Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка звернулася до Приморського районного суду м. Одеси з позовною заявою у якій просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 7\~000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 6\~000,00 грн до досягнення [PERSON] ( [INFO] ) трьох років. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що 08.05.2019 між сторонами було зареєстровано шлюб, від якого у них [INFO] народилася донька [PERSON] . Однак, відповідач не допомагає матеріально утримувати дитину, фактично самоусунувся від виконання своїх батьків обов`язків, тому вона єдина хто займається її утриманням. При цьому, позивач зазначає, що у власності відповідача є автомобіль марки TOYOTA CAMRY 2016 року випуску, який він придбав за договором від 31.05.2016 №\~И/6185 та квартира [ADDRESS] , де зареєстрований він та їх спільна дитина. З огляду на викладене, позивач просить суд задовольнити її позовні вимоги. 21.09.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження. 22.09.2021 до суду від позивачки надійшла заява у якій вона просить суд задовольнити позовні вимоги та слухати справу у її відсутність. 03.02.2022 судом постановлено ухвалу про витребування доказів у ГУ ДПС в Одеській області на підтвердження матеріального становища відповідача. 07.04.2022 до суду від відповідача надійшла заява про долучення до матеріалів справи довідки про доходи, виданої ТОВ «ФАРІН» на ім`я [PERSON] 26.05.2022 до суду від відповідача надійшла заява, у якій він просить суд задовольнити позовні вимоги позивача частково та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] ( [INFO] ) у розмірі 1 000,00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття та аліменти на утримання дружини у розмірі 1 000,00 грн до досягнення [PERSON] ( [INFO] ) трьох років, з огляду на його матеріальне становище. 30.05.2021 до суду від ГУ ДПС в Одеській області надійшла витребовувана судом довідка про доходи відповідача. Верховний Суд у постанові від 01.10.2020 у справі № 361/8331/18 зазначив про те, що якщо учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Враховуючи положення ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, з огляду на неявку всіх учасників справи, не здійснювалось. Розглянувши матеріали справи та надавши належну правову оцінку зібраним у справі доказам у їх сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову, з огляду на наступне. Відповідно до\~ст.81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 08.05.1019 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, що підтверджується свідоцтвом про шлюб Серії [NUMBER] , виданим Малиновським районним у місті Одесі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № \~1051. Від спільного подружнього життя у них народилася донька [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження Серії [NUMBER] , видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 5101, яка станом на дату звернення до суду проживає разом з матір`ю. Згідно з ч. 2 ст.\~51\~Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у СК України. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно ст. 12\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. Батьки зобов`язані утримувати свою дитину незалежно від того, одружені вони чи ні, чи їх шлюб розірвано. Положеннями ст. 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї. Відповідно до ст.\~182\~СК України при\~визначенні розміру\~аліментів суд\~враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням. При присудженні аліментів, суд враховує, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж визначений законом, зокрема, частиною другою статті 182 СК України. При цьому, відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження» загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Статтею 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік» з 01.01.2022 встановлено прожитковий мінімум для дитини віком до 6 років у розмірі 2 100,00 грн. Судом встановлено, що згідно наданої відповідачем довідки про доходи від 11.02.2022 він працює у ТОВ «ФАРІН» та займає посаду вагар-обліковець, загальна сума доходу за період з серпня 2021 року по січень 2022 року становить 43\~047,54 грн (серпень 2021 року 6\~763,64\~грн, вересень 2021 року 6\~763,64 грн, жовтень 2021 року 7\~138,64 грн, листопад 2021 року 6\~712,73 грн, грудень 2021 року 7\~875,88 грн, січень 2022 року 7\~793,01 грн). Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків в ДПС України про суми виплачених доходів за період 1 кварталу 2019 року по 1 квартал 2022 року, відповідач у 2 кварталі 2020 року отримав дохід у сумі 7\~250,00 грн, у 3 кварталі 2020 року 14\~550,00 грн, у 4 кварталі 15\~150,00 грн, у січні 2021 року 7\~071,66 грн, у лютому 2021 року 6\~763,64 грн, у березні 2021 року 7\~112,73 грн, у квітні 2021 року 6\~814,55 \~грн, у травні 2021 року 7\~138,64 грн, у червні 2021 року 7\~192,21 грн, у липні 2021 року 6\~763,64 грн, у серпні 2021 року 6\~763,64 грн, у вересні 2021 року 6\~763,64 грн, у жовтні 2021 року 7\~138,64 грн, у листопаді 2021 року 6\~172,73 грн, у грудні 2021 року 7\~875,88 грн, у січні 2022 року 7\~793,01 грн, у березні 2022 року 5\~128,36 грн. Таким чином, середній дохід відповідача становить приблизно 7\~000,00 грн в місяць. На підтвердження матеріального становища відповідача позивач надала до суду: договір купівлі-продажу транспортного засобу TOYOTA CAMRY 2016 року випуску від 31.05.2016 №\~И/6185, укладений між ТОВ \~«Виробнично-технічне підприємство «Інжпроект» та [PERSON] , вартість якого без ПДВ становить 591\~666,67 \~грн, а з ПДВ 710\~000,00 грн; видаткову накладну від 07.06.2016 № 1044 та акт прийому-передачі автомобіля від 07.06.2016. Також позивач зазначала про наявність у відповідача у власності квартири [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач та їх спільна дитина. Відповідач у судовому засіданні зазначив, що вказана квартира належить на праві власності не йому, а його батьку [PERSON] , у нього відсутнє на праві власності будь-яке нерухоме майно, що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна. Заперечуючи частково проти задоволення позову відповідач зазначає про те, що враховуючи його доходи він готовий сплачувати аліменти в сумі 1\~000,00 грн на утримання дитини та 1\~000,00 грн на утримання дружини. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). У постанові від 25.09.2019 у справі № 755/14148/18 Верховний Суд зазначив, що факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не фігурує в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Аналізуючи зазначені норми процесуального та матеріального права, правові висновки Верховного Суду, з`ясувавши вище вказані обставини справи, що мають суттєве значення для правильного вирішення справи, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наявних у справі доказів, на предмет пропорційності співвідношення між застосованими засобами і поставленою метою у контексті конституційного принципу верховенства права та права на справедливий розгляд, та

Outcome: partial