Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

В січні 2022 року позивач звернулася до суду із названим позовом, у якому просила розірвати шлюб між нею та [PERSON] , який зареєстрований 20.07.2013 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1552, свідоцтво серії [NUMBER] . Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 20.07.2013 року був зареєстрований шлюб між ними. Під час шлюбу у них народилася донька [PERSON] , [INFO] . Вказала, що вони з відповідачем різні люди за характерами, мають різні погляди на сімейне життя, втратили почуття любові та поваги один до одного. З жовтня 2021 року проживають окремо, спільне господарство не ведуть, шлюбно-сімейні відносини припинені. Подальше спільне життя суперечить інтересам позивача, а тому примирення та збереження шлюбу між сторонами неможливе. На підставі викладеного, позивач змушена звернутися до суду з вказаним позовом. Згідно правил ч. 6 ст. 19 ЦПК України зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог ст. 274 ЦПК України справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 09.02.2022 року по справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила проводити розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав та не заперечував проти їх задоволення. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов потрібно задовольнити з таких підстав. Встановлено, що сторони перебувають у шлюбі з 20.07.2013 року, про що свідчить свідоцтво про одруження серія [NUMBER] видане 20.07.2013 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1552. Від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . З огляду на встановлені обставини судом зазначається наступне. Частиною 1 ст. 24 СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. 3 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до пункту 2 статті 104 СК України розірвання шлюбу є однією із законодавчо визначених підстав його припинення. Право на розірвання шлюбу ґрунтується нормами статей 105-114 СК України. Відповідно до статті 112 СК України, суд постановляє рішення, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. При прийнятті рішення, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, суд вважає встановленим, що позовна заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а тому шлюб між сторонами необхідно припинити шляхом його розірвання.

Outcome: approved