Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду із позовом, в якому просять стягнути з відповідачів на користь позивача заборгованість за спожиті послуги за період з 01.11.2018 року по 01.07.2021 року в сумі по 6 577,08 грн. з кожного, який складається із основної суми заборгованості - 4 781,01 грн., індексу інфляції - 494,81 грн. та 3% річних - 187,76 грн. Заборгованість виникла внаслідок нерегулярної та неповної сплати відповідачами спожитих житлово-комунальних послуг. Ухвалою Київського апеляційного суду від 08.02.2022 року підсудність справи за цим позовом визначено за Святошинським районним судом м. Києва. Ухвалою суду від 18.02.2022 у справі відкрито провадження, яке постановлено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачі відзив до суду не надали. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити заочне рішення, у зв`язку з неподанням відповідачами відзиву, та відсутністю заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, що відповідає положенням п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві), яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, суд дійшов свисновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що відповідачам [PERSON] та [PERSON] належить на праві приватної спільної часткової власності (по Ѕ частині кожному) квартира [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право на житло від 19.01.1998 року. Згідно переліку майна (додаток № 1 до розпорядження Деснянської районної в м. Києві державної адміністрації) від 30.01.2015 № 48 будинок [ADDRESS] віднесено до сфери управління Деснянської районної в м. Києві та закріплюється на праві господарського відання за комунальним підприємством Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва. Згідно п.1 ч.1 ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Відповідно до ч. 2-4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Відповідно до п. 2.2.1 статуту Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» предметом діяльності підприємства є утримання житлового і нежилого фонду, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Києва та закріплений за підприємством на праві господарського відання, а також обслуговування житлового і нежитлового фонду, що не належить до комунальної власності м. Києва, на договірних засадах у встановленому порядку. Згідно розрахунку заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з 01.11.2018 року по 01.08.2021 року без врахування сальдо на 01.11.2018 року розмір заборгованості перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» становить: 9 562,01 грн. - заборгованість за надані послуги, 989,62 грн. - інфляція, 375,51 грн. - 3% річних. Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено, що порядок надання житлово-комунальних послуг, їх якісні та кількісні показники мають відповідати умовам договору та вимогам законодавства. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та при будинкових територій є договором приєднання відповідно до норм ст. 634 Цивільного кодексу України та вважається акцептованим усіма споживачами, які встановленому порядку не надали заперечення щодо умов цього договору. Відповідно, відсутність договірних правовідносин не є підставою для відмови у стягненні з відповідачів коштів за надані житлово-комунальні послуги. Таким чином, судова практика свідчить про те, що за відсутності договірних відносин, але в разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, суди покладають на боржника відповідальність, передбачену ч. 2 ст. 625 ЦК (постанова Верховного Суду України від 30 жовтня 2013 р. у справі № 6-59 цс13). Згідно з ч. 1 ст. 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення та 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів. Таким чином в судовому засіданні достовірно встановлено, що у відповідачів утворилась заборгованість у зв`язку з несвоєчасною оплатою комунальних послуг перед КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» за період з 01.11.2018 року по 01.07.2021 року в сумі 10 927,14 грн., яка складається з 9 562,01 грн. - заборгованості за надані послуги, 989,62 грн. - інфляції, 375,51 грн. - 3% річних. Судом встановлено, що позивачами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги до [PERSON] , [PERSON] які знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню, а саме підлягає стягненню заборгованість з відповідачів не в солідарному порядку, а з кожного відповідача окремо, оскільки згідно копії свідоцтва про право на житло від 19.01.1998 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] квартира [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності (по Ѕ частині кожному). Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідачів.

Outcome: approved