Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що [INFO] помер її двоюрідний дід по лінії матері [PERSON] . За життя [PERSON] залишив заповіт, за яким своє майно заповів позивачу. Позивач є єдиним спадкоємцем майна померлого [PERSON] . Своєчасно вона не звернулася до нотаріальної контори, щоб розпочати процедуру спадкування, оскільки не знала, що померлий залишив на її ім`я заповіт, також у неї не було документів, які б підтверджували факт родинних відносин між нею та [PERSON] . Просить суд визначити їй додатковий 3-х місячний строк для прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила розглянути справу за її відсутності. Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Постернак Ю. О., відповідно до якого позовні вимоги [PERSON] визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради. Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В. О. надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти задоволення позовних вимог [PERSON] заперечень не має. Позовна заява надійшла до суду 22 лютого 2022 року. Головуючий суддя своєю ухвалою від 28 лютого 2022 року позовну заяву прийняв до розгляду та відкрив провадження у справі, підготовче засідання призначене на 04 квітня 2022 року, судовий розгляд справи по суті призначений на 04 липня 2022 року. Відповідно до ч. 2 ст. 206 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] (а.с.40) Після його смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входить, зокрема, право власності на земельну ділянку, розміром 2,97 га, що розташована на території Куликівської селищної ради, підтверджене державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 023951 від 30 серпня 2004 року, виданим на ім`я [PERSON] (а.с.12). Згідно довідки Кладьківського старостинського округу № 9/03-22/342 від 16 листопада 2021 року, [PERSON] на день смерті [INFO] був зареєстрований та проживав один за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). За життя [PERSON] залишив заповіт, яким земельну ділянку згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 023951 від 30 серпня 2004 року заповів онуці [PERSON] . Заповіт складений 07 квітня 2008 року, посвідчений секретарем виконкому Хибалівської сільської ради Куликівського району Чернігівської області Данілевською Г. С., зареєстрований у реєстрі за № 424 (а.с. 11). Згідно з інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась (а.с.35). [PERSON] є двоюрідною онукою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження позивачки, актовим записом про народження її матері [PERSON] , свідоцтвом про одруження між [PERSON] та [PERSON] , записом акта про одруження між позивачкою та [PERSON] , а також рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 26 травня 2020 року по справі № 737/327/20, яким було встановлено факт, що померлий [INFO] [PERSON] був рідним братом померлої [INFO] [PERSON] (а.с.5, 8, 9, 38, 39, 43). Згідно з ч.1, ч.2 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно з ч.1 ст. 1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення. Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа. Таким чином, [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та за законом п`ятої черги майна померлого [INFO] [PERSON] . Інших спадкоємців [PERSON] , які претендують на спадщину, судом не виявлено. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. У абз. 6 п. 24 Постанови Пленуму ВС України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року зазначено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо у спадкоємця не було перешкод для подання заяви, а він не скористався правом на прийняття спадщини, в тому числі, наприклад, і через юридичну необізнаність спадкоємця щодо строку та порядку прийняття спадщини, то правові підстави для визнання додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові від 04.03.2020 року, справа № 133/1880/18 Верховний Суд вказав, що необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини суд враховує свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Такий висновок узгоджується із правовою позицією Верховного Суду України, викладеною у постанові від 06 вересня 2017 року у справі № 6-496цс17 і відображеною у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 07 серпня 2019 року у справі № 629/1886/18; від 28 жовтня 2019 року у справі № 761/42165/17-ц; від 20 листопада 2019 року у справі № 209/1795/18; від 21 листопада 2019 року у справі № 626/2055/18. Позивач є спадкоємцем майна покійного [PERSON] за заповітом, разом зі спадкодавцем не проживала. Посилання позивача на ту обставину, що про існування об`єкту спадщини та заповіту їй до цього часу було не відомо, нічим не спростовані. Визнання позову відповідачем не суперечить закону, правам, свободам чи інтересам інших осіб та є підставою для задоволення позовних вимог. Таким чином, суд вважає поважними причини пропуску позивачем строку для прийняття спадщини, тому відповідно до вимог ст. 1272 ЦК України [PERSON] необхідно визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після померлого [INFO] [PERSON] .

Outcome: approved