Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

КП СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є постачальником теплової енергії до будинку, в якому знаходиться квартира відповідача. Позивач надавав відповідачу послуги з теплопостачання в повному обсязі у відповідності до якісних показників згідно з вимогами нормативно-технічних документів, а відповідач, в свою чергу, зобов`язаний щомісячно розрахуватися з позивачем за спожиті послуги з теплопостачання. Однак відповідач не сплачує за надані послуги, в зв`язку з чим має заборгованість з лютого 2018 року по березень 2021 року, яка складається з основного боргу за опалення в сумі\~ 32280 грн. 48\~ коп., інфляційних витрат 3799 грн. 55 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1702 коп. 42 коп.\~ та 1040 грн. 41 коп. пені. Оскільки відповідач в добровільному порядку плату за отримані послуги не здійснює, просив\~ стягнути з відповідача заборгованість за послуги з централізованого опалення житла за вказаний період та судові витрати по справі. Представник позивача в судове засідання не з`явився, в заяві просила розглядати справу у її відсутності. Відповідач [PERSON] у своїй заяві про добровільне часткове виконання позивних вимог вказала, що частково сплатила заборгованість у розмірі 10000 гривень, а тому при ухваленні рішенні просила врахувати вказану обставину. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що КП СМІЛАКОМУНТЕПЛОЕНЕРГО є постачальником теплової енергії до квартири [ADDRESS] та власником вказаної квартири є відповідач. Рішенням виконавчого комітету Смілянської міської ради від 23 лютого 2018 року № 70 «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» КП «Смілакомунтеплоенерго» визначено виконавцем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та послуг з постачання теплової енергії для об`єктів усіх форм власності з 01 лютого 2018 року. Відповідач отримував послуги по забезпеченню житла теплом, що вбачається з актів про подачу теплоносія від 30 жовтня 2019 року, 09 листопада 2020 року, складених за участю представника КП «Смілакомунтеплоенерго» та представника\~ ОСББ. Відповідно до вказаних актів, у зв`язку з початком опалювальних сезонів у\~\~ м. Сміла, до будинку, в якому мешкає відповідач, КП «Смілакомунтеплоенерго» було подано теплову енергію. Відповідно до ст.5 Закону України „Про житлово-комунальні послуги" від 09.11.2017 №2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать в т.ч. комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Згідно з ст.9 вказаного Закону споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Як вбачається з матеріалів справи позивачем у газеті «Сміла» №9 (1101) від 28 лютого 2018 року опубліковано типовий договір про надання послуг з централізованого опалення. Однак, як вбачається з матеріалів справи, відповідач не виконав обов`язку щодо укладання договору з виконавцем послуг в особі КП «Смілакомунтеплоенерго». У зв`язку цим надання послуги з централізованого опалення будинку, в якому проживає відповідач, здійснювалось у відповідності до положень Закону та Правил. Відповідно до ч. 5 ст. 13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15. Згідно з п.п. 18, 29, 30 Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21 липня 2005 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги та зобов`язаний проводити оплату житлово-комунальних послуг в установлені строки. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Згідно з наданого позивачем розрахунку боргу вбачається, що відповідач має заборгованість з основного боргу за опалення в сумі\~ 32280 грн. 48\~ коп., інфляційних витрат 3799 грн. 55 коп., 3% річних від простроченої суми в розмірі 1702 коп. 42 коп.\~ та 1040 грн. 41 коп. пені. Відповідно до\~ ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором. Згідно зі ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (стаття 611 ЦК України). Відповідно до ст. 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також, три відсотки річних від простроченої суми. Згідно з ч. 3 ст. 549 ЦК України - пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконання ним грошового зобов`язання за кожен день простроченого виконання. Оцінюючи поданий позивачем розрахунок заборгованості з точки зору допустимості та належності, суд враховує, що такий був проведений із застосуванням відповідних розрахунків, належним чином обґрунтований та мотивований. Проте, відповідач сплатив частину заборгованості у розмірі 10000 гривень, що підтверджується копією квитанції про сплату заборгованості, яка наявна в матеріалах справи, а тому позов підлягає частковому задоволення на загальну суму 28822 грн. 86 коп.. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. В зв`язку з наведеним, з відповідача на користь позивача належить стягнути 1685 грн. 29 грн. судового збору. (сплачений судовий збір 2270 грн. х суму задоволеного позову 28822 грн. 86 коп./ на загальну суму позову 38822 грн. 86 коп.= 1685 грн. 29). На підставі наведеного,

Outcome: partial