Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" (далі - ТОВ "Вердикт Капітал") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що у 2012 році між ним та ПАТ "Юнікредитбанк" було укладено кредитний договір, за умовами якого йому надано грошові кошти у розмірі 2 000,00 грн у формі кредитної лінії на строк до лютого 2015 року. При видачі кредитної картки будь-які документи щодо укладеного договору йому не надавалися, крім самої картки з конвертом, на якому було відображено пін-код. На цій картці було зазначено термін її дії, а саме до лютого 2015 року. Позивач вказує, що він періодично сплачував чергові платежі за вказаною кредитною карткою та за відомими йому даними, на ній була відсутня заборгованість за тілом кредиту. Нова кредитна картка йому не перевипускалася, будь-яких претензій щодо наявності боргу по картці він не отримував, так само як і не отримував документів про відступлення права вимоги за вказаним вище кредитним договором до ТОВ "Вердикт Капітал". У лютому 2022 року він дізнався про відкриття стосовно нього приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. виконавчого провадження про стягнення з нього на користь ТОВ "Вердикт Капітал" заборгованості в розмірі 18 708,48 грн., а також звернення стягнення на його доходи в рамках цього виконавчого провадження. Підставою для відкриття виконавчого провадження є вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. виконавчий напис № 76395 від 12.06.2021 про стягнення з нього на користь ТОВ "Вердикт Капітал" вказаного розміру заборгованості. Позивач [PERSON] зазначає у позові, що він не отримував повідомлення про заміну кредитора та письмову вимогу про погашення заборгованості від ТОВ "Вердикт Капітал". Вищевказаний виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом з порушенням вимог чинного законодавства, зазначена у виконавчому написі заборгованість не є безспірною та стягнута\~поза межами\~строку позовної\~давності. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить визнати вищезазначений виконавчий напис нотаріуса № 76395 від 12.06.2021 таким, що не підлягає виконанню. 14.04.2022 ухвалою судді Диканського районного суду Полтавської області вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням учасників справи. З поштової відмітки на наявному у матеріалах справи рекомендованому листі вбачається, що надісланий судом відповідачу ТОВ "Вердикт Капітал" рекомендований лист з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позову з доданими до нього документами було повернуто до суду без вручення відповідачу у зв`язку із закінченням терміну зберігання, а тому відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України відповідач ТОВ "Вердикт Капітал" вважається повідомленим про перебування на розгляді у суді судової справи, учасником якої він являється. Крім цього, відповідач ТОВ "Вердикт Капітал" був повідомлений про розгляд справи відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України шляхом опублікування оголошення на офіційному вебсайті судової влади України, яке було розміщене за десять днів до дати ухвалення цього рішення. З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання третьою особою - приватним виконавцем виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що приватний виконавець Лукмасло Т.Ю. зазначені документи отримала 05 травня 2022 року, однак у визначений їй строк, пояснень щодо позову чи інших клопотань суду не подала. При цьому, вказаною третьою особою було надано суду витребувані ухвалою суду від 11.05.2022 документи. Позивач [PERSON] після отримання від приватного виконавця Лукмасло Т.Ю. копій витребуваних документів надав суду додаткові письмові пояснення по справі. У цих поясненнях позивач вказує, що до матеріалів виконавчого провадження стягувачем, тобто відповідачем у справі, не надано копії кредитного договору, на підставі якого проводиться стягнення за виконавчим написом нотаріуса. Разом з копіями заяви, виконавчого напису, приватним виконавцем надано копію договору № 0710/00045033 від 01.12.2010 про відкриття банківського (карткового) поточного, депозитного рахунку та обслуговування платіжної картки, що укладений між [PERSON] та ПАТ "Укрсоцбанк". В тексті ж виконавчого напису нотаріуса зазначено інший договір - кредитний договір від 04.01.2013 № 0710/068707-ZP. У тексті виконавчого напису нотаріуса зазначено, що прострочена сума заборгованості по кредиту складає 3 047,20 грн, що не відповідає дійсності, адже йому, позивачу, надавався кредитний ліміт у розмірі 2 000,00 грн. Оспорюваний виконавчий напис не містить посилання на розрахунок кредитної заборгованості, що не дає змогу перевірити достовірність проведених відповідачем розрахунків, зокрема по відсотках, сума яких значно перевищує розмір боргу. Приватним нотаріусом, який вчинив виконавчий напис, не наведено навіть вихідних даних кредиту, тобто його строку та відсоткової ставки. Враховуючи, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Лукмасло Т.Ю. знаходиться виконавче провадження № 67143425, відкрите 13.10.2021 щодо примусового виконання виконавчого напису № 76395, виданого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ Вердикт Капітал" заборгованості у розмірі 18 708,48 грн /а.с. 49/. З наявної у матеріалах справи копії виконавчого напису нотаріуса № 76395 від 12.06.2021 вбачається, що позивач [PERSON] є боржником за кредитним договором № 0710/068707-ZP від 04.01.2013, укладеним з АТ "Укрсоцбанк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1УСБ/Веста від 28.01.2019 є ТОВ "Фінансова компанія "Інвестохіллс Веста", правонаступником всіх прав та обов`язків якого за договором відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 29-01/19/1 від 29.01.2019 є відповідач ТОВ "Вердикт Капітал" /а.с. 56/. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону "Про нотаріат" визначені умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті, нотаріус вчиняє виконавчі написи: - якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; - за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій), для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості за кредитним договором додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову № 662 "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами та доповнено новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин було визнано незаконною та нечинною. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк ПриватБанк про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (12 червня 2021 року), кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входили до Переліку № 1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили, а тому з врахування приписів ст. 87 Закону України Про нотаріат, нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису, а відтак, виконавчий напис не може бути підставою для відкриття виконавчого провадження, адже нечинні акти цивільного законодавства не породжують права та обов`язки. Крім того, необхідно зазначити, що пункт 1 Переліку № 1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Отже, оскаржуваний виконавчий напис вчинено з порушеннями вимог законодавства, а саме нотаріус вчинив виконавчий напис про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин - кредитних договорів, але не перевірив, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в Переліку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Крім того, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05.07.2017 в справі № 754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Аналогічні позиції викладені також в постановах Верховного Суду від 07.02.2018 в справі № 204/4071/14-ц, від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15-ц та постанові Верховного суду України від 05.07.2017 в справі № 6-887цс17. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статтей 15, 16, 18 ЦК України, статтей 50,\~87,\~88 Закону України Про нотаріат захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,\~88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд перевіряє доводи боржника в повному обсязі й установлює та зазначає в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Суд, перевіривши доводи боржника в повному обсязі, зазначає, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник не мав безспірну заборгованість перед стягувачем, як зазначено у виконавчому написі. Проаналізувавши зібрані у справі докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. від 12.06.2021, так як розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ Вердикт Капітал, визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим випискою по особовому рахунку позивача із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, що є порушенням вимоги підпункту 3.5 пункту 3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5. При вчиненні виконавчого напису, нотаріус не переконався у безспірності розміру заборгованості, не перевірив чи не пройшло більше ніж три роки з дня виникнення права вимоги у стягувача, не витребував іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, які він вправі витребувати у стягувача. Суд зазначає, що з наявної у матеріалах справи копії спірного виконавчого напису неможливо встановити, які нотаріусу були подані стягувачем документи, на підставі яких позивачу була нарахована заборгованість за кредитним договором. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також вчинив виконавчий напис щодо кредитної угоди, яка не посвідчена нотаріально, чим порушив норми Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Також у матеріалах справи відсутні відомості про те, що відповідач ТОВ Вердикт Капітал" надсилав позивачу письмову вимогу про сплату боргу, де було б зазначено загальну суму боргу та її складові. Також позивачу не було повідомлено про зміну кредитора у зобов`язанні. Відповідно до ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Враховуючи, що спірний виконавчий напис нотаріуса № 76395 від 12.06.2021 вчинений з порушеннями вимог чинного законодавства, відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували твердження позивача щодо незаконності виконавчого напису, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] та вважає за необхідне задовольнити позов і визнати вказаний виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи, що позов та заяву про забезпечення позову задоволено в повному обсязі, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з відповідача ТОВ "Вердикт Капітал" на користь позивача [PERSON] понесені ним судові витрати у справі у загальному розмірі 1 488,60 грн, що складаються із судового збору, сплаченого за подачу позову у розмірі 992,40 грн та судового збору, сплаченого за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 496,20 грн. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. З урахуванням положень ч. 7 ст. 158 ЦПК України, у суду на день ухвалення рішення у справі, підстави для скасування заходів забезпечення позову, встановлених ухвалою Диканського районного суду Полтавської області від 14 квітня 2022 року відсутні. На підставі викладеного,

Outcome: approved