Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Ковалевську Д.С. звернулася до суду з позовом до ТДВ «СК ««Ю.ЕС.АЙ.», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування, матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ТДВ «СК ««Ю.ЕС.АЙ.» на користь позивача страхове відшкодування у розмірі 80 066,38 грн, з відповідача [PERSON] на користь позивача матеріальну шкоду в розмірі 65 196,84 грн, витрати на проведення оцінки в розмірі 3 000,00 грн та відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн. В обґрунтування заявлених вимог зазначає, що 20.11.2020 о 22 год. 35 хв. в м. Києві по вул. Щусєва, 20 відбулась ДТП за участю транспортного засобу «Ford», д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (Відповідач 2) та транспортного засобу «Renault», д.н. [NUMBER] , що належить на праві власності [PERSON] (Позивачу). Внаслідок ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Шевченківського районного суд міста Києва від 19.01.2021 у справі №761/39939/20 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у Страховика (Відповідач 1) - ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ.", згідно з Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 200748387. Згідно з Полісом № 200748387 розмір страхової суми за шкоду завдану майну на одного потерпілого становить 130 000,00 грн. Розмір франшизи згідно з Полісом № 200748387 становить 0,00 (нуль гривень 00 коп.) гривень, про що свідчить відповідь МТСБУ від 01.11.2021. Позивач звернулась до ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та 26.10.2021 засобами поштового зв`язку було надіслано заяву про виплату страхового відшкодування, додавши всі необхідні документи. 28.10.2021 страховиком було отримано заяву про виплату страхового відшкодування. Відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №4420, вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н. [NUMBER] , становить 145 263,22 грн, а вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 80 066,38 грн. Позивач поніс витрати на проведення оцінки та складання Звіту № 4420 у розмірі 3 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №4420 від 27.09.2021. 02.08.2021 ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." втратило статус асоційованого члена МТСБУ, у зв`язку з чим втратило право укладати договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Однак, припинення ТДВ "СК "Ю.ЕС.АЙ." членства в МТСБУ не звільняє останнього від виконання зобов`язань згідно з укладеними ними договорами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи розмір оціненої шкоди відповідно до Звіту про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, позивач вважає, що виплаті на користь позивача Відповідачем 1 підлягає страхове відшкодування у розмірі 80 066,38 грн. Страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі статті 1194 Цивільного кодексу України відшкодовує особа, яка завдала збитків. З огляду на те, що вина відповідача 2 у завдані збитків (майнової шкоди) позивачу встановлена маючою преюдиційне значення Постановою Шевченківського районного суд міста Києва № 761/39939/20 від 19.01.2021, враховуючи, що вартість відновлювального ремонту з урахування зносу транспортного засобу «Renault», д.н. [NUMBER] , становить 80 066,38 грн., а вартість відновлювального ремонту, тобто кошти, які необхідні для відновлення порушеного права - 145 263,22 грн, то позивачу з боку відповідача 2 підлягає виплата різниці між вартістю відновлювального ремонту (145 263,22 грн), страховим відшкодуванням (що має бути сплаченим Страховиком) (80 066,38 грн), та вимушеними витратами на проведення оцінки матеріального збитку (3000,00 грн), що становить 68 196,84 грн. Окрім того, позивач наполягає на стягнені з відповідача 2 відшкодування моральної шкоди в розмірі 5 000,00 грн з огляду на наступне. У результаті протиправних дій Відповідача 2 було спричинення пошкодження майна позивача, що безумовно вплинуло на якість його повсякденно життя, в тому числі за рахунок того, що позивач була вимушена витрачати час на пошук експертної організації, звертатись до СТО та страхової компанії, звертатись за допомогою до юристів тощо. Позивач вважає, що 5 000,00 грн - це адекватний грошовий еквівалент понесених душевних страждань та втрат немайнового характеру. Ухвалою суду від 23.11.2021 відкрито провадження, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача - адвокат Ковалевська Д.С. надіслала на електронну адресу суду заяву з проханням проводити розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує у повному обсязі, просить задовольнити. Щодо заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач 1 - ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» явку свого уповноваженого представника у судове засіданні не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином, що підтверджується наявними у справі документами, письмових пояснень щодо причин своєї неявки суду не надала. Окрім того, відповідачами у встановлений законом строк до суду не подано заяви із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та не подано відзиву на позовну заяву. Строки для подання відзиву та відповіді на відзив закінчились, а тому суд прийшов до висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами. Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України та відповідно до ч. 1 ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Стаття 263 ЦПК України передбачає, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін і дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд вважає за можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення. Судом встановлено, що 20 листопада 2020 року о 22 годині 35 хвилин, водій [PERSON] , керуючи автомобілем марки «Ford», д.н. [NUMBER] , в м. Києві по вул. Щусєва, 20, не обрала безпечну швидкість, не дотрималася безпечної дистанції руху, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем марки «Hyundai», д.н. [NUMBER] , який в результаті здійснив зіткнення з автомобілем марки «Renault», д.н. [NUMBER] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 19.01.2021 у справі №761/39939/20 [PERSON] , [INFO] , уродженку м. Чернігів, визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП (а.с. 10). У відповідності до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у відповідача ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» за договором (полісом) №200748387 від 20.11.2020 (а.с. 11). Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія [NUMBER] власником транспортного засобу «Renault», д.н. [NUMBER] , є позивач [PERSON] (а.с. 7). СПД [PERSON] було складено Звіт про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу №4420 від 20.11.2020, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Renault», д.н. [NUMBER] , становить 145 263,22 грн, а вартість матеріального збитку (що становить вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу) становить 80 066,38 грн (а.с. 16-37). Позивачем сплачено на користь СПБ [PERSON] за проведення оцінки матеріального збитку автомобіля «Renault», д.н. [NUMBER] , 3 000,00 грн, що підтверджується квитанцією №2240 від 27.09.2021 (а.с. 38). Як вбачається з відповіді МТСБУ у відповідності до умов Договору (полісу) №200748387 розмір франшизи дорівнює 0 грн (а.с. 12). 21.10.2021 позивач звернувся до відповідача ТДВ «СК Ю.ЕС.АЙ.» із заявою про страхове відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, пошкодженням транспортного ««Renault», д.н. [NUMBER] (а.с. 13). 28.10.2021 відповідач 1 було отримано заяву про виплату страхового відшкодування (а.с. 14). Судом встановлено, що на момент розгляду справи шкода, завдана позивачу у зв`язку із пошкодженням його транспортного засобу, відшкодована не була, оскільки доказів на спростування вказаної обставини матеріали справи не містять. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч. 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідно до ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників. Згідно ст. 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial