивий висновок, а у випадку призначення експертизи судом - також про відповідальність за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків (пункти 2.4., 4.12. Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень» № 53/5 від 08.10.1998р. (далі за текстом Інструкція про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень), ст. 14 Закону України «Про судову експертизу», ч. 7 ст. 102 ЦПК України). У Висновках не вказано які саме методи дослідження та які методики проведення судових експертиз були використанні, тобто у Висновках не вказано як [PERSON] одержав результат, на підставі якого зробив висновки, хоча він повинен був це зробити за вимогами чинного законодавства (пункти 1.4., 4.12., 4.13. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень). Тому на підставі даного доказу неможливо встановити дійсні обставини справи, він є недостовірним (ст. 79 ЦПК України). Також, оскільки Висновки не відповідають зазначеній вимозі чинного законодавства, їх одержано з порушенням порядку, встановленого законом, то такий доказ є недопустимим (ст. 78 ЦПК України). Ні у змісті Висновків, ні в доданих до них документах не вказуються підстави для проведення, так званої експертизи, так суд експертизи не призначав, договір чи інші докази про надання послуг Одеською державною будівельної академією чи її співробітниками (наприклад: акт здачі-приймання наданих послуг, копія рахунку про сплату послуг, квитанція про сплату послуг тощо) до матеріалів справи не долучались, хоча про це є чітка вимога чинного законодавства (пункти 1.8., 1.9. Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень та Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень, ч. 6. ст. 102 ЦПК України). Тому вказані Висновки є недопустимим доказом, оскільки не відповідають вимогам чинного законодавства, їх одержано з порушенням порядку, встановленого законом (ст. 78 ЦПК України). Зміст тексту Висновків в окремих пунктах не заперечує, а місцями підтверджує аргументи Позивача у Позовній заяві та у Відповіді на відзив, в окремих пунктах Висновки не стосується предмета доказування. Також дані Висновки в окремих пунктах суперечать іншим наявним в матеріалах справи доказам, тому підлягає сумніву достовірність змісту Висновків з наступних причин. По-перше, зазначені Висновки було зроблено 06.10.2021р. (перша сторінка Висновків), після звернення Відповідача до ректора Одеської державної академії будівництва та архітектури, професора [PERSON] листом від 08.08.2021р., тобто більше ніж через рік після пошкодження даху 30.06.2020р. і ремонту даху 15.07.2020р. Враховуючи наведене, логічним є твердження, що 06.10.2021р. неможливо зробити висновки про стан даху та причини його руйнування 30.06.2020р. Тому [PERSON] (науковий керівник роботи, автор Висновків) не може знати про стан даху та причини його руйнування 30.06.2020р. Таким чином, Висновки є недостовірним доказом, на їх підставі неможливо встановити стан даху та причини його руйнування 30.06.2020р. По-друге, у самому тексті Висновків вказується, що Висновки зроблені на підставі фото (сторінки 5 та 8 Висновків), які надав Відповідач. Таким чином, [PERSON] не був присутній на даху будинку [ADDRESS] ні одразу після пошкодження даху 30.06.2020р., ні при складанні висновків 06.10.2021р. Дані Висновки зроблені лише з фотографій, які надав Відповідач, через що достовірність даних Висновків підлягає сумніву, адже невідомо які саме фотографії надав Відповідач: чи дані фотографії дійсно зроблені на даху будинку [ADDRESS] , чи дані фотографії відображають дійсний стан даху 30.06.2020р. та чи не приховав Відповідач інші фото, які б достовірно відображали обставини 30.06.2020р. Тобто Відповідач міг вибірково надати фотографії, які, на його думку, допоможуть отримати Висновки, які будуть повністю його задовольняти, будуть відповідати його вимогам та будуть підтверджувати його твердження. Тому маємо ще одну підставу вважати Висновки недостовірним доказом в розумінні ст. 79 ЦПК України. По-третє, зміст п. 1 Висновків (сторінка 10 Висновків) не відповідає об`єктивній дійсності, що заперечується іншими доказами, наявними в матеріалах справи. З тексту Висновків випливає, що їх автор не був присутній ні на даху будинку [ADDRESS] , ні біля зазначеного будинку. До цього висновку суд дійшов з формулювання п. 1 Висновків (сторінка 10 Висновків): «причиною руйнування даху над квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] , яке сталося 30.06.2020р., є падіння з висоти покриття сходової клітки, розміщеної поблизу будинку [ADDRESS] , зруйнованих частин азбестоцементних хвилястих листів покриття». На фотографіях, які долучено до матеріалів справи видно, що єдина сходова клітка, з якої може щось впасти на дах зазначеного будинку, це сходова клітка будинку [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] не був присутній ні на даху, ні біля вказаного будинку, а тому не може знати до якого номера будинку відноситься зазначена сходова клітка, тому у п. 1 Висновків підтверджується аргументи Відповідачки, що їй завдано шкоду через падіння шиферу та інших елементів конструкцій даху будинку [ADDRESS] . Таким чином\~дані висновки\~не є\~достовірними в\~розумінні ст.\~79\~ЦПК України,\~оскільки на\~підставі них неможна встановити дійсні обставини справи: [PERSON] у п. 1 Висновків (сторінка 10 Висновків) невірно вказав, що причиною руйнування даху над квартирами [ADDRESS] , [ADDRESS] , яке сталося 30.06.2020р., є падіння з висоти покриття сходової клітки, розміщеної поблизу будинку [ADDRESS] , зруйнованих частин азбестоцементних хвилястих листів покриття, адже інші докази (фотографії в матеріалах справи) вказують, що вказана сходова клітка належить будинку [ADDRESS] . Також, з відкритих джерел відомо (ресурс 2Gis), що саме Відповідач надає послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . Тому згадування даного будинок у Висновках ні в якому разі не вказує на відсутність відповідальності Відповідача за завдану шкоду Позивачеві. По-четверте, [PERSON] не взяв на себе відповідальність коментувати силу вітру, вітрового навантаження, адже він не є фахівцем в галузі метеорології, проте твердження в п. 2 Висновків (сторінка 10 Висновків), що причиною руйнування покриття над сходовою кліткою будинку [ADDRESS] , яке сталося 30.06.2020 р., є дія вітрового навантаження це пряма вказівка на поганий стан (несправність) зазначеного даху в день 30.06.2020р., оскільки, виходячи з змісту довідки з Гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів від 02.07.2020р., швидкість вітру 30.06.2020р. складала 2-3 м/сек і максимальний порив вітру складав 12 м/сек. Тобто, як встановлено вище, сила вітру була недостатньою, щоб пошкодити дах, який перебував у належному справному стані. Тому твердження у п. 2 Висновків (сторінка 10 Висновків) є доказом, який підтверджує аргументи Позивачки, які містяться у Позовній заяві чи Відповіді на відзив, що дах 30.06.2020р. був в неналежному несправному стані, адже причиною його руйнування було слабке вітрове навантаження. По-п`яте, зміст п. 3 Висновків (сторінка 10 Висновків) не стосується предмету спору, оскільки вказує лише на сучасний стан даху будинку [ADDRESS] (Висновки зроблено 06.10.2021 року): «технічний стан (на момент обстеження) покрівлі: над сходовою кліткою нормальний - категорія технічного стану «1»; над квартирами 34, [ADDRESS] задовільний категорія технічного стану «2»». Це ніяким чином не стосується предмету спору, адже шкоду Позивачці завдано 30.06.2020р., тому для підтвердження або спростування наявності відповідальності Відповідача, зобов`язання Відповідача відшкодувати завдані збитки і моральну шкоду, належними і достатніми були б докази про стан даху саме в день 30.06.2020р., оскільки після цього вже проводились ремонтні роботи даху вищезгаданого будинку. Тому Висновки також не є належним доказом в розумінні ст. 77 ЦПК України, оскільки зміст п. 3 Висновків (сторінка 10 Висновків) не містить інформацію щодо предмета доказування. Таким чином, зазначені Висновки, з усіх вищевказаних причин є неналежним, недопустимим, і недостовірним доказом в розумінні статей 77-79 ЦПК України. Серед інших доказів при винесенні рішення суд враховує показання свідків. Суд не погоджується з твердженням Відповідача, що викликає сумніви однаковість відповідей свідків, оскільки це свідки Позивача і вони відповідають на одні й ті ж поставлені питання Позивача, посвідчені підписом і скріплені печаткою представника Позивача. Проте, в даних свідченнях зазначено про обізнаність із змістом закону щодо кримінальної відповідальності за надання неправдивих показань, свідчення підписані належними особами. Тому у суду немає сумнівів щодо достовірності пояснень свідків. Так в своїх поясненнях свідки засвідчили факт завдання шкоди Позивачу пошкодженням його автомобіля, повідомили про якість наданих послуг Відповідачем та стан даху будинку [ADDRESS] . Твердження про те, що квартира [ADDRESS] та [ADDRESS] розташовані на третьому і четвертому поверхах п`ятиповерхового будинку викликало у суду сумнів щодо достовірності доказів наданих Відповідачем, а саме Акту прийому-передачі виконаних робіт від 05.03.2020р. та Висновки від 06.10.2021р. про причини руйнування покрівлі будинку [ADDRESS] 30.06.2020р., в яких йдеться про виконаний ремонт даху саме над квартирами [ADDRESS] та [ADDRESS] . Враховуючи всі наведені докази та твердження суд прийшов до висновку, що Позивач зазнав шкоду через пошкодження свого автомобіля Mazda-CX7 (реєстраційний номер [NUMBER] ) шляхом падіння на нього шиферу та інших елементів конструкції даху будинку [ADDRESS] , яке сталось через те, що Відповідач неналежним чином надав послуги з управління багатоквартирним будинком, через неналежне виконання та невиконання своїх зобов`язань за чинним законодавством та за Типовим договором про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, і суд вбачає причинно-наслідковий зв`язок неналежного надання послуг, у чому й полягає вина Відповідача (з поміж усіх порушень зобов`язань, які Відповідач не виконав, доцільно виділити відсутність перевірки справності даху, навіть під час підготовки будинку до осінньо-зимового періоду, а відповідно не проведено ремонт в усіх місцях, де наявні несправності; відсутність, у разі необхідності, повідомлення мешканців про доцільність проведення капітального ремонту даху будинку тощо), і шкодою, яку Позивач зазнав. За таких обставин, суд, оцінивши належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить до висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а відтак підлягають частковому задоволенню. При цьому, судовий збір, понесений позивачем у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн., що підтверджується квитанцією також підлягає стягненню з відповідача у відповідності до ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial