Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Заявник звернулась до суду та просить видати обмежувальний припис стосовно [PERSON] строком на 6 місяців, заборонити [PERSON] перебувати в місці проживання з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; заборонити [PERSON] наближатись на відстань 0,5 км. до місця проживання заявника. В обгрунтування заяви вказано, що [PERSON] , яка є дочкою заявника, неодноразово підіймає руку на останню, вчиняє постійно насильство психологічного характеру, фізичне насильство, що ставало підставою для виклику правоохоронних органів. А тому заявниця вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства та для забезпечення дієвого та ефективного способу захисту від повторного вчинення домашнього насильства до [PERSON] необхідно застосувати обмежувальний припис. В судовому засіданні [PERSON] та її представник [PERSON] ( останній був опитаний в якості свідка) підтримали заяву та просили задовольнити. [PERSON] зазначила, що її донька на початку війни влаштувала сварку, била її по голові та ногам. Вподальшому достовірно знаючи, що заявниця не переносить запаху ладану, неодноразово спалювала його в квартирі, крім того включала для прослуховування молитви, які наводять на [PERSON] страх та неприємні відчуття. 09.06.2022 року [PERSON] в черговий раз виганяла духів з заявниці шляхом спалювання ладану, провокувала на сварку, використовувала вислови психологічного характеру, внаслідок чого, заявниця не витримала та дала ляпаса і викинула у вікно ладан та їжу.Після чого була викликана поліція. Наголосила, що заінтересована особа всілякими діями погрожує заявниці. Заінтересована особа [PERSON] та її адвокат Пчелінова заперечували щодо задоволення заяви. [PERSON] пояснила, що між нею та заявницею склались несприятливі відносини, матір намагається повчати доньку та онуку, спонукати вчиняти дії, які вважає правильними на її розсуд, внаслідок чого у сторін виникають суперечки, мати свариться, та при неповнолітній дитині показує гололені нижні частини тіла. Пояснила, що дійсно спалювала ладан та включала молитви, проте в такий спосіб мала намір налагодити гарні стосунки з матір"ю. Зазначила, що на майбутне не буде вчиняти вказані дії , щоб не дратувати заявницю і налагодити стосунки. Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є поміж собою матір"ю та донькою, проживають за однією адресою: [ADDRESS] . 09.06.2022 року інспектором СПДН ВП Житомирського РУП ГУНП в Житомирській області Фесик Л.В. винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника у зв`язку з вчиненням [PERSON] домашнього насильства відносно матері [PERSON] , яким [PERSON] заборонено в будь-який спосіб контактувати з постраждалою особою [PERSON] (а.с. 6). Відповідно до статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Згідно ч. 2 статті 3 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя , діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 26 Закону України "Про запобіганню та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов"язків, зокрема заборону наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Відповідно до ст. 10 Закону України «Про охорону дитинства» кожній дитині гарантується право на свободу, особисту недоторканність та захист гідності. Дисципліна і порядок у сім`ї, навчальних та інших дитячих закладах мають забезпечуватися на принципах, що грунтуються на взаємоповазі, справедливості і виключають приниження честі та гідності дитини. Держава здійснює захист дитини від усіх форм домашнього насильства та інших проявів жорстокого поводження з дитиною, експлуатації, включаючи сексуальне насильство, у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють. Відповідно до ч. 2 ст. 350-6 ЦПК України у разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство чи насильство за ознакою статі, передбачених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" або Законом України "Про забезпечення рівних прав та можливостей жінок і чоловіків", на строк від одного до шести місяців. Згідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні судом допитано свідка [PERSON] , який є сином заявника та пояснив, що йому відомо про застосування домашнього насильства [PERSON] . На початку війни був свідком коли [PERSON] били по ногам матір. В подальшому про конфліктні суперечки між матір"ю та сестрою знає зі слів матері, свідком інших конфліктів чи заподіяння фізичного насильства [PERSON] не був. Оцінюючи доводи заяви, суд дійшов висновку, що між сторонами протягом чотирьох років існують несприятливі відносини, які виникли на фоні виховання доньки матер"ю та різних поглядів на життеві ситуації, до доньки був застосований обмежувальний захід, зі сплином якого інших дій, які б підтверджували вчинення домашнього насильства заявником не підтверджено, заявник не надала належних та допустимих доказів про вчинення насильства після 09.06.2022 року, таким чином під час судового розгляду не підтверджені обставини, які свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, фактів вчинення кривдником домашнього насильства після вказаної дати, заявник неодноразово наголошувала, що в спосіб визначений в заяві про встановлення обмежувального припису, хоче провчити доньку, а тому суд не вбачає підстав для застосування до [PERSON] обмежувального припису та в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Outcome: dismissed