Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи тим, що з 08.06.2022 року він перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , спільне сімейне життя з [PERSON] , не склалося через несумісність характерів та поглядів на сімейне життя, в сім`ї відсутнє взаєморозуміння, втрачені почуття, а тому позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 03.05.2022 року було відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленям учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву в якій вказав, що позовні вимоги підтримує, просить провести розгляд справи без його участі, судові витрати просив залишити за собою. Відповідач в судове засідання не з`явилася, подала суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги визнає в повному обсязі, просить провести розгляд справи без її участі, повернути дошлюбне прозвище « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов обґрунтований і підлягає до задоволення. Судом встановлено, що сторони 08.06.2022 року зареєстрували шлюб, у відділі РАГС Білоцерківського міського управлінні юстиції Київської області, актовий запис № 471. Від шлюбу мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Наведене підтверджується матеріалами справи. Зі змісту позовної заяви вбачається, що підставою для розірвання шлюбу є те, що сторони припинили подружні відносини, мають різні інтереси та погляди на життя та сімейні обов`язки, проживають окремо, не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків. Позивач зазначив, що збереження сім`ї неможливе і дане суперечить його інтересам, наполягає на розірванні шлюбу. Задовольняючи позов, суд виходив з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. За ч.3 і ч.4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини, примушування до припинення шлюбних відносин чи до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність. Згідно до ч.2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. На підставі викладеного, враховуючи категоричну позицію позивача щодо розірвання шлюбу, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін і збереження їхнього шлюбу є недоцільним, і це суперечить інтересам позивача. Враховуючи те, що збереження шлюбу можливе тільки на почуттях взаємної любові та поваги, взаєморозуміння та взаємодопомоги, що є морально-правовою основою шлюбу, при наявності бажання обох сторін, суд вважає за можливе шлюб між сторонами розірвати, оскільки підстави для його збереження відсутні, на що було вказано вище в рішенні. Позивач просив залишити судові витрати за собою. Відповідач подала клопотання про зміну прізвища на дошлюбне - « [PERSON] ». На підставі викладеного,

Outcome: approved