Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся Орган опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в інтересах малолітніх [PERSON] та [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Територіальний відділ служби у справах дітей Одеської міської ради, у Малиновському районі, про невідкладне відібрання малолітніх дітей та стягнення аліментів. Позов обґрунтований наступними обставинами. На контролі органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради знаходиться питання про невідкладне відібрання малолітніх дитини - малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] . Як вказав представник позивача, мати дітей - [PERSON] , [INFO] , (паспорт громадянина України з безконтактним електронним носієм, документ № [NUMBER] , орган видачі 5115, дата видачі 02.04.2021 рік), зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батьків малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , відсутні. Представник вказав, що 08.10.2021 року до служби у справах дітей Одеської міської ради надійшло телефонне повідомлення від сусідки, яка не надала своїх даних, про те, що за адресою: [ADDRESS] , мешкає [PERSON] , яка веде асоціальний спосіб життя. У її родині виховуються малолітні діти. Спеціалістами служби у справах дітей Одеської міської ради 08.10.2021 року було здійснено вихід за даною адресою та встановлено, що за вказаною адресою проживає [PERSON] , [INFO] зі своїми малолітніми дітьми [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . В квартирі значно порушені санітарно-гігієнічні норми, квартира потребує капітального ремонту, малолітні діти сплять на брудній білизні, стійкий затхлий запах, крізь таргани, відсутнє водопостачання. Малолітні діти не забезпечені харчуванням та медичною допомогою, відповідним для їх віку. Мати дітей має ознаки алкогольного сп`яніння. Згідно з актами проведення оцінки рівня безпеки дітей від 08.10.2021 року було встановлено, що перебування малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю загрожує їх життю та здоров`ю. [PERSON] , [INFO] , була направлена до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради, а [PERSON] , [INFO] , був направлений до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради». Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради 13.10.2021 року було прийнято розпорядження за № 470/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] та тимчасове влаштування дітей до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення». Також, 13.10.2021 року за № 2871/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ст. 170 СК України. Враховуючи викладене, представник позивача просив суд: відібрати малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на утримання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позовної заяви до суду, з перерахуванням коштів на особистий рахунок дитини. Представник позивача Органу опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради в судове засідання не прибув, до канцелярії суду подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, до канцелярії суду подала заяву, в якій просила суд розглядати справу без її участі, проти заочного рішення не має заперечень. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - Територіального відділу служби у справах дітей Одеської міської ради, у Малиновському районі, до канцелярії суду подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, просила задовольнити позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, надані письмові докази, відповідно до вимог закону, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді у судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. На підставі ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що, згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 14.05.2009 року, [INFO] народилася [PERSON] , про що 14.05.2009 року Другим Малиновським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 404. (а.с. 10). Згідно до вказаного свідоцтва, матір`ю дитини є [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження, серії [NUMBER] від 17.01.2020 року, [INFO] народився [PERSON] , про що 17.01.2020 року Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)зроблено відповідний актовий запис № 356. (а.с. 11). Згідно до вказаного свідоцтва, матір`ю дитини є [PERSON] . Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини, від 08.10.2021 року, було встановлено, що перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] , разом з матір`ю загрожує їх життю та здоров`ю (а.с.14-28). Малиновською районною адміністрацією Одеської міської ради 13.10.2021 року було прийнято розпорядження за № 470/01-06 «Про невідкладне відібрання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у матері [PERSON] , [INFO] та тимчасове влаштування дітей до дитячого державного закладу на повне державне забезпечення». (а.с. 29). В результаті підтвердженого факту безпосередньої загрози життю та здоров`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , була направлена до КНП «Міська дитяча лікарня №2» Одеської міської ради, а [PERSON] , [INFO] , був направлений до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини № 3 «Сонечко» Одеської міської ради». Також, 13.10.2021 року за № 2871/01-20 органом опіки та піклування Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради було направлено лист з копією зазначеного розпорядження до Малиновської окружної прокуратури м. Одеси відповідно до вимог ст. 170 СК України (а.с. 30). [PERSON] , [INFO] , згідно довідки Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради №4058 ел С/01-39 від 28.10.2021 року, зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 36). У відповідності до п. 8 Постанови Кабінету Міністрів України, від 24.09.2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», у разі, якщо виникла безпосередня загроза життю або здоров`ю дитини, орган опіки та піклування, якому стало відомо про це, приймає рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Для прийняття рішення про негайне відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють, служба у справах дітей негайно після отримання повідомлення про безпосередню загрозу життю або здоров`ю дитини разом з уповноваженим підрозділом органів Національної поліції, фахівцем із соціальної роботи, представниками закладу охорони здоров`я проводить оцінку рівня безпеки дитини, згідно з додатком 10. До проведення оцінки рівня безпеки дитини можуть бути додатково залучені уповноважені суб`єкти в межах своїх повноважень. У разі виявлення (підтвердження) за результатами оцінки рівня безпеки дитини фактів безпосередньої загрози її життю, або здоров`ю та потреби у вжитті невідкладних заходів до забезпечення її безпеки, дитина може бути невідкладно направлена до закладів охорони здоров`я для обстеження стану її здоров`я, надання необхідної медичної допомоги в стаціонарних умовах та документування фактів жорстокого поводження з нею або тимчасово влаштована відповідно до пункту 31 цього Порядку. Після вжиття невідкладних заходів до забезпечення безпеки дитини, служба у справах дітей в той же день подає районній, районній у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчому органу міської, районної у місті (в разі утворення) ради, сільській, селищній раді об`єднаної територіальної громади клопотання про невідкладене відібрання дитини у батьків або осіб, які їх замінюють. Після надходження клопотання уповноважена особа районної, районної у мм. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті (у разі утворення) ради, сільської, селищної ради об`єднаної територіальної громади, протягом одного дня розглядає порушене питання та приймає відповідне рішення. Про відібрання дитини у батьків, орган опіки та піклування того ж дня письмово інформує прокуратуру за місцем проживання дитини та у семиденний строк після прийняття рішення, звертається до суду з позовом про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення батьківських прав. Служба у справах дітей за участю інших структурних підрозділів районної, районної у м. Києві та Севастополі держадміністрації, виконавчого органу міської, районної у місті, сільської, селищної ради, у тому числі об`єднаної територіальної громади, здійснює підготовку документів для звернення органу опіки та піклування до суду про позбавлення батьків чи одного з них батьківських прав або відібрання дитини у матері, батька без позбавлення їх батьківських прав. У разі прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків без позбавлення їх батьківських прав, служба у справах дітей протягом тижня інформує центр соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді за місцем проживання сім`ї для надання соціальних послуг сім`ї. Результати проведеної центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді роботи враховуються службою у справах дітей під час підготовки висновку про доцільність поновлення, або позбавлення батьків батьківських прав. Якщо протягом року після прийняття судом рішення про відібрання дитини у батьків не усунені причини, які перешкоджали належному вихованню дитини її батьками, служба у справах дітей за місцем походження дитини, позбавленої батьківського піклування, зобов`язана вжити заходів до позбавлення батьків їх батьківських прав. Згідно з п.п.2-5 ч.1 ст.164 СК України, суд може постановити таке рішення у випадку, якщо батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з ч. 1 ст. 170 СК України, суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків, або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням, або органові опіки та піклування. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3, від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Європейський суд з прав людини зауважує, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте, необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною, або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. З іншого боку, сам той факт, що дитина може бути поміщена в середовище, більш сприятливе для її виховання, не виправдовує примусового відібрання її від батьків. Такий захід не можна також виправдовувати виключно посиланням на ненадійність ситуації, адже такі проблеми можна вирішити за допомогою менш радикальних засобів, не вдаючись до роз`єднання сім`ї, наприклад, забезпеченням цільової фінансової підтримки та соціальним консультуванням (SAVINY v. UKRAINE, № 39948/06, § 50, ЄСПЛ, від 18 грудня 2008 року). З огляду на викладене вище, суд зазначає, що підставою відібрання дитини без позбавлення батьківських прав батьків є виникнення в сім`ї небезпечної для дитини обстановки: її життя, здоров`я і морального виховання. Згідно ч. 2 ст. 155 СК, батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Суд, дослідивши докази в їх сукупності,

Outcome: approved