Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

3 травня 2022 року представник позивача [PERSON] - адвокат Сєргєєва Ольга Ігорівна звернулася до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», треті особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Петрусь Ігор Богданович, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В позовній заяві зазначає, що 14 липня 2019 року між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено кредитний договір №963210542. 25 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем видано виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №60231 про стягнення заборгованості за кредитним договором 963210542 за період з 28.05.2020 р. по 30.04.2021 р. в розмірі 22 904,40 (двадцять дві тисячі дев`ятсот чотири гривень 40 копійок), у тому числі: - 8 780,00 (вісім тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок - заборгованість по основному боргу (тілу кредиту); - 14 074,40 - (чотирнадцять тисяч сімдесят чотири) гривні 40 копійок - заборгованість по відсоткам; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису. 27.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Петрусем І.Б, видано постанову про відкриття виконавчого провадження №68381959. Також 27.05.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Петрусем І.Б. видано постанову про арешт коштів боржника. Згідно цієї постанови вирішено накласти арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. 17.02.2022 приватним виконавцем Петрусем І.Б. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника та скеровано для виконання до ТзОВ «Мебель-Сервіс», де працює позивач і отримує заробітну плату. Сторона позивача вважає виконавчий напис №60231 від 25 травня 2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем таким, що виданий з грубим порушенням чинного законодавства України, у зв`язку з тим, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус не мав повного обсягу документів, зокрема, нотаріально засвідченого кредитного договору, доказів підтвердження отримання боржником вимоги про погашення заборгованості, не перевірив відсутність спору між кредитором та позичальником щодо розміру заборгованості, а також наявність доказів, які б вказували на наявність у відповідача перед позивачем заборгованості. За твердженням представника позивача, документи виконавчого провадження №68381959 не містять доказів на підтвердження того, що при вчиненні напису нотаріус отримав від фінансової установи - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» або позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Також представник позивача, окремо звертає увагу на те, що відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Оскаржений в цій справі виконавчий напис вчинений нотаріусом 25 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між фінансовою установою та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому подання стягувачем не нотаріально засвідченого договору є незаконним. За твердженням представника позивача, в матеріалах виконавчого провадження відсутні не тільки документи, подані відповідачем нотаріусу для підтвердження безспірності заборгованості, але й відомості, які б вказували на наявність у позивача перед відповідачем простроченої заборгованості. Також, як стверджує сторона позивача, відповідач всупереч підпункту 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, не надіслав позивачеві письмову вимогу про усунення порушень, яка є підставою здійснення нотаріусом виконавчого напису в тридцятиденний строк з моменту такого відправлення, що обґрунтовується відсутністю в матеріалах виконавчого провадження доказів, які б підтверджували надсилання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко О.Є. повідомлення про усунення боржником вимог чинного законодавства та отримання останнім такого документу. Окремо представник позивача зауважує на тому, що згідно із приписами підпунктів 5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, він може бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріальних документів. Отже, в даній ситуації виконавчий напис викладений повністю на спеціальному бланку, а не на оригіналі документа чи його дублікаті, що встановлює заборгованість, що вказує на порушення нотаріусом пп.5.1. та 5.2. пункту 5 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Також представник позивача звертає увагу на те, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням (ст. 516 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення. Боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні (ст. 517 ЦК України). Наведена інформація вказує на те, що відповідач позбавлений можливості у позивача вимагати виконання зобов`язання, у зв`язку з тим, що позивач не був письмово повідомлений про зміну сторони зобов`язання, а новий кредитор не надав йому належні документи, які б підтверджували перехід прав та обов`язків такого кредитора від ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» до ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та в подальшому ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ». Жодна із вищенаведених юридичних осіб (в т. ч. відповідач) не надали доказів, які б підтверджували перехід до них прав кредитора згідно кредитного договору №963210542 від 14.07.2019, у зв`язку з чим вищеназвані суб`єкти господарювання позбавлені можливості, окрім ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», вимагати виконання кредитного зобов`язання в частині стягнення 22 904,40 грн на свою користь. На думку сторони позивача, зазначені обставини в сукупності вказують на недотримання приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вимог законодавства України під час вчинення виконавчого напису від 25 травня 2021 року, а тому виконавчий напис за №60231, що вчинений таким суб`єктом 25 травня 2021 року про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості у загальній сумі 22 904,40 грн, необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. Просить суд ухвалити рішення, яким позовні вимоги позивача задовольнити та визнати виконавчий напис за реєстровим №60231, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем 25 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» заборгованості за кредитним договором №963210542 від 14.07.2019 року в загальній сумі 22904,40 грн за період з 28.05.2020 року по 30.04.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Судові витрати покласти на відповідача (а.с.3-15). 3 травня 2022 року автоматизованою системою документообігу суду Д-3 судді Семенишин О.З. передані згадані вище матеріали справи, для розгляду (а.с.39). Встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України, 05 травня 2022 року суддя постановила ухвалу про залишення позовної заяви без руху, надавши представнику позивача строк п`ять днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків (а.с.40-41). Копію ухвали представник позивача отримала на електронну пошту 06 травня 2022 року (а.с.43). 11 травня 2022 року за вх.№2668 до суду надійшла заява представника позивача про усунення недоліків позовної заяви з додатками (а.с.44-49). 12 травня 2022 року суддя поставила ухвалу про відкриття провадження у справі. Розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с.1-2). 20 травня 2022 року за вх.№2898 від представника відповідача Чечельницької А.О. через систему «Електронний суд» надійшов відзив на позовну заяву. У відзиві представник відповідача зазначає, що 17 травня 2022 року на адресу ТОВ «ФК «ЄАПБ» від представника позивача [PERSON] - адвоката Сєргєєвої О.І. надійшла позовна заява. Детально ознайомившись із позовною заявою відповідач вважає її безпідставною, необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, з огляду на наступне. 14 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та позивачем було укладено Кредитний договір №963210542. Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» в свою чергу було переуступлено право грошової вимоги за вищевказаним кредитним договором Товариству з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС». 03 січня 2019 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги №20190103, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором №963210542 від 14 липня 2019 року. 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №60231, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 22904,40 грн. Відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п.2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: оригінал кредитного договору та розрахунок заборгованості за кредитним договором, а отже виконавчий напис, вчинений 25.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрований в реєстрі за №60231, щодо стягнення з позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 22904,40 грн не підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною. Просить суд прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи відзив ТОВ «ФК «ЄАПБ» на позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Розгляд справи за позовною заявою позивача до ТОВ «ФК «ЄАПБ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, здійснювати за відсутності відповідача та відмовити у задоволенні позовних вимог за позовною заявою позивача до ТОВ «ФК «ЄАПБ» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню (а.с.58-65). Учасники справи в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надіслала на електронну адресу суду клопотання про розгляд справи без участі позивача та його представника, в якому позовні вимоги підтримала в повному обсязі (а.с.88). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, проте подав відзив на позовну заяву, в якому виклав свою позицію щодо позовних вимог і просив в задоволенні позовних вимог відмовити та розгляд справи провести без участі представника відповідача (а.с.58-65). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Міністерства юстиції України Петрусь Ігор Богданович в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належдним чином повідомлений (а.с.82). Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з"явився, причини неявки суду не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи був належдним чином повідомлений(а.с.83). Із врахуванням наведеного, на підставі ч.4 ст.223 та ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи проведено без участі сторін, без застосування фіксування судового засідання технічними засобами та на підставі представлених суду доказів. Дослідивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд встановив, що 25 травня 2021 року Остапенко Євгеном Михайловичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172, вчинено Виконавчий напис про звернення стягнення з [PERSON] , [INFO] , місце народження: невідомо, місце роботи: невідомо, зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», ідентифікаційний код 35625014, місцезнаходження: 01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 30, поштова адреса: 07400, м. Бровари, вул. Лісова, 2, поверх 4, реквізити IВАN № [NUMBER] відкритий у АТ «ТАСкомбанк», якому Товариством з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 39700642, відступлене право вимоги на підставі Договору факторингу №20190103 від 03 (третього) січня 2019 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 38569246, на підставі Договору факторингу №28/1118-01 від 28 (двадцять восьмого) листопада 2018 року, відступлене право вимоги за Кредитним договором №963210542 від 14 (чотирнадцятого) липня 2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] . Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №60231. Згідно з копією вищезазначеного Виконавчого напису стягнення заборгованості проводиться за період 28.05.2020 до 30.04.2021 у розмірі: 8 780,00 (вісім тисяч сімсот вісімдесят) гривень 00 копійок - заборгованість по основному боргу (тіло кредиту); 14074,40 (чотирнадцять тисяч сімдесят чотири) гривні 40 копійок - заборгованість по відсоткам; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 22 904,40 (двадцять дві тисячі дев`ятсот чотири) гривні 40 копійок (а.с.33-34). З копії постанови про відкриття виконавчого провадження №68381959 видно, що 27.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем Ігорем Богдановичем відкрито виконавче провадження щодо виконавчого напису №60231, виданого 25 травня 2021 року Остапенко Євгеном Михайловичем, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на загальну суму - 22 904 (двадцять дві тисячі дев`ятсот чотири) гривні 40 копійок (а.с.20-22). Виконавче провадження відкрито за заявою представника ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ» (а.с.28). 27.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем Ігорем Богдановичем винесено постанову у виконавчому провадженні №68381959 про арешт коштів боржника [PERSON] (а.с.18-19). Також 27.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем Ігорем Богдановичем винесено постанову у виконавчому провадженні №68381959 про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження, які підлягають стягненню з боржника [PERSON] (а.с.23-25). Окрім того, 27.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Львівської області Петрусем Ігорем Богдановичем винесено постанову у виконавчому провадженні №68381959 про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.26-27). Згідно із копією постанови приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Петрусь Ігоря Богдановича про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 17.02.2022, звернено стягнення на доходи боржника [PERSON] , [INFO] , що отримує дохід у ТзОВ «МЕБЕЛЬ-СЕРВІС» (а.с.35-36). З копії договору №963210542, укладеного 14.07.2019 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога», в особі директора Андронікової О.О., діє на підставі Статуту, з однієї сторони, та [PERSON] , податковий номер [NUMBER] , з другої сторони, видно, що за цим Договором товариство зобов`язується надати позичальникові кредит конкретної споживчої мети, на суму 8780 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно п.1.4. цього Договору. Строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить (тридцять) днів (а.с.29-31,32). Вищезазначений договір №963210542 від 14.07.2019 не посвідчений нотаріально. Згідно з положеннями частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Главою 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно п. 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Відповідно до ст. 89 Закону України «Про нотаріат» у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. У п. 10 "Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні" від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Згідно з п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами кредитором подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Щодо втрати чинності постановою №662 (в частині), відповідно до якої Перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин», то таку постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року зупинено до закінчення касаційного розгляду. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову №662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Відповідно до частин восьмої, одинадцятої статті 171 Кодексу адміністративного судочинства України в редакції, яка діяла до 15 грудня 2017 року (далі - КАС України), суд може визнати нормативно-правовий акт незаконним чи таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, повністю або в окремій його частині. Резолютивна частина постанови суду про визнання нормативно-правового акта незаконним або таким, що не відповідає правовому акту вищої юридичної сили, і про визнання його нечинним невідкладно публікується відповідачем у виданні, в якому його було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. У частині п`ятій статті 254 КАС України зазначено, що постанова або ухвала суду апеляційної чи касаційної інстанції за наслідками перегляду, постанова Верховного Суду України набирають законної сили з моменту проголошення, а якщо їх було прийнято за наслідками розгляду у письмовому провадженні, - через п`ять днів після направлення їх копій особам, які беруть участь у справі. Постанова або ухвала суду, яка набрала законної сили, є обов`язковою для осіб, які беруть участь у справі, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України (стаття 255 КАС України). Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова №662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі №826/20084/14. Таким чином, вчиняючи 25 травня 2021 року виконавчий напис №60231 приватний нотаріус Остапенко Євген Михайлович неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови №662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, резолютивна частина якої була опублікована в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23. Схожий правовий висновок викладений у постанові Верховного суду від 21 вересня 2021 року по справі №910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), в якій зазначається, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Також у постанові від 12 березня 2020 року по справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) Верховний суд дійшов висновку, що встановлені судами обставини свідчать, що серед документів наданих Банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, не містить умов щодо збільшення кредитного ліміту на картковому рахунку позичальника, умов та порядку нарахування відсотків, відповідальності за порушення зобов`язань, а отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене вище дає підстави для визнання спірного виконавчого напису №60231 таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час його вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які, згідно із відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Отже, суд робить висновки, що у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а також вчинив виконавчий напис на підставі кредитного договору, який не є нотаріально посвідченим та не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Інші доводи учасників справи на висновки суду не впливають. Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у держава-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, від 18 липня 2006 року). Оскаржувані судові рішення відповідають критерію обґрунтованості судового рішення. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. За встановлених обставин оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за вимогу про захист прав споживачів, оскільки позивач при поданні позову звільнений від сплати судового збору відповідно ч.3 ст.22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому із відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved