Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову зазначила, що з 24 січня 2015 року перебуває з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Вказала, що шлюбні відносини з відповідачем припинені, сторони разом не проживають, шлюб має формальний характер, а подальше сумісне проживання неможливе. Причиною розпаду сім`ї вважає втрату почуття любові і поваги один до одного, різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надходив. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, не заперечував проти розірвання шлюбу. Оскільки відповідач про розгляд справи повідомлявся належним чином, відзив на позовну заяву не подав, а також ураховуючи відсутність заперечень позивача щодо заочного розгляду справи, ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, постановлено провести заочний розгляд справи. Заслухавши пояснення позивача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Судом установлено, що між [PERSON] , громадянкою України, [INFO] , та [PERSON] , громадянином України, [INFO] , Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Приморському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції 24 січня 2015 року зареєстровано шлюб, актовий запис № 63, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 24 січня 2015 року. У шлюбі у сторін народилася дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 15 січня 2018 року. Згідно зі статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. Відповідно до статті 21 Сімейного кодексу України\~(далі -\~СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до\~ст. 51 Конституції України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1\~ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої\~статті 56 СК України\~кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~110, ст.\~112 СК України\~позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалася, подальше збереження шлюбу призведе до порушення інтересів позивача, тому наявні підстави для задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судові витрати, понесені [PERSON] по сплаті судового збору, слід стягнути з відповідача.

Outcome: approved