Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У листопаді 2022 року заявники звернулись до суду із зазначеною заявою про розірвання шлюбу, та просять суд постановити рішення яким розірвати шлюб, зареєстрований між ними 26 березня 2015 року, Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві , про що зроблений відповідний актовий запис за № 441 від 26 березня 2015 року. Свої вимоги мотивували тим, що від даного шлюбу мають малолітню доньку [PERSON] [INFO] . Фактично шлюбні відносини припинені та спільне господарство не ведеться. Сторони проживають окремо, втрачені всі фізичні та духовні зв`язки між ними, тому сторони звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати. Ухвалою від 29.11.2021р. відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявники у судове засідання не з`явились, про дату час та місце проведення засідання повідомлялись належним чином. У зв`язку з неявкою сторін та їх представників у судове засідання в силу вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно ч. 1ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що заявники уклали шлюб 26 березня 2015 року, який зареєстровано Центральним відділом державної реєстрації шлюбів Головного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 441, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 26 березня 2015 року. У вказаному шлюбі у сторін народилась [INFO] малолітня дочка [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого 10 червня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Разом з тим, у матеріалах справи містяться копії нотаріально завірених договорів між сторонами № 11402, зареєстрований в реєстрі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єдігаровим Е.М., про участь у вихованні та утриманні дитини, відповідно до якого батьки домовились про місце проживання дитини, розмір аліментів на дитину та порядок здійснення батьківських прав Батьком та [PERSON] , та договір про поділ майна подружжя який зареєстрований в реєстрі № 10618 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єдігаровим Е.М., в якому сторони підтверджують, що жоден з них не поставлений даним договором у надзвичайно невигідне матеріальне становище. Відповідно до ст.\~109\~СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст.\~109\~СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року №11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їхньої дитини. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинились, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним, і тому заява [PERSON] та [PERSON] підлягає задоволенню. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved