Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивач звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що із 29.03.2018 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі із відповідачкою. Після реєстрації шлюбу відповідач змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище позивача « [PERSON] ». Від даного шлюбу сторони спільних дітей не мають. В обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що з серпня 2020 року сторони припинили шлюбні стосунки як подружжя, спільного господарства не ведуть, мають окремі бюджети. Сім`я існує формально, збереження шлюбу та подальше спільне проживання суперечить інтересам сторін та унеможливлює примирення між сторонами. Ухвалою від 02.12.2021 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Судом сторонам було направлено копії ухвали про відкриття провадження у справі, а відповідачу також надіслано і копію позову з додатком. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав, клопотань про розгляд справи у загальному позовному провадженні від учасників справи не надходило. В судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись. Від позивача і представника позивача до суду надійшли заяви про розгляд справи у відсутності позивача та його представника, позовні вимоги підтримав та не заперечував щодо заочного розгляду справи. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи, а позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Оскільки відповідно до положень ЦПК України розгляд вказаної справи здійснювався судом за відсутності учасників справи, тому у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 29 березня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований у Макарівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, актовий запис № 26, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу відповідач змінила своє прізвище « [PERSON] » на прізвище позивача « [PERSON] ». Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10.12.1948, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. У відповідності до ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки відповідач при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право після розірвання шлюбу залишити його. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи наведене, з`ясувавши причини розірвання шлюбу, фактичні взаємини подружжя, дослідивши письмові докази, суд вважає подальше сімейне життя подружжя і збереження сім`ї суперечить інтересам сторін у справі, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Враховуючи викладене та на підставі ст. 7, 24, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved