Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до Подільського районного суду міста Києва з позовом, у якому просила стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 12 500,00 грн щомісячно на кожну дитину. В обґрунтування вимог позивач зазначає про те, що сторони є батьками малолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] . Разом з тим, у добровільному порядку матеріальної допомоги на утримання дітей відповідач не надає. З підстав стягнення аліментів позивач звернулася до суду. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року провадження у даній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. До суду надійшов відзив відповідача [PERSON] , в якому він вказує, що позовні вимоги є необґрунтованими, оскільки в матеріалах справи відсутнє підтвердження проживання спільних з позивачем дітей з матір`ю, враховуючи, що на даний час місце проживання дітей не визначене. Разом з цим, зазначає, що не може погодитися на таку суму аліментів, вважає що вона є належним чином необґрунтована та матеріали справи не містять доказів, які підтверджують вимоги позивача на стягнення аліментів в розмірі 25000,00 грн на кожну дитину. Також відповідач вказує, що хворіє на цукровий діабет типу 1 з множинними мікро-судинними та іншими уточненнями несудинними ускладненнями, з периферичною ангіопатією, діабетичною полінейропатією, варикозну хворобу, є інвалідом 2 групи та отримує в Грузії пенсії 140 ларі. Враховуючи викладене, просив суд відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, провадження у справі зупинити для визначення місця проживання малолітніх дітей з одним із батьків та отримання документального підтвердження про це. Позивач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши доводи позивача, судом дійшов наступних висновків. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батько [PERSON] . Мати [PERSON] . [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Батько [PERSON] . Мати [PERSON] . Статтею 51 Конституції України та статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Положеннями статті 27 Конвенції ООН про права дитини визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового та духовного розвитку. Сюди входить належне харчування, житло, одяг. Батьки несуть відповідальність за забезпечення належного життєвого рівня дитини. Держава має вживати необхідних заходів щодо надання допомоги батькам у здійсненні цього права. Положеннями статті 141 СК України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно із частиною другою статті 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини (частини перша, друга статті 155 СК України). У статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 181 СК України). Згідно з пунктом 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з частиною першою статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень статей 183, 184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень статей 183, 184 СК України. Враховуючи викладені обставини, а також рівність обов`язку батьків щодо утримання неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення й з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти на утримання їх дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 коп. на кожну дитину. Частиною першою статті 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Таким чином, аліменти підлягають стягненню з дня пред`явлення позивачем до суду позову, а саме із 14 січня 2022 року. Згідно із статтею 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень, зокрема у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до статті 141 ЦПК України стягненню із відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі - 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн 40 коп.

Outcome: partial