Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даною позовною заявою в якій просить відібрати малолітнього [PERSON] , [INFO] від його матері - [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав та стягнути з неї аліменти на утримання сина на користь закладу або особи, де буде він утримуватися, у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. [PERSON] , передати органу опіки і піклування виконавчого комітету Знам`янської міської ради до вирішення питання подальшого його влаштування. Вимоги обгрунтовані тим, що 21 жовтня 2021 року малолітній [PERSON] , [INFO] , взятий на облік служби у справах дітей як дитина, яка перебуває у складних життєвих обставинах. Підставою взяття на облік стало ухилення матері від виконання своїх обов`язків з виховання дитини та жорстоке поводження з нею. Дії матері призвели до ситуації, яка вкрай негативно впливає на психоемоційний стан дитини через переживання надмірного стресу. На даний час і до вирішення питання подальшого влаштування, дитина перебуває в КЗ «Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради». Малолітній [PERSON] , у 2009-2011 роках вже перебував на обліку служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради. Так, 29 вересня 2009 року було прийнято рішення №371 «Про влаштування малолітнього [PERSON] в Будинок дитини м.Кіровограда» в зв`язку з тим, що дитини була залишена в пологовому відділенні. [PERSON] було надано статус дитини позбавленої батьківського піклування. Протягом 2 років 3 місяців малолітній перебував в КЗ «Кіровоградський обласний будинок дитини». У грудні 2011 року відповідач написала заяву про повернення їй малолітньої дитини, яку було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини та прийнято рішення про повернення малолітнього [PERSON] в сім`ю матері. У жовтні 2021 року на адресу служби у справах дітей надійшло повідомлення КЗ «Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» про те, що учень 6-а спеціального класу з порушенням опорно-рухового апарату та інтелектуального розвитку [PERSON] прийшов до школи, де в нього було виявлено ознаки побиття. На обличчі дитини, з правої сторони щоки були наявні удари розміром 4-5 см, синці, набряк. Під час розмови [PERSON] з психологом, встановлено, що мати - [PERSON] напередодні ввечері декілька разів ударила сина по обличчю палицею. Також хлопчик повідомив, що вдома його постійно ображають і залякують, тому він категорично відмовляється туди повертатись. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Знам`янської міської ради, яка відбулась 21 жовтня 2021 року, розглянуто питання про факт жорстокого поводження із малолітнім [PERSON] в сім`ї матері. За результатами розгляду даного питання членами комісії рекомендовано обов'язкове надання послуги соціального супроводу сім`ї, яка перебуває в складних життєвих обставинах. Також, прийнято рішення про постановку даної сім`ї на облік як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах. Враховуючи вищевикладене, з метою соціального захисту малолітнього та своєчасного надання йому статусу дитини, позбавленої батьківського піклування та подальшого влаштування до сімейних форм виховання, позивач змушений звернутись з даним позовом до суду. Представник позивача у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги, просила їх задовольнити. Відповідач у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, вказала, що сина ніколи не ображала, не била, виконувала батьківські обов`язки належним чином. Зазначила, що її син знаходиться в патронатній сім`ї, проте жодного разу вона його там не навідала. Окрім [PERSON] має ще шістьох малолітніх дітей. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити, та повернути їй сина. Заслухавши думку учасників, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , відповідач [PERSON] (в зв`язку з реєстрацієюб шлюбу змінила прізвище на [PERSON] ) є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька дитини внесені за вказівкою матері на підставі ч.1 ст.135 СК України (а.с.9;11). З акту №1 вбачається, що 27 серпня 2009 року непонолітня породілля [PERSON] покинула у пологовому відділенні свою новонароджену дитину, що народилась [INFO] . В подальшому, рішенням виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області №371 від 29 вересня 2009 року малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування та направлено до Будинку дитини м.Кіровоград. Проте, на підставі рішення виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області №757 від 27 грудня 2011 року малолітнього [PERSON] повернуто в сім`ю матері (а.с.28;29;30). Довідка №112 від 03 листопада 2021 року свідчить про те, що [PERSON] , є учнем 6-а спеціального класу з ПОРА та ІР КЗ «Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради», утримується за рахунок держави, проте не відноситься до категорії дітей, що знаходяться на повному державному забезпеченні. Йому встановлено діагноз: легка розумова відсталість, СВГХ, ЗНМ, наслідки раннього порушення гіпоксії, ЦНС, ЗПР І рівня, синдром рухової і психічної розгальмованості, дизартрія. Навчальний матеріал засвоює на середньому рівні, розвиток пізнавальних процесів не відповідає вікові дитини. Хлопчик частково розуміє інструкцію вчителя, потребує багаторазового повторення, виконує найпростіші дії з предметами. Довільна увага розвинена, пам`ять механічна, мислення конкретне, словниковий запас звужений, є суттєві вади мовлення. Дитина жвава, непосидюча, в стосунках часто виступає ініціатором конфлікту. Останнім часом [PERSON] замкнутий, мати приділяє недостатньо уваги навчанню та вихованню сина, невчасно приводить дитину на навчання. Учень часто приходить у брудному одязі, канцтоварами та всім необхідним для навчання забезпечує держава. Весною класний керівник відвідувала сім`ю - умови проживання незадовільні (а.с.13;23;24 ). З листа КЗ «Знам`янська спеціальна школа Кіровоградської обласної ради» встановлено, що 13 жовтня 2021 року, учень 6-а спеціального класу з ПОРА та ІР [PERSON] , [INFO] , о 07 годині 30 хвилин прийшов до школи з ознаками побиття (на обличчі з правої сторони щоки сліди від ударів приблизно 4-5 см, синці, набряк, а також синець біля правого кута ока). Дитина була злякана, під час огляду скаржилась на сильний головний біль та біль у правій щоці. Зі слів [PERSON] , з`ясовано, що його мати [PERSON] 12 серпня 2021 року ввечері декілька разів вдарила його палицею по обличчю, батьки постійно його ображають та залякують. В зв`язку з ситуацією, що сталась дитина категорично відмовляється йти додому, боїться, що знову будуть бити та ображати. На підставі викладеного, слідчим відділенням відділу поліції №1 (м.Знам`янка) Кропивницького РУП ГУНП в Кіровоградській області відносно [PERSON] здійснюється досудове розслідування у кримінальному провадженні №12021121140000707 від 13 жовтня 2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (а.с.11;19). Відповідно до психологічного аналізу стану дитини та психологічної оцінки дитячо - батьківських відносин, [PERSON] в сім`ї відчуває себе незахищено, знаходиться в тривожному стані. Протягом його перебування у закладі прослідковувалось, що емоційний стан дитини часто тривожний, спостерігались зміни в настрої, хлопчик часто відмовлявся йти додому, ховаючись у приміщенні школи. Психологічний клімат та емоційна атмосфера в родині в якій він проживає несприятлива. Стосунки з батьками конфліктні та недоброзичливі, [PERSON] встановлює певні бар`єри, проявляє тривожність і несвідоме несприйняття, постійний страх перед матір`ю та вітчимом. Коли [PERSON] помиляється, боїться, що його можуть покарати, може забиватись у куток та не розмовляти, руками закриває голову. Під час бесіди з дитиною з`ясовано, що його систематично ображають в родині, не задовольняють його психологічні потреби. Ситуація, що склалась вкрай негативно впливає на його психоемоційне благополуччя. 22 жовтня 2021 року мати - [PERSON] разом із вітчимом, після 17 години відвідала [PERSON] в навчальному закладі. Хлопчик неохоче підходив до матері, не розмовляв. Мати одразу почала налаштовувати дитину, що його побили вчителі або вихователі, не поцікавилась самопочуттям сина, не запитала як його справи та чим він займається , не обійняла та не поцілувала , не говорила, що сумує за ним, тобто спостерігалась емоційна холодність від матері до сина. Вихователь, яка була присутня при зустрічі, вимушена була зупинити спілкування, оскільки [PERSON] почав ховатися за нею, щось бурмотіти та просився до класу (а.с.12;21). Згідно висновку соціально - психологічної служби від 03 листопада 2021 року, [PERSON] з 13 жовтня 2021 року в навчальному закладі знаходиться цілодобово. Психологічний клімат в його сім`ї несприятливий, дитина відчуває себе незахищеною, самотньою, ображеною та відчуженою, не відчуває належного піклування родини. Подальше перебування в родині є для хлопчика травмуючим, негативно впливає на його психоемоційний стан та може призвести до негативних наслідків у його поведінці та психічному здоров`ї. Натомість, у школі дитина відчуває себе комфортно, захищено, відчуває підтримку з боку педагогів, вихователів та психолога. Емоційний стан - стабільний, підтримується позитивний психологічний клімат. [PERSON] висловлює бажання проживати в школі, має гарний настрій, з однолітками поводить себе активно, охоче контактує з іншими, проявляє інтерес до завдань та ігор, приймає учать у заходах школи (а.с.27). За результатом проведення оцінки рівня безпеки дитини, встановлено, що перебування [PERSON] в сім`ї матері - [PERSON] є небезпечним (а.с.14-17). Наказом начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Знам`янської міської ради Кіровоградської області №10 від 21 жовтня 2021 року, малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO], [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] взято на облік як таких, що перебувають в складних життєвих обставинах (а.с.18). Згідно з висновком про доцільність відібрання малолітнього [PERSON] , [INFO] , від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківський прав, зробленого виконавчим комітетом Знам`янської міської ради Кіровоградської області як органом опіки та піклування, виконавчий комітет прийшов до висновку про доцільність відібрання [PERSON] від матері [PERSON] , без позбавлення її батьківських прав (а.с.3-5). Рішенням виконавчого комітета Знам`янської міської ради №104 від 19 травня 2022 року, малолітнього [PERSON] з 07 червня 2022 року влаштовано в сім`ю патронатного вихователя [PERSON] з можливістю продовження терміну перебування дитини в сім`ї патронатного вихователя до 6 місяців. В судовому засіданні малолітній [PERSON] підтвердив, що в сім`ї його ображали та били, як мати так і вітчим. Повертатись додому він категорично не бажає, оскільки боїться. Зазначив, що в патронатній сім`ї йому комфортно та дуже подобається. Свідок [PERSON] , яка є патронатним вихователем малолітнього [PERSON] , вказала, що фактично [PERSON] проживає у неї з 04 грудня 2021 року. Дитина дуже замкнута та тривожна. За час перебування у неї хлопчика, мати жодного разу сина не відвідувала, перешкод у спілкуванні між матір`ю і дитиною вона не чинила. Зазначила, що [PERSON] перед судовим засіданням, перебуваючи у коридорі приміщення суду, навіть не підійшла до дитини привітатись, не поцікавилась його справами, не приголубила. Відповідно до ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Статтею 51 Конституції України проголошено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Відповідно до ч.1 ст.151 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Згідно з ч.1 ст.153 СК України мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежене законом. Згідно статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. При задоволенні позову про відібрання дитини від матері, батька без позбавлення їх батьківських прав суд вирішує питання про стягнення з них аліментів на дитину. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Згідно з п.п. 2-5 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь - яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. Позов про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав позивачем заявлено з підстав, передбачених п.2, 3 ч.1 ст.164 СК України. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Суд має право вирішити питання про відібрання дитини від батьків без позбавлення їх батьківських прав та передати органу опіки та піклування (якщо цього потребують інтереси дитини), без визначення при цьому конкретного закладу. Закон України «Про охорону дитинства» визначає: Стаття 11 Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Стаття 12 Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Держава надає батькам допомогу у виконанні ними своїх обов`язків щодо виховання дітей, захищає права сім`ї. Стаття 14 Діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. У ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, зазначено, що під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з як найкращого забезпечення інтересів дітей. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. У додатку до Рекомендації Rec(2005)5 Комітету міністрів, прийнятої 16 березня 2005 року, перелічено основні принципи забезпечення прав дітей. Зокрема, ці принципи передбачають таке: сім`я є природним середовищем для розвитку і забезпечення добробуту дитини, і головну відповідальність за виховання та розвиток дитини покладено на батьків; наскільки це можливо, мають вживатися профілактичні заходи з підтримки дітей і сімей з урахуванням їхніх особливих потреб; встановлення опіки над дитиною має залишатися винятком, і головною метою такого заходу є захист інтересів дитини. Стаття 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини і громадянина проголошує, що кожен має право на повагу до свого сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як відзначив Європейський суд з прав людини (справа «Савіни проти України») право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8. Таке втручання є порушенням зазначеного положення, якщо воно здійснюється не «згідно із законом», не відповідає законним цілям, переліченим у пункті 2 статті 8, і не може вважатися «необхідним у демократичному суспільстві». Визначаючи, чи було конкретне втручання «необхідним у демократичному суспільстві», суд повинен оцінити - у контексті всієї справи загалом - чи були мотиви, наведені на виправдання втручання, доречними і достатніми для цілей пункту 2 статті 8 Конвенції і чи був відповідний процес прийняття рішень справедливим і здатним забезпечити належний захист інтересів, як цього вимагає стаття 8. У цій же справі Європейський суд з прав людини також відзначив, якщо рішення мотивується необхідністю захистити дитину від небезпеки, має бути доведено, що така небезпека справді існує. При винесенні рішення про відібрання дитини від батьків може постати необхідність врахування цілої низки чинників. Можливо, потрібно буде з`ясувати, наприклад, чи зазнаватиме дитина, якщо її залишать під опікою батьків, жорстокого поводження, чи страждатиме вона через відсутність піклування, через неповноцінне виховання та відсутність емоційної підтримки, або визначити, чи виправдовується встановлення державної опіки над дитиною станом її фізичного або психічного здоров`я. Аналізуючи зібрані у цій справі докази у їх сукупності, з урахуванням інтересів малолітньої дитини, думки матері та зважаючи на думку дитини, суд приходить до висновку про необхідність відібрання малолітнього [PERSON] від матері [PERSON] без позбавлення її батьківських прав, оскільки остання свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини, не цікавиться його життям, здоров`ям та розвитком. Така міра на думку суду буде відповідати найкращим інтересам дитини. На підставі ст.15, ч.4 ст.170, ст.180 СК України, враховуючи також обставини, визначені статтею 182 СК України, беручи до уваги те, що на утриманні відповідача знаходяться ще шість малолітніх дітей, що підтвердив в судовому засіданні й представник позивача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання її малолітнього сина аліменти, визначивши їх розмір, як того вимагає положення ст.183 СК, в єдиній частці від заробітку(доходу) матері - у частині, що становитиме 1/6 частину усіх видів її заробітку (доходів), але не менше ніж мінімальний гарантований розмір аліментів, встановлений законом, щомісяця, до повноліття дитини на користь тих осіб або установ, на утриманні яких буде перебувати дитина. Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць, в силу ст.430 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Відповідно до ст.191 СК України аліменти на дитину присуджується за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі ст.141 ЦПК України, судовий збір підлягає стягненню з відповідача в дохід держави. Оскільки в позовній заяві заявлено дві позовні вимоги (про відібрання дитини без позбавлення батьківських прав та про стягнення аліментів), загальна сума судового збору яка підлягає стягненню з відповідача становить 1816 грн. 00 коп.. На підставі викладеного та

Outcome: partial