Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

І.Стислий виклад позиції позивача. Позивач в обґрунтування заявлених вимог вказує, що 06.12.2011 року між ним та ПАТ «БАНК РУССКИЙ СТАНДАРТ», правонаступником якого є АТ «БАНК ФОРВАРД», було укладено кредитний договір №93673487. 04.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинила виконавчий напис за реєстровим номером 6630, за змістом якого з позивача пропонується стягнути на користь АТ «БАНК ФОРВАРД» заборгованість за вищевказаним кредитним договором у розмірі 16\~895,97 грн. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено нотаріусом із порушення порядку його вчинення, оскільки у судовому порядку постанову КМУ № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема в частині п.2 визнано незаконною та нечинною, а тому кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Крім того, позивач покликається на те, що поза увагою нотаріуса залишилось і те, що з дня виникнення права вимоги щодо стягнення заборгованості за кредитним договором минуло понад три роки. Так, зокрема, остання вимога ПАТ «Банк Руссий Стандарт» щодо необхідності погашення заборгованості за кредитним договором була датована 17.08.2012 року. Ним здійснювалось погашення заборгованості за вказаним кредитним договором, однак в серпні 2021 року він отримав лист від АТ «Банк Форвард», про те, що банк ініціював стягнення з нього суми боргу у розмірі 16\~895,97 грн. та плати за вчинення виконавчого напису за іншим договором - №103856281. В період 2012 року ним було сплачено на користь ПАТ «Банк Руссий Стандарт» 14\~414 грн., згодом на вимогу АТ «Банк Форвард» в період з 2013- по 2016 рік ним було також проведення поповнення відповідного рахунку. Загальна сума поповнення карткових рахунків склала 36\~243 грн., таким чином він повністю сплатив заборгованість за кредитним договором №93673487. З урахуванням наведеного, просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис виконавчий напис №6630, вчинений 24.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокією Юріївною, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» (який є правонаступником ПАТ «Банк Руссий Стандарт») заборгованості за кредитним договором №93673487 від 06.12.2011 року. ІІ. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі. 03.08.2021 року позовна заява була залишена без руху. 18.08.2021 року недоліки позовної заяви було усунуто. 19.08.2022 року заява була прийнята до розгляду та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 22.11.2021 року підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду. 23.06.2022 року позивач [PERSON] подав письмову заяву, згідно якої просить провести розгляд справи у його відсутності не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Євдокія Юріївна подала письмову заяву про розгляд справи у її відсутності. Представник відповідача АТ «Банк Форвард» в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином. Як вбачається із повідомлення про отримання рекомендованого поштового відправлення, яким відповідачу надсилалась судова повістка (поштове відправлення №3460002927375), товариство 27.05.2022 року отримало судову повістку. Про причини неявки відповідач суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи не надходило. Відповідно до ч.1 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день вручення судової повістки під розписку. На підставі вказаного положення ЦПК України суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином та своєчасно сповіщений про час та місце судового засідання. Відзиву відповідач не подав. Зі згоди сторони позивача, що викладена у письмовій заяві, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. ІІІ. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. \~ \~ \~ \~ Згідно Кредитного договору №93673487 від 06.12.2011 року, укладеного між кредитодавцем ПАТ «Банк Руссий Стандарт») та позичальником [PERSON] , позивач отримав кредит у розмірі 11188 грн., строк кредиту 367 днів з 06.12.2011 року по 06.12.2012 року. Вказаний договір нотаріально не посвідчений. Згідно вимог про належне виконання клієнтом зобов`язань за кредитним договором №93673487 від 06.12.2011 [PERSON] повідомлявся про необхідність сплати чергового платежу відповідно до умов договору станом до 26.05.2012 року, 25.06.2012 року, 20.07.2012 року, 17.08.2012 року, 21.09.2012 року. Відповідно до виконавчого напису №6630, вчиненого 24.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю., з [PERSON] пропонується звернути стягнення на користь АТ «Банк Форвард» (який є правонаступником ПАТ «Банк Руссий Стандарт») заборгованості за кредитним договором №93673487 від 06.12.2011 року. Період, за який проводиться стягнення з 05.04.2018 року по 05.05.2018 року, сума повної заборгованості складає 15795,97 грн. Згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 13.07.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Овсієнко А.В. було відкрито виконавче провадження №66081086 з виконання оспорюваного виконавчого напису. Із представлених позивачем квитанцій встановлено, що ним здійснювалось поповнення рахунку ПАТ «Банк Руссий Стандарт», а згодом і АТ «Банк Форвард». ІV. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~ Постановою КМУ №662 Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказана правова позиція висловлена постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/10374/17 від 21 вересня 2021 року. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. \~ \~ \~ \~ Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. При вирішенні спору суд звертає увагу, що вчиняючи оспорюваний виконавчий напис 04.06.2021 року, приватний нотаріус неправомірно керувалася пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23. Укладений між ПАТ «Банк Руссий Стандарт» та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17 (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Стороною відповідача не було представлено суду доказів направлення повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення саме за кредитним договором №93673487. V. Висновок суду. Таким чином, на підставі досліджених доказів суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] підлягають до задоволення.

Outcome: approved