Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача Акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль", в особі представника позивача Пасечник Ю.А. (довіреність № 605/21-Н від 26.07.2021), звернулося до суду з позовом про стягнення з [PERSON] заборгованості за заявою-договором про відкриття поточного рахунку № [NUMBER] від 09.12.2019 у сумі 137 568 гривень 82 копійки та сплаченого судового збору в розмірі 2481 гривні, з підстав не виконання відповідачем договірних зобов`язань. Свої вимоги позивач обґрунтовує невиконанням відповідачем належним чином взятих на себе зобов`язань, визначених вказаним кредитним договором, у зв`язку з чим станом на 18 листопада 2021 року заборгованість позичальника перед банком становить 137568 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 25 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 123800 (сто двадцять три тисячі вісімсот) гривень 82 копійки та заборгованості за відсотками в сумі 13768 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійки. На даний час відповідач продовжує ухилятись від виконання зобов`язань, заборгованість за договором не погашає, що на думку позивача, є порушенням законних прав АТ «Райффайзен Банк». Відповідач відзиву на позов не надав. Заяви ( клопотання) учасників справи Представник позивача в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав, не заперечував проти заочного розгляду справи. Інші процесуальні дії у справі Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали Рокитнянського районного суду Київської області від 15 квітня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі. За клопотанням представника позивача з урахуванням вимог статті 274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням, відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України до суду не надходило. Копію позовної заяви та доданих до неї документів вручено особисто відповідачу 12.05.2022 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, але правом надання відзиву останній не скористався. Відповідач процесуальним правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався. Відповідно до частини 8 статті 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що відповідач, відповідно до вимог статті 128 ЦПК України, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце судового засідання, в судове засідання не з`явився, а представник позивача не заперечував проти проведення заочного розгляду справи, суд вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів в порядку, передбаченому статтями 279-281 ЦПК України. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Судом на підставі частини другої статті 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Фактичні обставини встановлені судом 09 грудня 2019 року між позивачем та відповідачем було укладено Заяву-Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту "Кредит готівкою" №014/380805/82/746745, за яким відповідач отримав кредитні кошти у розмірі 120000 (сто двадцять тисяч) гривень строком до 09 грудня 2023 року зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 39,9 % річних шляхом їх перерахування на поточний рахунок відповідача. Укладений між сторонами договір складається з Угоди № CMDPІ-396778 від 02 травня 2019 року, опитувальника від 02 травня 2019 року, заяви-анкети для отримання кредиту «Кредит готівкою», паспорту споживчого кредиту, Правил банківського обслуговування фізичних осіб в АТ «Райффайзен Банк Аваль», графіку погашення кредитної заборгованості та сплати страхових платежів, заяви-договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/746745 від 09 грудня 2019 року, розрахунку загальної вартості кредиту та реальної річної процентної ставки, додаткової угоди від 23 листопада 2020 року №014/380805/82/942598 до кредитного договору №014/380805/82/746745 від 09 грудня 2019 року щодо зміни умов погашення кредитної заборгованості, додаткової угоди від 24 червня 2021 року № 014/380805/82/1135506 до кредитного договору №014/380805/82/746745 від 09 грудня 2019 року щодо зміни умов погашення кредитної заборгованості. За своєю правовою природою вказаний договір є одним із видів кредитного договору. Відповідач взяв на себе зобов`язання повернути в передбачені цим Договором строки кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених кредитним договором. З матеріалів справи вбачається, що позивач свої зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, що підтверджується випискою по рахунку. Розмір заборгованості [PERSON] перед позивачем станом на 18 листопада 2021 року складає 137568 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 25 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 123800 (сто двадцять три тисячі вісімсот) гривень 82 копійки та заборгованості за відсотками в сумі 13768 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійки. З метою вреголювання спірних відносин позивачем було направлено відповідачеві вимогу від 19 листопада 2021 року №114-43/3-211387 про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором №014/380805/82/746745 від 09 грудня 2019 року щодо добровільного врегулювання заборгованості протягом 30 днів. Однак відповідачем не було вирішено питання про добровільне вреголювання питання про дострокове погашення заборгованості за кредитним договором. Згідно з витягом із статут позивач є правонаступником Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль». А довідкою з ЄДРПОУ, витягом з Державного реєстру банків та банківською ліцензією підтверджується, що він є юридичною особою, зареєстрованою у встановленому законом порядку та має право на здійснення банківських операцій. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з частиною 1 статті 1 ЦК України, цивільним законодавством регулюються особисті немайнові та майнові відносини (цивільні відносини), засновані на юридичній рівності, вільному волевиявленні, майновій самостійності їх учасників. Основні засади цивільного законодавства визначені у статті 3 ЦК України. Свобода договору є однією із загальних засад цивільного законодавства, що передбачено у пункті 3 частини 1 статті 3 ЦК України. Відповідно до частини 1 та частини 2 статті 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з статтею 6, частиною 1 статті 627 та частиною 1 статті 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 628 ЦК України сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору За приписами частин 1 та 2 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (частина 1 статті 612 ЦК України). Згідно зі статтями 610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з приписами частини 2 статті 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. З матеріалів справи встановлено, що позивач покладені на нього зобов`язання за кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме надав можливість відповідачу користуватись кредитними коштами, що підтверджується випискою по рахунку. В свою чергу, відповідач не виконував взяті на себе кредитні зобов`язання, у зв`язку з чим, станом на 18 листопада 2021 року заборгованість позичальника перед банком становить 137568 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 25 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 123800 (сто двадцять три тисячі вісімсот) гривень 82 копійки та заборгованості за відсотками в сумі 13768 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійки. Відповідач повідомлявся про наявність заборгованості та необхідність у зв`язку з цим дострокового виконання грошових зобов`язань за кредитним договором, однак будь-яких дій, спрямованих на погашення кредиту не вживав. Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Також, суд враховує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір, підписаний сторонами, містить строк повернення кредиту (користування ним), чітко зазначено порядок нарахування та сплати відсотків за користування кредитними коштами, а також відповідальність за невиконання чи неналежне виконання зобовязань за договором. Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку позивачу не повернуті, а також вимоги частини 2 статті 530 ЦК України, за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд приходить до висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів та нарахованих процентів. Враховуючи, що судом встановлено порушення відповідачем умов кредитного договору, суд приходить до висновку, що позов Акціонерного товариства "Райффайзен Банк" до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитними договорами є обгрунтованим та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ "Райффайзен Банк" заборгованість за заявою-договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» №014/380805/82/746745 від 09 грудня 2019 року в сумі 137568 (сто тридцять сім тисяч п`ятсот шістдесят вісім) гривень 25 копійок, яка складається із заборгованості за кредитом у сумі 123800 (сто двадцять три тисячі вісімсот) гривень 82 копійки та заборгованості за відсотками в сумі 13768 (тринадцять тисяч сімсот шістдесят вісім) гривень 24 копійки. За подання позовної заяви АТ "Райффайзен Банк" сплачено судовий збір у розмірі 2481 грн (платіжне доручення № 14121 від 18 січня 2022 року). Щодо розподілу судових витрат Частиною 1 статті 133 ЦПК України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За змістом статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з платіжним дорученням № 14121 від 18 січня 2022 року позивачем було сплачено 2481 (дві тисячі чотириста вісімдесят одна) гривня судового збору, які підлягають стягненню з відповідача. З огляду на викладене,

Outcome: approved