Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з названим позовом та просить постановити рішення, яким визнати за ним, позивачем [PERSON] право власності на 4/100 часток житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим,\~що він, позивач [PERSON] , є власником квартири [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 10 липня 1998 року, укладеного між позивачем та [PERSON] в м. Болград, та посвідченого нотаріусом Болградської районної державної нотаріальної контори. Дана квартира фактично складає 4/100 часток від житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , про що не вказано у самому договорі дарування, але саме на таку частку було зареєстровано право власності КП «Болградське БТІ» станом на 31 грудня 2012 року. На даний час він, позивач має намір розпорядитись належною йому часткою у багатоквартирному будинку, тобто скористатись своїми правами власника. При зверненні до нотаріуса, позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку з розбіжностями у правовстановлюючих документ, а саме в договорі дарування зазначено, що придбано квартиру [ADDRESS] , а в Державному реєстрі прав власності реєстрація права власності здійснена на 4/100 частин в багатоквартирному будинку [ADDRESS] . Зазначене стало приводом для звернення до суду. Ухвалою від 20.06.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 30.06.2022 року об 11:00 годині (а.с.25), про що повідомлено сторонам по справі (а.с.26). У підготовче засідання, призначене на 30.06.2022 року: - позивач, будучи належним чином повідомленим (а.с.26) до суду не прибув, однак надіслав заяву, якою підтримав позовні вимоги, наполягав на їх задоволенні та просив провести судовий розгляд у його відсутність (а.с.27). - відповідач, Болградська міська рада Одеської області, подала до суду заяву про визнання позовних вимог, та розгляд справи у відсутність представника (а.с.28-29). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заяви сторін по справі, суд прийшов до висновку про задоволення\~ позовних\~вимог за наступних підстав. Позивач, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування від 10.07.1998 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , посвідчений державним нотаріусом Болградської державної нотаріальної контори Одеської області, В.Б. Кухарєвою та зареєстрований в реєстрі під № 2363 (а.с.6). З довідки\~КП «Болградське\~БТІ» №\~98\~від 23.05.2022\~року вбачається,\~що за\~матеріалами інвентарних\~справ та\~реєстрових книг\~КП «Болградське\~БТІ» станом\~на 31.12.2012\~року право\~власності на\~4/100\~частини житлового\~будинку [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] на підставі договору дарування під реєстровим №2363 від 10.07.1998 року, Болградським БТІ за № 126 від 10.07.1998 року (а.с.10). Тобто, реалізуючи своє право власності на придбану квартиру, позивач звернувся до КП «Болградське БТІ», і право власності на підставі договору дарування було зареєстровано, однак до реєстру занесено дані про право власності позивача на 4/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , а не квартиру [ADDRESS] . Тобто, слід зробити висновок, що квартира [ADDRESS] становить 4/100 частини житлового будинку [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] на підставі договору дарування під реєстровим №2363 від 10.07.1998 року. Відповідно до виписки з рішення Болградської міської ради Одеської області № 112-VII від 19.02.2016 року змінено назву вулиць м. Болград, Одеської області, у тому числі назву проспект «Леніна» змінено на проспект « [INFO] » (а.с.31). Згідно технічного паспорту на 4/100 частки будинку садибного типу, розташованого за адресою: [ADDRESS] , виготовленого 20.05.2022 року вбачається, що замовником є позивач [PERSON] (а.с.7-9). Суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] складено Звіт про незалежну експертну оцінку квартири [ADDRESS] станом на 10.06.2022 року, та ринкова вартість об`єкта нерухомості становить 71 920.00 гривень (а.с.12-19). Позивач маючи намір реалізувати своє право власності на належну йому квартиру звернувся до приватного нотаріуса Болградського районного нотаріального округу Одеської області Станєвої В.Б., втім нотаріусом винесено рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 10.06.2022 року за № 274/02-31, у зв`язку з розбіжностями в даних правовстановлюючого документу та в матеріалах інвентарних справ і реєстрових книгах КП «Болградське БТІ» (а.с.11). Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної та творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Статтею 318 ЦК України встановлено, що усі суб`єкти права власності є рівними перед законом. Частинами 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За результатом судового розгляду судом встановлено, що по справі мають місце обставини, передбачені ст. 392 ЦК України, оскільки позивач маючи право власності на квартиру [ADDRESS] - не може розпорядитися своїми правами як власника. Відповідач в даному спорі не заперечував проти задоволення позовних вимог, про що подав письмову заяву (а.с.28). У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення(стаття 229 ЦПК України). Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. При розгляді даної справи предмет доказування доведений позивачем відповідними доказами, при чому, їх аналіз дозволяє зробити висновок про те, що вони є належними, допустимими та достовірними як кожний окремо, так і у взаємному зв`язку у їх сукупності. Таким чином, суд прийшов до висновку, що 4/100 частки житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] належать позивачу [PERSON] , однак останній позбавлений права належним чином здійснити реєстрацію належного йому права власності на вказану частку, а відтак вимоги позивача є обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі\~вищенаведеного та\~

Outcome: approved