Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

31 серпня 2021 року позивач звернувся до суду із позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу, в обґрунтування якого зазначив, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином ТОВ «Київоблгаз Збут» виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Позивачем на адресу відповідача була надіслана заява приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам та заява приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Договору постачання, разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком № 2 до Договору постачання. Заяви приєднання відповідач не повернула, письмову заяву про припинення розподілу природного газу на об`єкт Оператору ГРМ не надала. Таким чином, договір між відповідачем та ТОВ «Київоблгаз Збут», як постачальником на якого покладено спеціальні обов`язки з постачання природного газу на території Київської області, вважався укладеним. Підтвердження факту укладання типового договору постачання природного газу є факт споживання природного газу. Крім того, приєднання до умов договору постачання природного газу відбулося також на підставі здійснених часткових сплат за використаний природний газ. Однак, в порушення умов договору відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 1 листопада 2018 року по 1 лютого 2021 року, на особистому рахунку відповідача № [NUMBER] , утворилась заборгованість у розмірі 12763,22 гривень. Відповідачем надходила заборгованість за газопостачання зокрема: січень 2019 року у розмірі 1005,00 грн., квітень 2019 року у розмірі 2667,80 грн., травень 2019 року у розмірі 1440,00 грн., червень 2019 року у розмірі 585,00 гривен, липень 2019 року у розмірі 600,00 грн. Станом на день звернення позивача до суду з вказаним позовом, відповідачем заборгованість за оплату послуг з газопостачання природного газу не погашена, з заявою про укладення договору реструктуризації відповідач не звертався. На підставі вищевказаного, позивач просить стягнути з [PERSON] заборгованість за послуги з постачання природного газу у розмірі 12763,22 гривень та судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Згідно правил частини шостої статті 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог статті 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Після виконання вимог частини шостої статті 187 ЦПК України, ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 19 жовтня 2021 року у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено до розгляду у судове засідання на 12:30 23 листопада 2021 року, про що сторін повідомлено у встановленому законом порядку. У призначене судове засідання, сторони не з`явилася. При цьому, 22 листопада 2021 року від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. У зв`язку із відсутністю доказів належного повідомлення відповідача про день, час та місце розгляду справи, судове засідання було відкладено на 12:00 24 січня 2022 року, про що повідомлено сторін. У судове засідання, призначене на 24 січня 2022 року представник позивача не з`явилася. При цьому, 11 січня 2022 року від представника позивача надійшла заява про відкладення розгляду справи, зазначивши причини неявки. Враховуючи заяву представника позивача, а також у зв`язку з тим, що на адресу суду повернувся конверт з копією ухвали про відкриття провадження у справі, копією позовної заяви з додатками та судовою повісткою, без вручення відповідачу з причин «адресат відсутній за вказаною адресою», розгляд справи було відкладено на 11:30 23 березня 2022 року, про що повідомлено сторін. Судове засідання, призначене на 23 березня 2022 року не відбулося у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням Наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу». Враховуючи наказ виконуючого обов`язки Голови суду від 4 квітня 2022 року № 8-а «Про скасування наказу №5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання у справі визначено 12:30 24 червня 2022 року, про що повідомлено сторін. У призначене судове засідання сторони не з`явилися. При цьому, 24 червня 2022 року, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти заочного рішення не заперечує. Як убачається із конвертів, які повернулися на адресу суду, судові повістки про виклик відповідача до суду у призначені судові засідання з розгляду цієї справи, не було вручено з причин «адресат відсутній за вказаною адресою», «за закінченням терміну зберігання». Про розгляд справи, призначений на 24 червня 2022 року, у порядку, передбаченому частиною 11 статті 128 ЦПК України, відповідач була повідомлена про розгляд справи шляхом розміщення «Оголошення про виклик до суду» на сайті Вишгородського районного суду Київської області. Крім цього, уся інформація щодо цього судового провадження міститься на сайті «Судова влада України». Таким чином, суд ужив усіх можливих заходів для повідомлення відповідача про судовий розгляд справи. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Статтею 174 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. У статті 12 ЦПК України зазначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що ТОВ «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації, надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу, виданої 1 липня 2015 року постановою НКРЕКП 1588 від 21 травня 2015 року. Таким чином, ТОВ «Київоблгаз Збут виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно розділу 3 «Правил постачання природного газу», постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. За договором постачання природного газу постачальник зобов`язаний поставити побутовому споживачу природній газ у необхідних для нього об`ємах, а побутовий споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначає договором. Договір постачання природного газу побутовим споживачем укладається з урахуванням статей\~633,\~634,\~641\~та\~642 ЦК України\~шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Як убачається з матеріалів справи, відповідач [PERSON] є споживачем послуг з газопостачання ТОВ «Київоблгаз Збут» за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] . Шляхом фактичного споживання природного газу за період з 1 серпня 2018 року по лютий 2021 року та проведення часткової оплати [PERSON] приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, за яким ТОВ «Київоблгаз збут» зобов`язався постачати природній газ у необхідному об`ємі, а [PERSON] в свою чергу взяв на себе зобов`язання оплачувати вартість природного газу згідно правил. В порушення умов договору відповідачем своєчасно та в повному обсязі не проводилася оплата за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з період з 1 листопада 2018 року по лютий 2021 року утворилася заборгованість у розмірі 12763,22 гривень. Відповідно до статті 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). За своєю правовою природою договір є правочином. Водночас, договір є й основною підставою виникнення цивільних прав та обов`язків (стаття 11 ЦК України). Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а статтею 611 цього Кодексу визначено правові наслідки порушення зобов`язання. Так, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Як убачається з досліджених доказів, умови договору споживачем належним чином не виконані, в передбачені строки оплата за користування послугами не здійснювалась. Таким чином суд вважає, що вимоги позивача про стягнення коштів підлягають задоволення, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Будь-яких доказів на спростування наданого позивачем розрахунку заборгованості відповідач суду не надав, як і не надав доказів щодо належного виконання ним умов договору. Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу(групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Даючи оцінку встановленим обставинам та доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку, про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за оплату послуг з газопостачання природного газу у розмірі 12763,22 гривень. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений судовий збір у сумі 2270,00 гривень.

Outcome: approved