Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м.Києва від 01.10.2021 року відкрито провадження у справі. Предметом позову є стягнення 140827,58 грн. виплаченого страхового відшкодування. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 12.01.2020 року о 00 год. 01 хв. в м. Києві по пр. С. Бандери, 11-А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] , (надалі відповідач). Під час ДТП були заподіяні механічні пошкодження ТЗ «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , та тролейбусу «ЛАЗ» № 3913. Згідно з Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 11 червня 2021 року у справі № 756/8192/21, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винним за ч.3 ст. 130 та ст.124 КУпАП. Позивач, відповідно до умов полісу №АО/4211763 від 03 жовтня 2019 року, в межах ліміту відповідальності, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений ТЗ «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , та тролейбусу «ЛАЗ» № 3913, що разом складає 140827,58 грн., та на підставі п.38.1 ст. 38 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» просить стягнути з відповідача сплачені кошти. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, проти заочного рішення не заперечив. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, правом на подання відзиву не скористався. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до положень ч.1, 2 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Враховуючи наявність в справі достатніх матеріалів для розгляду справи по суті, а також те, що представник позивача щодо заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч. 1, 2 ст. 280 та відповідно до ст. 281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява підлягає задоволенню, з наступних підстав. Як вбачається із копії постанови Оболонського районного суду м. Києва від 11.06.2021 року у справі № 756/8192/21, яка набрала законної сили, відповідач був визнаний винним за ч.3 ст. 130 та ст.124 КУпАП. Відповідно до постанови, 12.01.2020 року о 00 год. 01 хв. в м. Києві по пр. С. Бандери, 11-А, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю ТЗ «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням громадянина [PERSON] , (надалі Відповідач). Під час ДТП були заподіяні механічні пошкодження ТЗ «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , та тролейбусу «ЛАЗ» № 3913. Станом на 12.01.2020, діяв договір Обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО/4211763 від 03 жовтня 2019 року, укладеного ПрАТ «СК «АРКС», за яким позивач застрахував цивільну відповідальність [PERSON] перед третіми особами, при використанні транспортного засобу марки «Mercedes», д.н.з. [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 130000,00 грн. та з розміром франшизи 00,00 грн. Позивач, відповідно до умов полісу №АО/4211763 від 03.10.2019 року, в межах ліміту відповідальності, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Nissan», д.н.з. [NUMBER] , в розмірі 112776,39 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 675033 від 04 червня 2020 року, та за пошкоджений тролейбус № 3913 в розмірі 14025,59 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 744794 від 26 січня 2021 року додається), а разом: 112776,39 грн. + 14025,59 грн. = 140827,58 грн. Між сторонами у справі, у зв`язку із завданням шкоди (збитків), виникли цивільні права та обов`язки в силу статті 11 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Отже, встановленими є такі елементи складу цивільного правопорушення як протиправна поведінка особи, настання шкоди та причинний зв`язок. Положеннями ч.2 ст.1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Як вбачається з матеріалів справи, власник пошкодженого транспортного засобу звернувся до позивача з заявою про виплату відшкодування заподіяної шкоди і дана вимога була виконана позивачем. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимого (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно підпункту а) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. Відповідно до статті 1194 Цивільного кодексу України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатньої страхової виплати для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичними розміром і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи те, що ДТП була скоєна з вини відповідача, який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння, при цьому ПрАТ «СК «АРКС» здійснило власникам пошкоджених транспортних засобів виплату страхового відшкодування, у останнього виникло право вимоги до особи, що завдала шкоду, для відшкодування сплаченого страхового відшкодування, а тому суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, у зв`язку із чим, поданий позов підлягає задоволенню. При цьому, відповідач в судове засідання не з`явився, зазначені в позові обставини не спростував, не надав доказів того, що у останнього відсутній обов`язок по сплаті вказаних коштів позивачу, а судом не виявлено на підставі наявних документів у справі інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем сплачено 2270,00 грн. судового збору, який було зараховано до спеціального фонду державного бюджету. Позовні вимоги задоволені в повному обсязі, а тому судовій збір покладається на відповідача.

Outcome: approved