Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Черкаської міської ради, треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності за набувальною давністю. Свої вимоги обґрунтовує тим, що восени 1995 року вона та [PERSON] почали жити цивільним шлюбом, в подальшому 07.04.2004 року шлюб між ними було зареєстровано у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1423. [PERSON] 25.10.1995 року отримав свідоцтво про право на спадщину на 22/150 частин будинку [ADDRESS] , посвідчене Першою Черкаською державною нотаріальною конторою за № 1-5074. З 01.11.1995 року вона зареєстрована та проживає у вказаному будинку, та користується ним. [INFO] [PERSON] помер. У зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, вона звернулася до КП «ЧООБТІ, яке повідомило, що власниками будівлі [ADDRESS] станом на 01.01.2013 є: [PERSON] , частка 11/150; [PERSON] , частка 22/150; [PERSON] , частка 6/25; [PERSON] , частка 5399/10000. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2017 за нею визнано право власності в порядку спадкування законом після смерті чоловіка [PERSON] на 22/150 частин житлового вказаного будинку. Станом на 06.08.2021 в Державному реєстрі прав на нерухоме майно зареєстровано лише право власності на 22/150 вищезазначеного будинку за [PERSON] [PERSON] та [PERSON] є подружжям і володіють більшою частиною житлового будинку, спору щодо часток між співвласниками не має. Позивач зазначає, що вона та треті особи ніколи не зустрічали [PERSON] , або будь-яких осіб пов`язаних з нею. У відповідь на адвокатський запит, відділом реєстрації актів цивільного стану у м. Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) повідомлено про те, що в архіві відділу виявлено актовий запис про смерть № 752 від 09.03.2000 відносно [PERSON] . Позивач зазначає, що у вказаному домоволодінні відсутні будь-які речі чи окремі кімнати, які б свідчили про мешкання в них, або позначили частку в праві власності [PERSON] . Також, померлій [PERSON] не надаються жодні комунальні послуги, які доступні для мешканців приватних будинків на території міста Черкаси. За час володіння майном вона здійснювала ремонтні роботи, отже вона добросовісно заволоділа майном [PERSON] та впродовж більше 20 років відкрито і безперервно володіє цим нерухомим майном. Просить визнати за [PERSON] право власності на 11/50 частин будинку [ADDRESS] та належить [PERSON] за набувальною давністтю. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.09.2021 року провадження у справі відкрито, та призначено в порядку загального провадження. Ухвалою Соснівського районного суду від 09.02.2022 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача [PERSON] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 20.05.2022 закрито підготовче засідання по справі та справу призначено до судового розгляду. В судовому засіданні позивач та представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. В судовому засіданні представник відповідача Черкаської міської ради Милокостенко К.В. позовні вимоги не визнала та просила відмовити в задоволенні позову. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоч належним чином повідомлена про час та місце слухання справи. В судовому засіданні третя особа [PERSON] не заперечувала проти задоволення позовних вимог позивача. Зазначила, що коли вони купили частину будинку, то в іншій частині проживала позивачка з її чоловіком. Про [PERSON] вони дізналися лише два роки тому. Ніколи вони не бачили дану особу і майном користувалася позивачка разом зі своїм чоловіком до дня його смерті. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, та не заперечує проти задоволення позовних вимог. 18.10.2021 року позивачем скеровано до суду відповідь на відзив на позовну заяву, в якому вказує, що надані відповідачем докази не підтверджують факту законності, добросовісності, відкритості та безперервності володіння майном, що є предметом спору. Також у відзиві відповідач зазначає лише норми права, не зазначаючи в чому саме позовні вимоги позивача є необгрунтованими. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно дост.41\~Конституції України, ст.ст. 321,328 ЦК України право\~власності є непорушним та набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за субєктами, що ним володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також в інших ситуаціях. Право власності за набувальною давністю може бути набутим як на безхазяйні речі, так і на майно, яке належить за правом власності іншій особі. В судовому засіданні встановлено, що восени 1995 року [PERSON] та [PERSON] почали жити цивільним шлюбом, в подальшому 07.04.2004 року шлюб між ними було зареєстровано у Черкаському міському відділі реєстрації актів цивільного стану, актовий запис № 1423. Факт реєстрації шлюбу підтверджується наявною в матеріалах справи копією свідоцтва про одруження Серія [NUMBER] . З довідки КП «ЧООБТІ» від 02.01.2017 року № 7715о вбачається, що станом на 01.10.2013 домоволодіння [ADDRESS] зареєстровано у Черкаському обласному об`єднаному бюро технічної інвентаризації за: [PERSON] , частка 11/150; [PERSON] , частка 22/150; [PERSON] , частка 6/25; [PERSON] , частка 5399/10000. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 16.11.2017 визнано за [PERSON] право власності в порядку спадкування за законом після смерті чоловіка [PERSON] на 22/150 частин житлового будинку [ADDRESS] . [PERSON] в позовній заяві зазначає, що вона та треті особи [PERSON] , [PERSON] ніколи не зустрічали [PERSON] , або будь-яких осіб пов`язаних з нею, у домоволодінні відсутні будь-які речі чи окремі кімнати, які б свідчили про мешкання в них або позначили частку в праві власності [PERSON] , також останній не надаються жодні комунальні послуги, які доступні для мешканців приватних будинків на території міста Черкаси, та за час володіння майном, а це більше 20 років, вона здійснювала ремонтні роботи. Отже вона добросовісно заволоділа майном [PERSON] та впродовж більше 20 років відкрито і безперервно володіє цим нерухомим майном. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 269331185 від 06.08.2021 року за [PERSON] зареєстровано право власності на 22/150 житлового будинку [ADDRESS] . В листі Відділу державної реєстрації актів цивільного стану про надання інформації від 17.08.2021 р. № 2707/22.1-04-03 зазначено, що проведеною перевіркою по архіву відділу державної реєстрації актів цивільного стану громадян у місті Черкаси ЦМУМЮ (м. Київ) виявлено актовий запис про смерть № 752, складений 09.03.2000 відносно [PERSON] , [INFO] . Судом з Черкаського обласного державного нотаріального архіву витребувано копію спадкової справи після смерті [PERSON] . З даних матеріалів вбачається, що 09.03.2000 року до Першої Черкаської Державної нотаріальної контори звернулася [PERSON] після смерті [PERSON] 29.09.2000 року нею отримано свідоцтво на прийняття спадщини квартири [ADDRESS] . 04.11.2021 року від КП ЧООБТІ судом було витребувано з матеріалів інвентаризаційної справи матеріали, а саме: свідоцтво про право на спадщину на домоволодіння [ADDRESS] . Відповідно свідоцтва про право на спадщину від 25.08.1993 року після смерті [PERSON] , спадкоємцями є її діти [PERSON] , прож. [ADDRESS] та [PERSON] прож. [ADDRESS] та чоловік [PERSON] , прож. [ADDRESS] . Спадщина складалася з 22/150 частин будинку по [ADDRESS] . 25.10.1995 року видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] його сину [PERSON] прож. [ADDRESS] , яка складається з 22/150 частин будинку по [ADDRESS] . В судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] яка пояснила, що вона придбала будинок по [ADDRESS] проживав [PERSON] та його дружина [PERSON] . Про інших власників вона ніколи не чула та не бачила. Всі ремонтні роботи в будинку робили [PERSON] та його дружина [PERSON] . Тобто, судом встановлено, що [PERSON] , після смерті своєї матері, отримавши свідоцтво про право на спадщину, частку 11/150 в натурі не виділяла та нею не користувалася. Даною частиною будинку користувався [PERSON] та його дружина [PERSON] . Також з наявних в матеріалах справи листів КП «Черкаська служба чистоти» ЧМР від 18.08.2021 р. № 303 та КП «Черкасиводоканал» ЧМР від 18.08.2021 № 3939/12 вбачається, що договір про надання послуг з поводження з побутовими відходами (вивезення, знешкодження та захоронення), та договір на послуги з централізованого водопостання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] між [PERSON] та вказаними комунальними підприємствами не укладалися. На сьогоднішній день позивач добросовісно, відкрито та безперервно володіє даною частиною нерухомого майна, доглядає за вказаною частиною будинку та утримує її, постійно робить поточні та капітальні ремонти, обробляє землю, ніяких дій для приховування цього факту вона не здійснювала, про це відомо всім її сусідам-співвласникам. Відповідно ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно ст.\~344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації. Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. Згідно Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» відповідно до частини першої статті 344\~ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (частина другастатті 344 ЦК) (п. 9 Постанови). Відповідно до правового висновку Великої палати ВС у постанові від 14.05.2019 у справі №910/17274/17 (провадження №12-291гс18), набуття особою права власності за набувальною давністю можливе лише за наявності всіх умов, визначених ч. 1 ст. 344 ЦК України у сукупності. Аналізуючи поняття добросовісності заволодіння майном як підстави для набуття права власності за набувальною давністю відповідно до ст. 344 ЦК України, слід виходити з того, що добросовісність як одна із загальних засад цивільного судочинства означає фактичну чесність суб`єктів у поведінці, прагнення сумлінно захистити свої цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. При вирішенні спорів має значення факт добросовісності заявника саме на момент отриманім ним майна (заволодіння майном), тобто на той початковий момент, який включається в повний давнішній строк володіння майном, визначений законом. Володілець майна в момент його заволодіння не знає (і не повинен знати) про неправомірність заволодіння майном. Крім того, позивач як володілець майна повинен бути впевнений у тому, що на це майно не претендують інші особи і він отримав це майно за таких обставин і з таких підстав, які є достатніми для отримання права власності на нього. Отже, йдеться про добросовісне, у тому числі безтитульне, заволодіння майном особою, яка в подальшому претендуватиме на набуття цього майна у власність за набувальною давністю. Можливість пред`явлення\~до суду\~позову про\~визнання права\~власності за\~набувальною давністю\~випливає з\~положень статей 4,5 ЦК України, а також частини четвертої статті 344 ЦК України. Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади, (п. 13 Постанови) Виходячи зі змісту частини першої статті 344 ЦК, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю. Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (пункт 5 частини першої статті 19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень") (п. 14 Постанови). Враховуючи, що [PERSON] \~\~\~відкрито, безперервно володіє 11/150 частин будинку [ADDRESS] , добросовісно ним заволоділа, наявні всі правові підстави для визнання за нею в судовому порядку права власності на житловий будинок за набувальною давністю. З урахуванням\~викладеного,\~після детального\~з`ясування\~обставин справи\~та аналізу\~законодавчих норм,\~ суд вважає, що позовні вимоги позивачів своє підтвердження в судовому засіданні, а тому підлягають до задоволення.

Outcome: approved