Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

До Комунарського районного суду м.Запоріжжя надійшла позовна заява Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] \~та [PERSON] \~ про\~стягнення заборгованості\~за кредитом,\~ в\~якій позивач\~просить суд\~стягнути з\~відповідачів на\~його користь\~заборгованість за\~кредитним договором\~№34/АК-00010.08.2\~від 29.04.2008\~укладеного між\~ПАТ «Родовід\~Банк» та\~ [PERSON] ,\~та [PERSON] ,\~у розмірі\~81325,51\~грн.,\~а також\~судові витрати,\~та витрати\~на правову\~допомогу.\~В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначено,\~що 29.04.2008\~року між\~ПАТ «Родовід\~Банк» і\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір №34/АК-00010.08.2.\~За вказаним\~договором відповідачу\~було встановлено\~кредит у\~розмірі 39403,29\~доларів США\~зі сплатою\~7,7\~відсотків річних.\~Для належного\~виконання позичальником\~своїх зобов`язань\~за кредитним\~договором між\~ПАТ «Родовід\~Банк» та\~ [PERSON] укладено\~договір поруки\~від 29\~квітня 2008\~року.\~22\~травня 2019\~року між\~ПАТ «Родовід\~Банк» та\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» було\~укладено договір\~№14\~про відступлення\~прав вимоги,\~відповідно до\~якого ПАТ\~«Родовід Банк»\~відступило ТОВ\~«Вердикт Капітал»,\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» набуло\~права вимоги\~за кредитним\~договором до\~позичальників та/або\~поручителів,\~в тому\~числі за\~договором кредиту\~№34/АК-00010.08.2\~та договором\~поруки від\~29.04.2008\~року.\~ [PERSON] \~свої зобов`язання\~з повернення\~суми кредиту\~та відсотків\~за користування\~кредитом належним\~чином не\~виконала,внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 22 квітня 2021 року становить 958929,08 гривні і складається з: 902791,16 гривень заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 47887,31 гривня, заборгованості по комісії 8250,62 гривень. 26 квітня 2019 року протоколом електронних торгів № UA-EA-2019-04-05-000016-b укладено договір про відступлення права вимоги, яке в подальшому перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Ухвалою суду від 27 травня 2021 року суддею Комунарського районного суду Кругліковою А.В. відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу у порядку загального позовного провадження. У зв`язку із закінченням 24 вересня 2021 року строку повноважень судді Круглікової А.В. цивільну справу передано на повторний автоматизований розподіл між суддями. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05 жовтня 2021 року цивільна справа за номером 333/3400/21 за позовом ТОВ «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості надійшла в провадження судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя Тучкова С.С. Ухвалою суду від 18 жовтня 2021 року суддею Комунарського районного суду Тучковим С.С. відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. Представник позивача в підготовче та судові засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений судом своєчасно і належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, просить суд задовольнити позовні вимоги, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідачі, будучи повідомленими судом належним чином про час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилися і не повідомили суд про причини неявки, відзиву чи будь-яких інших заяв та клопотань до суду не надали. Згідно з вимогами ст.ст.128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Оскільки не має відомостей про причину неявки відповідача, повідомленого належним чином, відповідно до вимог ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого пристрою не здійснювалося. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 29\~квітня 2008\~року між\~ВАТ «Родовід\~Банк» і\~ [PERSON] \~укладено кредитний\~договір на\~купівлю автомобіля\~№34/АК-00010.08.2\~на суму\~39403,29\~доларів США\~(а.с.10-13).\~З метою\~належного виконання\~позичальником своїх\~зобов`язань за\~кредитним договором\~ між\~Банком та\~ [PERSON] \~укладено договір\~поруки від\~29\~квітня 2008\~року (а.с.14-15).\~Відповідно до\~договору №14\~про відступлення\~прав вимоги\~від 22\~травня 2019\~року,\~ПАТ «Родовід\~Банк» за\~даним договором\~відступає на\~користь ТОВ\~«Вердикт капітал»\~права вимоги\~до [PERSON] ,\~та [PERSON] \~(а.с.23-25).\~ [PERSON] \~свої зобов`язання\~з повернення\~суми кредиту\~та відсотків\~за користування\~кредитом належним\~чином не\~виконала,внаслідок чого у неї утворилась заборгованість, яка станом на 22 квітня 2021 року становить 958929,08 гривні і складається з: 902791,16 гривень заборгованості за кредитом, заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги 47887,31 гривня, заборгованості по комісії 8250,62 гривень. 24 травня 2021 року ТОВ «Вердикт капітал» звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідачів заборгованості за кредитним договором №34/АК-00010.08.2 від 29.04.2008 року у розмірі 81325,51 гривня. Відповідно до п. 7.6. цей договір набуває чинності з моменту надання Позичальнику кредитних коштів відповідно до умов договору і діє до повного погашення Позичальником заборгованості за кредитами та процентами за користування ними, а при наявності простроченої заборгованості і пені за несвоєчасне погашення кредитів та сплату процентів, а також штрафи, передбачені цим договором. Згідно до п. 4.4 у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами у строк, встановлений у пунктах 1.1., 1.2.2., 1.2.3 цього договору, останнє нарахування процентів за користування кредитами здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у пунктах 1.1., 1.2.2., 1.2.3 цього договору, в подальшому проценти за користування кредитами не нараховуються. Відповідно до заявки на надання юридичної допомоги №16 від 08 березня 2021 року позивач просить суд стягнути солідарно з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на його користь 20\~000 гривень за надання правової допомоги (а.с.51). Частиною другої статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав і обов`язків є, у тому числі, договори та інші правочини. Отже, вказаний вище договір породив певні права та зобов`язання сторін. За змістом ст. ст. 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до ч 1 ст.638 Цивільного кодексу України істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі ч.1 ст.1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ч.1 ст.1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Відповідно до ст.ст.610, 612 Цивільного кодексу України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення. Як встановлено судом, відповідачі взятих на себе договірних зобов`язань належним чином не виконали, кредитні кошти та відсотки за користування кредитом в строк, визначений у договорі, не повернули, чим порушили умови договору, внаслідок чого станом на 22.04.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 958929,08 грн., яка складається з: 902791,16 гривень заборгованості за кредитом, 8250,62 гривень комісія, 47887,31 гривень заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги. За ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3% річних від простроченої суми відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України. Станом на день подання позовної заяви відповідачі не повернули отримані від позивача кредитні кошти на підставі кредитного договору №34/АК-00010.08.2 від 29.04.2008 року. З огляду на те, що Позичальником прострочене грошове зобов`язання по поверненню кредитних коштів отриманих на підставі кредитного договору №34/АК-00010.08.2 від 29.04.2008 року, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних витрат та 3% річних. Отже, нарахування 3% річних входить до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання. Вони є способом захисту майнового права й інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів у наслідок інфляційних процесів і отримання компенсації (плати) від боржника, який користується утримуваними грошовими коштами, що належить сплатити кредиторові. отже проценти передбачені ст. 625 ЦК України, не є штрафними санкціями. За умовами ст.ст. 1049 та ст. 625 ЦК України після закінчення строку дії договору, на підставі якого виникло грошове зобов`язання, на існуючий борг нараховуються проценти та застосовується цивільна відповідальність за порушення умов договору. Тому право подати позов про стягнення інфляційних витрат і 3% річних за кожен місяць виникає з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення. Загальний розмір заборгованості, що підлягає стягненню станом на 22.04.2021 рік, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 81325,51 (вісімдесят одна тисяча триста двадцять п`ять) гривень 51 копійка (а.с.6). Факт наявності вказаної заборгованості підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, так як судове рішення ухвалюється у повному обсязі на користь позивача, понесені ним і документально підтверджені судові витрати підлягають стягненню з відповідача. На підставі статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 зазначеного Закону). Згідно зі статтею 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених ЦПК України, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 частини третьої статті 2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Згідно з ч.3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. За вимогами п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. При цьому склад та розміри витрат, пов`язаних із оплатою правничої допомоги, беззаперечно входять до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Договором №05-03/2021 від 05 березня 2021 року, укладеним між позивачем і Адвокатським об`єднанням АО «Лігал Ассістанс», закріплені повноваження останнього на представництво інтересів позивача у даній справі (а.с.46-49). Відповідно до акту прийому-передачі виконаних робіт від 29.03.2021 року до вказаного договору, складеного адвокатським об`єднанням «Лігал Ассістанс», було надано послуги на суму 20\~000 гривень (а.с.52). Разом з тим згідно платіжного доручення №195390019 від 02.04.2021 року за надання правової допомоги було сплачено 200000 (двісті тисяч) гривень (а.с.50). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19 та постанова Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, вказує, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, якщо вони були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (рішення Європейського суду з прав людини у справі «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року (East/West Alliance Limited v. Ukraine, заява № 19336/04, § 268). Виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, враховуючи конкретні обставини справи, суд дійшов висновку, що понесені позивачем витрати на професійну правничу допомогу підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у сумі 3000,00 грн. Так, послуги «надання усних консультацій», «надання письмових поглиблених консультацій», з огляду на специфіку спірних правовідносин, а також необхідністю володіння адвокатом певним ресурсом знань при наданні консультацій, є такими, що не потребують окремих зусиль, а тому не підлягають відшкодуванню. За цими з критеріями суд вбачає необґрунтованими витрачання на «складання позовної заяви, підготовку та друк відповідних документів» 4 години. Вищенаведене узгоджується із правовим висновком, викладеним Верховним Судом у складі колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 22 листопада 2018 року у справі № 635/5462/17 (провадження № 61-41310св18).

Outcome: approved