Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду 18.11.2021 з позовом, в якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісяця, починаючи стягнення з 05.11.2021 і до закінчення дитиною навчання чи до досягнення [PERSON] 23-річного віку, яка з цих обставин настане першою. В обґрунтування позову позивачка вказує, що з відповідачем є батьками [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2006 з відповідача стягувались аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 1/3 від усіх видів його заробітку, однак з 2010 року матеріальної допомоги відповідач не надає. На даний час [PERSON] ,В є повнолітньою та розпочала навчання у Національному педагогічному університеті ім. М.П. Драгоманова на фізико-математичному факультеті за бюджетною формою навчання, а тому не має змоги влаштуватись на роботу, щоб самостійно отримувати заробіток. Повнолітня [PERSON] проживає з у гуртожитку та перебуває на утриманні позивачки. Відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки не надає. Оскільки [PERSON] без підтримки з боку відповідача не може повноцінно утримувати повнолітню доньку та забезпечувати її всім необхідним, тому вимушена звернутись до суду з даним позовом. Правом на участь в судовому засіданні сторони не скористалися. Позивачка [PERSON] подала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні. Не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, повідомлений про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку належним чином, причини неявки суду не відомі. Заяв про відкладення розгляду справи, відзиву на позовну заяву на адресу суду від нього не надходило. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позову, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження (а.с. 27). Як встановлено у судовому засіданні, рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12.05.2006 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , стягувались аліменти у розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (а.с. 6-15). Відповідно до довідки декана фізико-математичного факультету Національного педагогічного університету імені М.П. Драгоманова від 30.08.2021 №2495/21, [PERSON] є студенткою І курсу за ступенем «бакалавр» спеціальності «математика» денної форми навчання фізико-математичного факультету, форма навчання - бюджет, період навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 (а.с. 5). Повнолітня [PERSON] мешкає у гуртожитку НПУ ім. М.П, Драгоманова, що підтверджується квитанцією про сплату [PERSON] вартості мешкання у гуртожитку від 30.08.2021 (а.с. 16). Частиною першою статті 199 Сімейного кодексу України визначено, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно зі ст. 200 Сімейного кодексу України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. З приводу застосування статті 199 СК України Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 15.05.2006 №3 у пункті 20 роз`яснив таке: «Обов`язок батьків утримувати повнолітню дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим в матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу». Одною з умов стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Крім того, у більшості випадків навчання здійснюється на платній основі, для чого у повнолітніх дочки, сина відсутні кошти. Наступною умовою стягнення аліментів на повнолітню дочку, сина є спроможність батьків надавати утримання з урахуванням їх матеріального, сімейного становища, стану здоров`я. При цьому враховується у платника аліментів наявність інших членів сім`ї, яких він (вона) зобов`язані утримувати за законом (непрацездатні батьки, неповнолітні діти, непрацездатні дружина, чоловік); розмір заробітної плати (доходу), а якщо на пенсії, - розмір пенсії; стан здоров`я - є тяжкохворим, інвалід І групи, яка потребує стороннього догляду тощо. Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] досягла віку, який перевищує 18 років, але є меншим 23 років, потребує матеріальної допомоги на навчання, оскільки навчається на денній формі, не має змоги працевлаштуватися, перебуває на утриманні своєї матері. Відомості про наявність у неї інших джерел доходів відсутні. Підстав, які б визначали неможливість надання відповідачем допомоги на утримання доньки, що продовжує навчання, в ході судового розгляду не встановлено. Суд враховує в кожному конкретному випадку, що при визначенні розміру коштів, що підлягають виплаті на утримання дитини, слід виходити з того, що він має бути достатнім, з огляду на її потреби, і разом з тим, розмірним, враховуючи мету аліментного зобов`язання. Таким чином, аналіз вищенаведених правових норм та дійсних обставин справи дає підстави вважати, що при здійсненні відрахувань із заробітної плати відповідача у розмірі 1/4 частки від доходу в рахунок сплати аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, відповідатиме діючому законодавству України, зазначеним у ст. 3 ЦК України засадам розумності, справедливості і добросовісності, та з урахуванням права сторін на належне матеріальне забезпечення. Отже, з урахуванням викладеного, рівності обов`язку обох батьків по утриманню їх дітей, суд приходить до висновку про обґрунтованість пред`явлених [PERSON] вимог та можливість стягнення із [PERSON] аліментів на її користь на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини від усіх видів його доходу (заробітку), щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а тому вимога позивачки про стягнення з відповідача аліментів, починаючи з дня повноліття [PERSON] , задоволенню не підлягають. Враховуючи викладене позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, підлягає частковому задоволенню. Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивачки, яка на підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908,00 грн підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. У порядку п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial