Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - АТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Зазначало, що 25.04.2018 [PERSON] звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н від 25.14.2018, згідно якої отримав кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua. становить між ним та банком договір про надання банківських послуг. Свої зобов`язання [PERSON] належним чином не виконав, внаслідок чого станом на 19.05.2019 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 218 624 грн. 82 коп. Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з [PERSON] на свою користь заборгованість у розмірі 218 624 грн. 82 коп. за кредитним договором № б/н від 25.04.2018, а також судовий збір у розмірі 3279 грн. 37 коп. [PERSON] у відзиві на позовну заяву проти позову заперечив у повному обсязі та зазначив, що ним систематично вносилися платежі по кредитному ліміту відповідно до Тарифу, що не було враховано позивачем. Позивач змінив істотні умови договору, шляхом зміни Тарифу, про що його не було проінформовано. Крім того, позивачем не надано обґрунтованого розрахунку заборгованості та доказів підтвердження її розміру, не надано первинних бухгалтерських документів щодо видачі кредиту та його часткового погашення. Умовами та Правилами надання банківських послуг в Приватбанку передбачено, що Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, Пам`ятка Клієнта, Тарифи, а також заява про приєднання до Умов та Правил становить договір про надання банківських послуг. Однак, позивачем не надано доказів укладення між сторонами та, відповідно, отримання позичальником Умов та Правил надання банківських послуг, Пам`ятки Клієнта, Тарифів, що разом із заявою, свідчило про укладений у належній формі між сторонами договір про надання банківських послуг. Позивачем не надано доказів того, що відповідна картка, передбачена умовами заяви, була йому видана, як і не надано доказів, що підтверджують строк дії картки, що є істотними умовами договору, а також не надано доказів зарахування кредитних коштів на картку. Надані позивачем Умови та Правила надання банківських послуг в Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору. Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку та Витяг з Тарифів надання банківських послуг, які надані позивачем, не містять його підпису, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами, шляхом підписання анкети-заяви від 25.04.2018. Посилаючись на вищезазначені обставини, [PERSON] просив відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. У відповіді на відзив представник позивача зазначив, що відповідач звернувся до банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 25.04.2018, відповідно до якої отримав кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Правила та Умови надання банківських послуг в Приватбанку є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг банку. Відповідачем було підписано анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згідний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, розташованим на сайті банку, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Крім цього, зазначено що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, що засвідчується власним підписом відповідача в заяві про приєднання. Підписавши заяву, банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Отже, заява про приєднання до Умов та Правил з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами, що розташовані на офіційному сайті Банку (www.privatbank.ua) складають Договір про надання банківських послуг. Позивачем надана до суду копія анкети заяви від 25.04.2018, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація, необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація заповнена особисто. Крім того, з анкети-заяви чітко вбачається те, що відповідач висловив згоду на укладення договору, шляхом отримання кредитної картки. Посилаючись на вищезазначене, представник позивача просив позов задовольнити в повному обсязі. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що позов підтримує в повному обсязі. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, від представника відповідача надійшла заява про відкладення розгляду справи. Разом з тим, судом установлено, що у судове засідання 18.01.2022 [PERSON] не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 146), у зв`язку з чим, за заявою відповідача розгляд справи було відкладено на 15.06.2022. 15.06.2022 відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про відкладення розгляду справи (а.с. 153). Таким чином, відповідач повторно не з`явився у судове засідання у вказаній справі. Згідно з п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України що учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки. Суд, відповідно до п. 2 ч. 3 ст. 223 ЦПК України ухвалив розглядати справу за відсутності відповідача, який повторно не з`явився в судове засідання, був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, спір, що виник між сторонами, стосується стягнення заборгованості за кредитним договором, який оформлений у вигляді анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 25.04.2018. Обгрунтовуючи позовну заяву, позивач вказував на те, що між [PERSON] та банком було укладено кредитний договір, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 25.04.2018, відповідно до якого [PERSON] отримав кредит у розмірі 200 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та у зв`язку з невиконанням якого, у відповідача утворилася заборговність на суму 218 624 грн. 82 коп. Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідноси) (далі - Закон) кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-сайті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Згідно з ч. 2 ст. 9 Закону до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або в електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті. Статтею 13 Закону передбачено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами. Примірник укладеного в електронному вигляді договору про споживчий кредит та додатки до нього надаються споживачу у спосіб, що дозволяє встановити особу, яка отримала примірник договору та додатків до нього, зокрема шляхом направлення на електронну адресу або іншим шляхом з використанням контактних даних, зазначених споживачем під час укладення договору про споживчий кредит. Обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця. Відповідно до ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України). На обґрунтування позовних вимог позивачем надано анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 25.04.2018 (а.с. 8), Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку (а.с. 9-28), довідку про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (а.с. 82), довідку про видачу кредитної картки № 5221191100129799 від 25.04.2018 із встановленим терміном дії до 04/21 (а.с. 83), виписку про рух коштів (а.с. 74-81). Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 ст. 77 ЦПК України передбачено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ч. 1 ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У порушення вищезазначених вимог чинного законодавства України, доказів того, що між сторонами було укладено кредитний договір, у якому відбулася фіксація волі сторін та його змісту, позивачем не надано. Натомість, додана до позовної заяви анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку від 25.04.2018 не містить умов надання кредиту, ціни договору, умов погашення кредиту та відповідальності сторін договору. Доказів того, що банком відповідачу надано кредит у розмірі 200 000 грн. також не надано. Надані банком Витяг з Тарифів й Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не підписаний відповідачем та через мінливий характер зазначених Умов та Правил надання послуг в Приватбанку, а також Тарифів, не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з відповідачем кредитного договору, оскільки не підтверджує умов самого договору, укладеного між банком та [PERSON] . Під формою правочину розуміється спосіб вираження волі сторін та/або його фіксація. Правочин оформлюється шляхом фіксації волі сторони (сторін) та його змісту. Така фіксація здійснюється різними способами. Першим і найпоширенішим з них є складання одного або кількох документів, які текстуально відтворюють волю сторін. Зазвичай правочин фіксується в одному документі. Це стосується як односторонніх правочинів (наприклад, складення заповіту), так і договорів (дво- і багатосторонніх правочинів). Домовленість сторін дво- або багатостороннього правочину, якої вони досягли, фіксується в його тексті, який має бути ідентичним у всіх сторін правочину. Потрібно розмежовувати форму правочину та спосіб підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавцем по наданню споживачу інформації, необхідної для порівняння різних пропозицій кредитодавця. Способом підтвердження виконання переддоговірного обов`язку кредитодавця є паспорт споживчого кредиту. Ознайомлення з паспортом споживчого кредиту, його підписання споживачем не означає укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки в паспорті кредиту не відбувається фіксація волі сторін договору та його змісту. Відповідно до ч. 4 чт. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Такий висновок суду узгоджується з висновком, викладеним у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 23.05.2022 у справі № 393/12/20. Ураховуючи те, що доказів того, що між сторонами було укладено кредитний договір, відповідно до якого банком було надано [PERSON] кредит у розмірі 200 000 грн. позивачем суду не надано, а надана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку від 25.04.2018 та Витяг з Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку не свідчать про укладення договору про споживчий кредит та дотримання його форми, оскільки надані позивачем документи не свідчать про те, що відбулася фіксація волі сторін договору та фіксація змісту договору, а тому правових підстав для задоволення позову немає.

Outcome: dismissed