Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач, ТОВ «ЛЕКС ІСТЕЙТ», звернулось до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовом до відповідача [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Лекс Істейт» та [PERSON] укладено Договір позики №15/06-2021-2 на суму 1 000 000,00 грн., які останній зобов`язувався повернути через місяць - 15 липня 2021 року. В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним Договором позики №15/06- 2021-2 між сторонами укладено Договір іпотеки від 15 червня 2021 року. У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань за договором позики позивач просить звернути стягнення на предмет іпотеки. Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на те, що статтею 35 Закону України «Про іпотеку» передбачено обов`язкове надіслання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги про усунення порушення. Однак, позивач такої вимоги не надсилав. Також відповідач зазначає, що звернення стягнення на предмет іпотеки є неможливим у зв`язку з оголошенням в Україні військового стану, а згідно листа Торгово-промислової палати від 28.02.2022 №2024/02.0-7.1 вказані обставини є форс-мажорними (обставини непереборної сили). Ухвалою суду від 06.10.2021 відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 21 грудня 2021 року залучено до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] . Ухвалою суду\~від 11\~травня 2022\~року у задоволенні клопотання представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача [PERSON] адвоката Гончарова В.В. про зупинення провадження у справі відмовлено. Закрито підготовче провадження у справі. Призначено справу до судового розгляду по суті на 10 год.\~00\~хв.\~08 червня 2022\~року. У судовому засіданні 08.06.2022 оголошено перерву до 09 год.00хв. 10 червня 2022 року та до 15год.00хв. 10 червня 2022 року. У судовому засіданні 08.06.2022 представник третьої особи адвокат Гончаров В.В. просив повернути позовну заяву без розгляду, у зв`язку з тим, що таку підписано не встановленою особою, оскільки не вказано посадове становище особи, яка її підписала. 09 червня 2022 року директор ТОВ «Лекс Істей» Скічко І.В. надіслав заяву, в якій повідомив, що позовна заява від 13.09.2021 дійсно була ним підписана. На підтвердження своїх повноважень подав копії установчих документів Товариства, які зокрема, були ним подані в додатку до позовної заяви. Представник третьої особи адвокат Гончаров В.В. у своїй заяві від 10.06.2022 зазначив, що подавши заяву від 09.06.2022 позивач у позапроцесуальний спосіб, без постановлення ухвали суду, усунув недоліки позовної заяви, що не передбачено вимогами Цивільного процесуального кодексу України. Оцінюючи доводи клопотання третьої особи про повернення позовної заяви без розгляду суд виходить з наступного. Відповідно до ст.47 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Згідно з ч.2 ст.175 ЦПК України позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. Системний аналіз глави 8 Цивільного процесуального кодексу України дає підстави дійти висновку, що на стадії судового розгляду за наведених у клопотанні третьої особи обставин, суд може постановити ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: \~позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; або позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи (ч.1 ст.257 ЦПК України). Разом з тим, з матеріалів позовної заяви таких підстав не встановлено. Зокрема, у позовній заяві від 13.09.2021 після зазначення переліку додатків вказано: позивач, далі міститься підпис особи, ТОВ «Лекс Істей». Так, з установчих документів позивача, а саме, рішення засновника Товариства з обмеженою відповідальністю «Лекс Істей» від 06.11.2019, наказу №1 від 06.11.2019 «Про призначення директора», Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань щодо ТОВ «Лекс Істей» встановлено, що директор ТОВ «Лекс Істей» [PERSON] є засновником та директором ТОВ «Лекс Істей» (додатки 8, 9 позовної заяви), а відтак має право в порядку самопредставництва підписувати позовну заяву. З огляду на викладене, у задоволенні клопотання представника третьої особи адвоката Гончарова В.В. про залишення позову без розгляду слід відмовити. Представник позивача в судове засідання після оголошеної перерви не з`явився, разом з тим подав клопотання в якому просив здійснити розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задоволити. Відповідач в судове засідання не з`явився, був повідомлений належним чином. Разом з тим у відзиві на позов просив здійснювати розгляд справи без його участі. Представник третьої особи після оголошеної у судовому засіданні 10.06.2022 перерви на розгляд справи не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо, шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд доходить наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що 15 червня 2021 року між ТОВ «Лекс Істейт» (позивачем) та [PERSON] (відповідачем) укладено договір позики грошей №15/06-2021-2, відповідно до умов якого ТОВ «Лекс Істейт» надало [PERSON] позику в розмірі 1 000 000 грн. зі строком повернення до 15.07.2021 року включно. (п. 1,3 договору позики). В забезпечення виконання зобов`язань за вказаним договором позики між ТОВ «Лекс Істейт» (Іпотекодержатель) та [PERSON] (Іпотекодавець) укладено договір іпотеки від 15 червня 2021 року, посвідчений приватним нотаріусом Кішкіним Д.В. та зареєстрованим у реєстрі за № 784, відповідно до якого умов якого [PERSON] передав в іпотеку ТОВ «Лекс Істейт» нерухоме майно житловий будинок (літ. А), загальною площею 74 кв.м., житловою площею 33,2 кв.м., з належними до нього навісом (літ.б) та огорожею № 1-3, який розташований за адресою: [ADDRESS] (п.1.2 Договору іпотеки). Відповідно до п.1.3 Договору іпотеки вартість предмета іпотеки визначена сторонами відповідно до статті 5 Закону України «Про іпотеку» - за згодою сторін та становить 1200000грн. Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в строк встановлений в договорі, одностороння відмова від зобов`язання, якщо інше не встановлено договором, не допускається. За змістом статей 626, 628\~ЦК\~України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 ЦК України). Згідно з ч.1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Відповідно до ч.1 ст. 1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Пунктом 1 договору позики №15/06-2021-2 від 15.06.2021 року встановлено, що за цим договором позикодавець передав у власність позичальника, а позичальник прийняв від позикодавця грошові кошти в сумі 1000000,00 грн. Факт отримання позичальником суми позики у повному обсязі підтверджується особистим підписом позичальника на даному договорі та видатковим касовим ордером. Як убачається з видаткового касового ордеру від 15.06.2021 року ТОВ«Лекс Істейт», на підставі договору позики № 15/06-2021-2 від 15.06.2021 року, [PERSON] видано грошові кошти у сумі 1000000,00 грн., що підтверджується підписом одержувача у вказаному ордері. Відповідно до п.3 договору позики №15/06-2021-2 від 15.06.2021 року, позичальник зобов`язався повернути позикодавцю суму позики у гривнях у фактично одержаному розмірі в повному обсязі не пізніше 15.07.2021 року (включно). Однак, [PERSON] не виконав взятих на себе зобов`язань та у встановлений договором позики строк 15.07.2021 року борг не повернув. Відповідно до п. 5.1 договору іпотеки сторони погодили, що у разі порушення боргового зобов`язання, умов договору позики або умов цього договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі розпочати звернення стягнення на предмет іпотеки. 19.07.2021 року ТОВ «Лекс Істейт» надіслало [PERSON] письмову вимогу про усунення порушення № 19/01/2021-1 за договором позики №15/06-2021-2 від 15.06.2021 року, згідно з якою, на виконання вимог ст.35 Закону України «Про іпотеку», повідомило [PERSON] про наявність у нього заборгованості перед ТОВ «Лекс Істейт» за вказаним договором позики, а також повідомило [PERSON] , що у разі не погашення даної заборгованості у тридцятиденний строк з моменту отримання даної вимоги, ТОВ «Лекс Істейт» буде звернуто стягнення на предмет іпотеки, що належить [PERSON] на праві власності та виступає забезпеченням за договором позики. Вказана вимога отримана [PERSON] 27 липня 2021 року, що підтверджується трекінгом щодо відстеження рекомендованого поштового відправлення №0103330064904, яким було відправлено вказану вимогу. Пунктом 5.2 договору іпотеки від 15 червня 2021 року визначено, що іпотекодержатель набуває права звернути стягнення на предмет іпотеки та задовольнити всю суму зобов`язання на момент звернення стягнення, у тому числі суму заборгованості за договором позики, витрати, пов`язані зі зверненням стягнення незалежно від настання строку виконання боргового зобов`язання, який зазначено у договорі позики, у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань за договорoм позики вони не будуть виконані, а саме: при повному або частковому неповерненні у встановлений договором позики строк суми позики. Згідно з п. 5.4 вказаного договору іпотеки іпотекодержатель за своїм вибором звертає стягнення на предмет іпотеки в один із наступних способів: на підставі виконавчого напису нотаріуса; на підставі рішення суду. При цьому витрати іпотекодержателя, пов`язані з пред`явленням вимоги за борговим зобов`язанням зверненням стягнення на предмет іпотеки, також забезпечуються цією iпотекою, тобто ці витрати бере на себе іпотекодавець та вони підлягають відшкодуванню іпотекодержателю в повному обсязі. Відповідно до п. 5.6 договору іпотеки, у разі звернення стягнення на предмет іпотеку на підставі рішення суду, реалізація предмета іпотеки здійснюється у спосіб визначений у відповідному рішенні суду, а саме: шляхом продажу предмета іпотеки іпотекодержателем від свого імені будь-якій особі-покупцеві на підставі договору купівлі-продажу в порядку встановленому статтею 33,38 Закону України «Про Іпотеку»; шляхом продажу предмета іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження в порядку встановленому статтею 33, 35, 39 Закону України «Про іпотеку». Ціна продажу предмету іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем та іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Статтею 589 ЦК України\~передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно з ч. 1\~ст. 575 ЦК України, одним із видів застави є іпотека - застава нерухомого майна. Статтею 1 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено що, іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. У відповідності до ч. 1\~ст. 33 Закону України "Про іпотеку"\~передбачено, у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12\~цього Закону. Частиною четвертою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.\~ Згідно з приписами ст. 38 Закону України «Про іпотеку» якщо рішення суду або договір про задоволення вимог іпотекодержателя (відповідне застереження в іпотечному договорі) передбачає право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки будь-якій особі-покупцеві, іпотекодержатель зобов`язаний за 30 днів до укладення договору купівлі-продажу письмово повідомити іпотекодавця та всіх осіб, які мають зареєстровані у встановленому законом порядку права чи вимоги на предмет іпотеки, про свій намір укласти цей договір. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед такими особами за відшкодування завданих збитків. У відповідності до\~ст.12 ЦПК України\~учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З досліджених матеріалів справи судом встановлено, що відповідач не виконав своїх зобов`язань за договором позики №15/06-2021-2 від 15.06.2021 року, а відтак позивач набув права задовольнити свої вимоги за цим зобов`язанням за рахунок реалізації іпотечного майна, яке є предметом договору іпотеки від 15 червня 2021 року та яким забезпечено вимоги позивача, що випливають з вказаного договору позики. Відповідач у свою чергу не надав суду доказів, які б спростували твердження позивача щодо невиконання ним умов договору позики, про відсутність заборгованості перед позивачем. Суд критично оцінює доводи відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву щодо не надіслання йому позивачем вимоги про наявність заборгованості та можливість звернення стягнення на предмет іпотеки, оскільки такі спростовані дослідженими доказами, які підтверджують отримання ним такої вимоги. Також не заслуговують на увагу доводи відповідача про неможливість звернення стягнення на предмет іпотеки через оголошений військовий стан, позаяк строк виконання зобов`язань за основним договором та право на звернення стягнення на предмет іпотеки, що виступає забезпеченням за договором позики, настав ще до запровадження в Україні військового стану. За наведених обставин, суд вважає, що заявлені позивачем вимоги щодо звернення стягнення на предмет іпотеки є обґрунтованими, а відтак підлягають задоволенню. Згідно положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір в розмірі 15000,00 грн.

Outcome: approved