Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

24.11.2021 [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом до відповідача. 03.02.2022 [PERSON] подано заяву про збільшення позовних вимог. В обґрунтування позову вказує, що 30.04.2008 року між АТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 034-2008-1358 на загальну суму 70 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 10.04.2038 року, процентна ставка становить 12,45 % річних. Відповідно п. 1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35 % річних. 29 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» укладено договір факторингу № НІ-11/2-Ф, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором до Акціонерним товариством «Таскомбанк» перейшли права грошової вимоги, зокрема за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008, укладеним із [PERSON] 23 вересня 2010 року банк направив позичальнику письмову вимогу, з якої вбачається, що позичальник не сплачує заборгованість по кредиту та нарахованим по ньому процентах, чим порушує прийняті на себе зобов`язання за кредитним договором, а тому банк вимагає від позичальника сплати заборгованість по сплаті кредиту та нарахованих процентах за кредитним договором № 034-2008-1358, заборгованість на момент пред`явлення вимоги становить 67411,92дол., з яких 583,32 дол. США прострочена заборгованість за кредитом, 64361,24 дол. США строкова сума заборгованості за кредитом; 2467,36 проценти нараховані за кредитними коштами протягом тридцяти днів з моменту отримання вимоги. Вимога банку про погашення простроченої заборгованості позивачем позичальником по кредитному договору не була виконана, відповідно до ч.2 ст.1050 ЦК України було достроково припинено дію кредитного договору № 034-2008-1358 від 30.04.2008 року станом на 01.11.2010 року. З моменту дострокового припинення дії кредитного договору по 10.10.2018 року позивачем сплачено банку 72895,21 дол. США при заборгованості по кредиту на час припинення дії договору - 64555,68 дол. США. \~ \~ \~ \~ За період з 30.04.2008року по 10.11.2010 року - 5444,32 дол. США. зараховано по кредиту, по відсотках - 20489,55 дол. США. Заборгованість по кредиту станом на 10.11.2010 року становить 64555,68 дол.США (70000 - 5444,32). Сплачено за період з 30.04.2008 року по 10.10.2018 року по кредиту 26366,39 грн. по відсотках - 72462,69грн., всього - 98829,08грн. Від цієї суми відняти суму сплачених коштів по вказаному кредитному договору станом на 10.11.2010 року - 5444,32 дол. США + 20489,55 дол. США = 25933,97 дол. США, які відмінусовуємо від загальної суми сплачених коштів - 98829,08 дол.США суму сплачених коштів станом на 10.11.2010 року - 25933,97 дол.США, залишок - 72895,21 дол.США, які сплачені позичальником - відповідачем [PERSON] з 10.11.2010 року по 10.10.2018 року в рахунок залишку по кредиту, який становив на момент дострокового припинення кредитного договору - 64555,68 дол.США. Вказана сума є фактичним боргом по кредитному договору №034-2008-1358 від 30.04.2008 року, який позичальником погашений. \~ \~ \~ \~ На момент подання вказаного позову у провадженні Львівського апеляційного суду перебувала цивільна справа №442/8640/18 за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Універсал Банк» (замінено ухвалою суду від 16 вересня 2021 року на правонаступника АТ «Таскомбанк») на рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу. \~ \~ \~ \~ Вказана цивільна справа скерована Верховним судом на повторний апеляційний розгляд в частині позовних вимог до [PERSON] . Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу в позові відмовлено з тих підстав, що 23.09.2010 №034-317 позивачем було пред`явлено вимогу про погашення заборгованості по кредитному договору, вимога позичальником у визначений банком строк не виконана, кредитний договір достроково припинив свою дію 25 жовтня 2010 року на тридцять перший день з моменту отримання боржником вимоги, з часу дострокового припинення дії кредитного договору припиняється нарахування відсотків по вказаному кредитному договору. Так як, відповідно до копій платіжних документів, представлених відповідачем, останнім, починаючи з 23.09.2010, внесено на поточний рахунок у банку на погашення кредиту кошти на загальну суму 60089,49 доларів США, що значно перевищує суму ціни позову (46253,30 доларів США), а тому в задоволенні позову суд першої інстанції відмовив. \~ \~ \~ \~ Постановою Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року по справі №442/8640/18 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу частково задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року скасовано, постановлено нове судове рішення, яким позов задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 46253,30 доларів США та 29 270 грн. 65 коп - судового збору. Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду, в решті постанову Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року залишено без змін. 30 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, за яким відповідно до п.1.1 договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку нежиле приміщення загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , в якому 83/100 належить [PERSON] , 17/100 - позивачу [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язання боржника по кредитному договору №034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року. Предмет іпотеки зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11766459. Відповідно до р.5 п.п.1, 2 договору іпотеки сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». При цьому у разі настання обставин, передбачених п.4.1. договору іпотеки, зокрема у разі порушення будь-якого основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою за цим договором іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. В повідомленні зазначається який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені Законом України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. Позивач вважає, що він виконав у повному об`ємі свої зобов`язання як позичальник по кредитному договору №034-2008-1358 від 30.04.2008 року, дія якого була достроково припинена у жовтні 2010 року, вся сума заборгованості по кредиту перед банком погашена, тобто основне зобов`язання припинено. 27 серпня 2021 року позивачем на адресу відповідача було скеровано заперечення на повідомлення-вимогу банку від 15.07.2021 року та акцентовано увагу банку на те, що на розгляді у Львівському апеляційному суді перебуває цивільна справа №442/8640/18. 03.11.2021 року відповідачем на адресу позивача скеровано письмове повідомлення, з якого вбачається, що нежитлове приміщення по [ADDRESS] зареєстровано державним реєстратором речових прав у власність AT «Таскомбанк». Згідно з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно станом на 16.11.2021 року нежитлове приміщення загальною площею 104,1кв.м. по [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 2484559746020, зареєстрований 20.10.2021 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу як державним реєстратором на підставі рішення про державну реєстрацію прав та обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер:610668960 від 22.10.2021 року на праві приватної власності за AT «ТАСКОМБАНК» код ЄДРПОУ 09806443; підстава для реєстрації договір іпотеки від 30.04.2008 року за реєстровим номером 1409, нотаріально посвідчений приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Манзілевською Т.С. та договір про відступлення прав за договорами забезпечення від 29.04.2021 року за№1120, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Голубничою О.В. Позивач вважає, що державний реєстратор безпідставно здійснив державну реєстрацію речового права на спірне нерухоме майно за відповідачем на підставі іпотечного договору, який фактично припинив свою дію у 2018 році, коли було погашено повністю заборгованість по кредитному договору №034-2008-1358 від 30.04.2008 року. Із припиненням основного зобов`язання по кредитному договору, припиняється дія похідного договору - договору іпотеки, яким забезпечувалися виконання зобов`язання позичальника по основному договору. 21.12.2022\~від відповідача\~надійшов відзив\~на позов,\~в якому\~у задоволені\~позовних вимог\~просить відмовити.\~В обґрунтування\~такого вказує,\~що всі\~твердження позивача\~щодо відсутності\~заборгованості за\~кредитним договором\~є надуманими\~та повністю\~спростовуються доказами\~по справі\~№442/8640/18,\~що перебуває\~на розгляді\~Львівського апеляційного\~суду. Щодо безпідставних посилань позивача на вимоги від 23 вересня 2010 року, то доводять до відома, що дана вимога була направлена Банком позивачу, та втратили свою чинність, оскільки на виконання цієї вимоги позивач погасив прострочену заборгованість і підстави для подачі позову до суду стали відсутніми. Однак, в подальшому позивач продовжував порушувати взяті на себе перед Банком зобов`язання за Кредитним договором, що і стало підставою для Банку для надіслання вимоги. Лише після того, як позивач проігнорував вимогу Банку від 28 вересня 2018 року та не сплатив заборгованість за кредитним договором, у Банку знову з`явилися правові підстави для звернення до суду з позовом, що Банк і зробив. Представник позивача адвокат Шемеляк Г.Т. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Позовні вимоги підтримала, просила позов задоволити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи. Третя особа - приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Суд, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, дійшов висновку, що позов слід задоволити з огляду на таке. Матеріалами справи встановлено і сторонами не оспорюється, що 30.04.2008 року між АТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено Кредитний договір № 034-2008-1358 на загальну суму 70 000,00 дол. США з терміном повернення кредиту до 10.04.2038 року, процентна ставка становить 12,45 % річних. Відповідно п. 1.1.1. Кредитного договору за користування коштами понад встановлений строк (або терміни погашення) нараховується процентна ставка в розмірі 37,35 % річних. 30 квітня 2008 року між ВАТ «Універсал Банк» та [PERSON] , [PERSON] було укладено договір іпотеки нерухомого майна, за яким відповідно до п.1.1 договору іпотеки іпотекодавець передає в іпотеку нежиле приміщення загальною площею 104,1 кв.м., що знаходиться на [ADDRESS] , в якому 83/100 належить [PERSON] , 17/100 - позивачу [PERSON] , в забезпечення виконання зобов`язання боржника по кредитному договору №034-2008-1358 від 30 квітня 2008 року. Предмет іпотеки зареєстрований в реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним номером 11766459. Відповідно до р.5 п.п.1, 2 договору іпотеки сторони погодили можливість звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, зокрема передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому Законом України «Про іпотеку». При цьому у разі настання обставин, передбачених п.4.1. договору іпотеки, зокрема у разі порушення будь-якого основного зобов`язання, що забезпечене іпотекою за цим договором іпотекодержатель надсилає рекомендованим листом іпотекодавцю повідомлення про застосування застереження про задоволення вимог іпотекодержателя. В повідомленні зазначається який із способів задоволення вимог іпотекодержателя, що передбачені Законом України «Про іпотеку», застосовується іпотекодержателем для задоволення своїх вимог. 29 квітня 2021 року між Акціонерним товариством «Універсал Банк» та Акціонерним товариством «Таскомбанк» укладено договір факторингу № НІ-11/2-Ф, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором до Акціонерним товариством «Таскомбанк» перейшли права грошової вимоги, зокрема за кредитним договором № 034-2008-1358 від 30 квітня 2008, укладеним із [PERSON] . Частиною першою статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. \~ \~ \~ \~ Договір є обов`язковим до виконання сторонами (стаття 629 ЦК України). За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події (стаття 530 ЦК України). \~ \~ \~ \~ Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотеко держатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотеко держатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, передбачених статтею 12 вказаного Закону. \~ \~ \~ \~ Згідно з частиною першою статті 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. У цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцяти денний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іптекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Стаття 37 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, чинній на час укладення договору іпотеки) передбачала, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, який передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, що є предметом іпотеки. Стаття 36 Закону України «Про іпотеку» (в редакції, яка діяла на час укладення договору іпотеки) передбачала, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем \~ \~ \~ \~і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, який підлягає нотаріальному посвідченню і може бути укладений у будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до частини першої статті 12 Закону № 898-IV у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки. З рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 18 липня 2019 року у справі за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу встановлено, що 23.09.2010 №034-317 позивачем було пред`явлено вимогу про погашення заборгованості по кредитному договору, вимога позичальником у визначений банком строк не виконана, кредитний договір достроково припинив свою дію 25 жовтня 2010 року на тридцять перший день з моменту отримання боржником вимоги, з часу дострокового припинення дії кредитного договору припиняється нарахування відсотків по вказаному кредитному договору. Так як, відповідно до копій платіжних документів, представлених відповідачем, останнім, починаючи з 23.09.2010, внесено на поточний рахунок у банку на погашення кредиту кошти на загальну суму 60089,49 доларів США, що значно перевищує суму ціни позову (46253,30 доларів США), а тому в задоволенні позову суд відмовив. \~ \~ \~ \~ Постановою Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року по справі №442/8640/18 за позовом ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу частково задоволено апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Універсал Банк», рішення Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 18 липня 2019 року скасовано, постановлено нове судове рішення, яким позов задоволено частково: стягнуто з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором в сумі 46253,30 доларів США та 29 270 грн. 65 коп - судового збору. Постановою Верховного Суду від 26 травня 2021 року касаційну скаргу [PERSON] задоволено частково, постанову Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року в частині вирішення позовних вимог Акціонерного товариства «Універсал Банк» до [PERSON] скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до апеляційного суду, в решті постанову Львівського апеляційного суду від 18 серпня 2020 року залишено без змін. 20.01.2022 Постановою Львівського апеляційного суду рішення Дрогобицького міськрайонного суду від 18 липня 2019 року в частині вирішення позовних вимог АТ «Універсал Банк» правонаступником якого є АТ «Таскомбанк» до [PERSON] залишено без змін. З викладених вище обставин вбачається, що позивач свої зобов`язання по кредитному договору перед банком виконав, погасивши заборгованість у 2017-2018 роках, відповідно АТ «ТАСКОМБАНК» не набув жодних прав вимоги до позивача як до позичальника та іпотекодавців [PERSON] та [PERSON] , що свідчить про безпідставну реєстрацію речового права за відповідачем права власності на нежитлове приміщення площею 104,1кв.м. по [ADDRESS] на підставі договору іпотеки нерухомого майна від 30 квітня 2008 року. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина 5 статті 3 Закону України «Про іпотеку»). Абзацом другим частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною першою статті 2 Закону від 01 липня 2004 року 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-ІV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до частини третьої статті 10 цього Закону державний реєстратор, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями; перевіряє документи на наявність підстав для зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом. Згідно з частиною першою статті 11 Закону № 1952-ІV державний реєстратор самостійно приймає рішення за результатом розгляду заяв про державну реєстрацію обтяжень. Відповідно до статті 18 Закону № 1952- ІV перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, а державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Згідно з пунктом 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року № 1127 (далі - Порядок), для державної реєстрації права власності та інших речових прав на майно, яке набувається у зв`язку з виконанням умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення таких прав, також подається документ, що підтверджує наявність факту виконання відповідних умов правочину. Відповідно до пункту 61 Порядку для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; документ, що підтверджує наявність факту завершення тридцятиденного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). У наведених нормах визначено вичерпний перелік обов`язкових для подання документів та обставин, що мають бути ними підтверджені, на підставі яких проводиться державна реєстрація права власності на предмет іпотеки за договором, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, і з огляду на закріплені в статтях 10, 18 Закону № 1952-ІУ та статті 37 Закону № 898-ІV порядок державної реєстрації та коло повноважень державного реєстратора під час її проведення ця особа приймає рішення про державну реєстрацію прав лише після перевірки наявності необхідних для цього документів та їх відповідності вимогам законодавства. З власниками іпотечного майна - іпотекодавцями це вартість майна. Іпотекодавець - третя особа [PERSON] не отримувала письмової вимоги від іпотекодержателя про усунення порушень, а відсутність доказів отримання такої вимоги мала б бути підставою для реєстратора у прийнятті рішення про відмову банку у реєстрації речового права, а не про реєстрацію речового права. Як вбачається з правового висновку, викладеного Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 306/2053/16-ц, щодо застосування матеріальних норм права при зверненні стягнення на майно іпотекодавця в позасудовому порядку, а саме: в разі звернення стягнення кредитором на предмет іпотеки в позасудовому порядку, шляхом набуття на нього права власності необхідно встановити наявність у матеріалах реєстраційної справи письмової вимоги від іпотекодержателя з доказами її вручення іпотекодавцю. Також інформація про вартість майна, за якою відбулося зарахування вимог, повинна погоджуватися з іпотекодавцем, оскільки ціна набуття права власності на предмет іпотеки є істотною обставиною і повинна погоджуватися з власником майна. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі №757/13243/17 (провадження № 14-711цс19) зазначено, що за змістом частини першої статті 33 та частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки передує реалізація ним права вимагати дострокового виконання основного зобов`язання. І лише якщо останнє не виконане чи неналежно виконане, іпотекодержатель, якщо інше не передбачено законом, може звертати стягнення на предмет іпотеки. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої, абзацу дванадцятого частини другої статті 16 ЦК України та кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. Суд вважає, що ефективним способом захисту відновлення прав позивача як співвласника майна та позичальника є скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію права власності за AT «ТАСКОМБАНК», припинення права власності відповідача на нежитлове приміщення площею 104,1 кв.м. по [ADDRESS] та визнання за позивачем права власності на 17/100 ідеальних його частин; припинення обтяження на дане нерухоме майно, а тому вказаний позов підлягає задоволенню, оскільки саме такий спосіб захисту прав позивача є дієвим та належним, його застосування призведе до відновлення порушеного права позивача. За змістом ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, а тому з AT «ТАСКОМБАНК» слід стягнути 1362 грн. сплаченого судового збору ( 908 грн. за подачу позову + 454 грн. за подачу заяву про забезпечення позову). На підставі викладеного та

Outcome: approved