Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

09 лютого 2022 року позивачка [PERSON] звернулась до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, який було між ними зареєстровано 09 липня 2021 року Бориславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівській області Західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів), актовий запис №80. В обґрунтування своїх вимог, позивачка вказала, що у них з відповідачем подружене життя не склалось. З початку вересня 2021 року між ними припинено подружні стосунки, проживають окремо, спільного господарства не ведуть. Причиною, яка спонукала розпаду їхньої сім`ї є те, що у них різні погляди на життя та сімейні відносини, між ними постійно виникали сварки та непорозуміння. Зазначила, що з відповідачем вони попередньо обговорювали питання розірвання шлюбу, і він не заперечував щодо розірвання їхнього шлюбу, так як вважає, що припинення між ними не можливе. Вважає, що подальше перебування в шлюбі з відповідачем є формальним, сім`я їхня розпалась. А збереження цього формального шлюбу суперечить її інтересам. Позивачка просила шлюб між нею та відповідачем розірвати, після розірвання шлюбу бажає відновити своє дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді від 25 лютого 2022 року було відкрите провадження у справі та вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилась, 21 березня 2022 року від неї надійшла через канцелярію суду заява про розгляд справи без її участі. Також вказала, що позов підтримує у повному обсязі, просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Як вбачається з матеріалів справи, ухвалу про відкриття провадження у справі з позовною заявою та доданими до неї документами, а також судові повістки надіслані відповідачу за зареєстрованою адресою його проживання, відповідач не отримав. Проте за змістом ч. 7, п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК України вищевказані документи вважаються врученими відповідачу. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Згідно до ч.4 ст.\~223\~ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, згідно вимог ст.ст.223,280 ЦПК України, на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, дослідивши матеріали справи, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та дійшов такого висновку. Судом встановлено, що шлюб між сторонами зареєстрований 09 липня 2021 року Бориславським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівській області західного міжрегіонального управління юстиції (м. Львів) актовий запис №80, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09.07.2021. Подружні відносини між сторонами припинені, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, сторони не бажають зберегти шлюб, позивач позов підтримала, тому шлюб між ними повинен бути розірваний. Згідно зі ст.24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя відповідно до ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Відповідно до ч.2 ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно\~ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. В позовній заяві позивач просить відновити дошлюбне прізвище - « [PERSON] ». Згідно ч.2 ст.114\~СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 СК України- документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Розірвання шлюбу засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Для поваги до права дружини або чоловіка на пред`явлення вимоги про розірвання шлюбу потрібен прояв другим з подружжя власної гідності, поваги до себе. Приймаючи до уваги, що причини, що спонукають наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved