Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

01 липня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просила зобов`язати [PERSON] не чинити перешкод [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , у встановлений час, а саме: кожної суботи з 10.00 години до 12.00 години неділі за місцем проживання бабусі; у будь-які два будні дні після відвідування школи і до ранку (відводу до школи); кожного року у День народження дитини - бабуся має можливість поздоровляти дитину і дарувати подарунки; у День її народження кожного року дитина [PERSON] , [INFO] проводить з бабусею; у літній період 2 тижні - для оздоровлення дитини [PERSON] , [INFO] , на морі. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що її дочка - [PERSON] перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від подружнього життя з яким народився син - [PERSON] , [INFO] . Після реєстрації шлюбу її дочки, молода родина проживала то з бабусею, то в орендованій квартирі, то у належній позивачу двокімнатній квартирі, разом з нею. Тому, після народження онука позивач як бабуся з першого дня почала опікуватися дитиною, надаючи можливість молодим батькам відпочити від дитини. Відповідач - її дочка не заперечувала проти її догляду за дитиною, дитина жила у добрих умовах, була завжди чистою, охайною, нагодованою. Намагаючись бути ближчою до дочки та онука, вона придбала житло у тому ж будинку, де мешкала сім`я її дочки. Однак, стосунки між відповідачем та її чоловіком у 2015 році погіршились, та в подальшому шлюб між ними було розірвано. Намагаючись примирити дочку та зятя, вона стала вказувати відповідачу на її неправильну поведінку, що спровокувало конфлікт, в результаті якого відповідач стала віддалятися від неї, а після появи в квартирі другого чоловіка, їй стали забороняти спілкуватися з її онуком. У 2019 році відповідач вдруге вийшла заміж і новий чоловік відповідача - [PERSON] у всьому підтримує свою дружину і також чинить позивачу перешкоди у спілкуванні з онуком, який любить позивача і розуміє, але боючись матері та вітчима, не спілкується з нею, бо знає, що будуть його сварити за спілкування з нею. Навіть сусіди неодноразово робили зауваження відповідачу з цього приводу. На початку червня 2020 року стався інцидент, коли у дворі будинку, вона, побачивши онука, який вийшов з під`їзду, стала з ним спілкуватися, але коли вийшов з під`їзду вітчим, який почав кричати їй прибрати від дитини руки, онук почав тікати від неї, впав та пошкодив ногу. А коли вона намагалася надати онуку допомогу, її відштовхнули, мати та вітчим забрали дитину до автомобіля та повезли у невідомому напрямку. Після даної сварки позивач звернулась з заявою до комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради. Таким чином, позивач не може бачитись з онуком, бо цього не допускає відповідач, незважаючи на всі прохання позивача. З 2019 року по теперішній час позивач не має змоги вільно спілкуватись з дитиною, приймати участь у його вихованні, бо відповідач забороняє їй бачитись з дитиною. Вважає, що є можливість у спілкуванні позивача як бабусі, з обліком її графіку роботи, з онуком: у кожну суботу та неділю, в період часу з 10.00 год. суботи до 12.00 год. неділі за місцем проживання бабусі; у будь-які два будні дні після відвідання школи і до ранку (відводу до школи); кожного року у День народження дитини - бабуся має можливість поздоровляти дитину і дарувати подарунки; у День її народження кожного року дитина проводить з бабусею; необмежене спілкування з онуком засобами телефонного, поштового, електронного або іншого засобу зв`язку; кожні літні канікули - 2 тижні відпочинку бабусі та онука на морі. Вважає, що дане спілкування піде на користь дитині та надасть йому можливість виховуватись в атмосфері любові та поваги. У зв`язку з викладеним, посилаючись на статтю 257 СК України, позивач вирішила звернутись до суду з даним позовом. 01 вересня 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що позовні вимоги вона не визнає, вважає їх недоведеними, надуманими та такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Будучи відповідальною та люблячою матір`ю, вона разом зі своїм чоловіком [PERSON] докладають значних зусиль з виховання та становлення здорової особистості - сина [PERSON] . Вони ніколи не мали не меті посіяти чвари у своїй сім`ї або ж якимось інакшим чином цілеспрямовано протистояти спілкуванню та зустрічам онука з бабусею. Перешкоди, які існують на думку позивача з їх боку щодо зустрічей з онуком, є особистим баченням позивача. Звертає увагу, що сам [PERSON] не бажає спілкуватись з бабусею у зв`язку з її, іноді агресивною, не зрозумілою для 8-річної дитини, поведінкою, яка до того ж час від часу супроводжується повною байдужістю або ж негативним ставленням до його однорічної сестрички. Зауважує також, що її друга дитина - [PERSON] теж є рідною онукою позивача, з якою позивач зовсім не прагне спілкуватись. Більш за все її турбує стан здоров`я сина, який останнім часом періодично погіршується саме після стресових зустрічей з позивачем. Бабуся викликає у онука почуття тривоги та жалю до неї, як до достатньо нервової людини, яка постійно наводить галас та змушує відповідача хвилюватися. Останні такі зустрічі супроводжувалися нападами ларингоспазму та постійного головного болю у хлопчика, що зафіксовані медичними висновками. Окрім небажання [PERSON] спілкуватися з позивачем та періодичними погіршеннями його здоров`я, важливим фактором, що вплинув на його рідке спілкування з бабусею, є власне бажання хлопця розвиватися у багатьох напрямках, бути різносторонньою особистістю, а відтак додатково відвідувати гуртки та секції. Запропонований бабусею графік побачень з онуком складений без врахування особистої думки дитини та типового розпорядку його дня, а також, що є абсолютно нормальним для дитини такого віку - бажання спілкуватися та гратися зі своїми однолітками. Зважаючи на товариський характер [PERSON] , він має багато друзів та намагається провести з ними свій вільний час, що відомо як позивачу, так і близькому оточенню сім`ї. На даний момент, [PERSON] тричі на тиждень відвідує заняття з тхеквондо та англійської мови, які тривають понад 2 години і спрямовані на концентрацію уваги, а тому потребують значних фізичних та розумових затрат. Звертає також увагу, що позивач не зверталась до відповідача з метою мирного врегулювання спору. Навпаки, перешкод з боку відповідача та її сім`ї щодо спілкування з [PERSON] , до того часу, як він сам не висловив своє небажання спілкуватись з позивачем - не було. Звертає увагу, що перешкодами зустрічей [PERSON] з позивачем об`єктивно є обставини, пов`язані з відсутністю його бажання щодо таких побачень, насиченим графіком, в якому син зростає, та станом здоров`я дитини, що погіршується після його зустрічей з позивачем. Тому відповідач не вбачає підстав для примушування онука до спілкування з бабусею. У зв`язку з викладеним відповідач просила у задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в повному обсязі. Позивач [PERSON] та її представник - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд їх задовольнити у повному обсязі. Позивач додатково пояснила, що до кінця травня-початку червня 2021 року вона мала можливість спілкуватись з онуком - [PERSON] , [INFO] . Однак, між нею та відповідачем стався конфлікт з приводу шкільних документів. Відносини між нею та її дочкою - відповідачем по справі погіршувались поступово протягом кількох років. До червня 2021 року вона могла спілкуватись з онуком, вони разом ходили у басейн, дитина могла залишатись з нею, вони гуляли у парках, ходили у кафе. Перешкоди у спілкуванні з онуком також почали чинитись їй поступово, після укладення відповідачем нового шлюбу. Під різними приводами відповідач та її чоловік не дають їй можливості зустрічатись з онуком. З онуком вона не має можливості спілкуватись після події, що сталась влітку 2021 року, коли дитина впала. На теперішній час онук з нею не вітається та опускає очі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. Раніше, під час розгляду справи суду пояснила, що після народження сина [PERSON] позивач не гуляла з дитиною, за дитиною вона доглядала сама, матеріальної допомоги позивач також не надавала. Позивач втручалась у її відносини з педіатром дитини, вказувала які ліки давати дитині, у зв`язку з чим між ними виникали конфлікти. У позивача бувають емоціональні спалахи та вона починає поводити себе неадекватно, для матері головне настояти на своєму. Позивач погрожувала їй при дитині та це чув [PERSON] . У 2019 році вони дізнались, що у [PERSON] непереносимість лактози. Позивач знала про це, але все одно заставляла дитину їсти йогурт, після чого дитину нудило. Жодних перешкод у спілкуванні позивача з онуком немає. У березні 2021 року [PERSON] приходив до позивача, однак грався там сам. [PERSON] сам не бажає спілкуватись з позивачем. Якщо б дитина бажала бачитись з бабусею, то вона б цьому не перешкоджала. Представник відповідача - [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи - органу опіки та піклування адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, але надав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - [PERSON] в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. В судовому засіданні 17 грудня 2021 року пояснив, що він є колишнім чоловіком відповідача, з якою має спільного сина - [PERSON] . З вересня-жовтня 2021 року він з сином не спілкується, син не бажає з ним спілкуватись у зв`язку з несплатою ним аліментів. Син ніколи не повідомляв йому про конфлікт з бабусею - позивачем по справі. Коли він проживав разом з відповідачем, то позивач епізодично займалась дитиною. В судовому засіданні 06 червня 2022 року судом було вислухано думку дитини - малолітнього [PERSON] , [INFO] , який пояснив наступне. На теперішній час йому виповнилось 9 повних років та він навчається у школі № 36, закінчив третій клас. В школі він навчається добре. По вихідним він також відвідує заняття з англійської та китайської мови, а також гуляє з друзями. Він проживає у квартирі разом з мамою, вітчимом, маленькою сестрою [PERSON] та прабабусею [PERSON] . Квартира двокімнатна, він живе в кімнаті з прабабусею. Також у нього є бабуся - [PERSON] , однак з нею він не спілкується останній рік. Раніше він проводив час з бабусею, але потім перестав з нею спілкуватись. Вони гуляли поряд, грали, дивились мультики, баба давала йому їсти. Також, з бабусею вони ходили у басейн на плавання, бабуся плавала в своєму басейні, а він у своєму. Він образився на бабусю та не хоче з нею спілкуватись, оскільки був свідком сварок між нею та мамою. Присутні в судовому засіданні 06 червня 2022 року під час заслуховування думки дитини психолог - [PERSON] , соціальний педагог - [PERSON] , а також представник органу опіки та піклування Центральної адміністрації Дніпровської міської ради - Базанова М.О. зазначили, що відповіді малолітнього [PERSON] , [INFO] , і з`ясування його думки відбувалося без тиску та без присутності позивача та відповідача, та відповіді дитини відповідають його внутрішній волі. Допитана в судовому засіданні 31 січня 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є хрещеною матір`ю відповідача [PERSON] . В останні декілька років між позивачем [PERSON] та відповідачем виник конфлікт. У гостях у позивача та відповідача вона не буває, їй все відомо зі слів позивача. Поки дитина була маленькою, то його віддавали бабусі - позивачу по справі. Умови у квартирі позивача [PERSON] хороші, вона бажає спілкуватись з онуком. Свідком заборон відповідача позивачу щодо побачень та спілкування з дитиною вона не була. Між позивачем та відповідачем систематично виникають конфлікти. Відповідача [PERSON] вона вважає хорошою матір`ю. Допитаний в судовому засіданні 31 січня 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є хрещеним батьком відповідача [PERSON] та відповідно кумом позивача [PERSON] . Позивач присвячувала час онуку [PERSON] у період приблизно з 2015-2017 р.р. Зі слів позивача йому відомо, що у неї наявний конфлікт з дочкою - відповідачем по справі, а онук - [PERSON] не може спілкуватись з бабусею - позивачем по справі у зв`язку з тим, що відповідач це забороняє. Поки позивач спілкувалася з онуком, то прививала дитині спорт. У травні 2021 року він почув крик дитини та виглянув у вікно, де побачив як вітчим дитини не підпускає позивача до дитини, після чого вітчим з дитиною поїхали на машині. Наскільки йому відомо, то позивач бажає спілкуватись з онуком. Одного разу він йшов з позивачем та поряд проходила відповідач з дитиною, але дитина відвела очі від позивача. Свідком заборон та перешкод відповідача позивачу щодо побачень з дитиною він не був. Допитана в судовому засіданні 31 січня 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає в будинку [ADDRESS] . З позивачем та відповідачем вона є сусідами, вона проживає на 2 поверсі, [PERSON] на 4 поверсі, а [PERSON] - на 5 поверсі. [PERSON] майже весь час виховувала бабуся, а [PERSON] якийсь час була відсутня. Між [PERSON] та [PERSON] наявний конфлікт. Син [PERSON] - [PERSON] не бажає іти до бабусі - [PERSON] . У червні 2021 року вона бачила, як [PERSON] гуляв з дітьми, в цей час [PERSON] послизнувся та впав. [PERSON] підбігла та почалась сварка, [PERSON] не хотів іти до [PERSON] та плакав. [PERSON] кожного дня гуляє з дітьми. Сім`я [PERSON] є гарною та позитивною. Коли [PERSON] підписувала свою характеристику та збирала підписи сусідів, то всім казала, що це їй потрібно на роботу, характеристику вона підписала, не ознайомившись з нею. Відповідач ніколи не чинила перешкод позивачу у спілкуванні з онуком - [PERSON] . Наскільки їй відомо, [PERSON] раніше ходив в гості до [PERSON] , але останнім часом вже не ходить, [PERSON] не звертає на позивача увагу. Коли [PERSON] народився, спочатку позивач допомагала відповідачу з дитиною, водила дитину на гурток чи у басейн. Допитана в судовому засіданні 31 січня 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона є кумою відповідача [PERSON] та хрещеною матір`ю її сина - [PERSON] . [PERSON] є її кращою подругою з дитинства. Зі слів [PERSON] їй відомо, що спочатку [PERSON] була проти навіть вагітності [PERSON] . Раніше позивач приходила в гості до відповідача, ніхто не забороняв їй бачитись з онуком - [PERSON] . [PERSON] завжди наполягала на своєму, давали дитині творог. [PERSON] розповідав їй, що коли був в гостях у [PERSON] , то злякався якихось карт. З першим чоловіком відповідача - [PERSON] у позивача були жахливі відносини, якщо [PERSON] приходила, то [PERSON] одразу ж йшов з дому. 01 січня 2022 року вони були вдома у відповідача. Позивач спустилась, подарувала [PERSON] олівці та пішла. Зі слів [PERSON] жодного інтересу до онука позивач не проявляла. [PERSON] важко щось заборонити, він є самостійною дитиною. Відповідач не чинить жодних перешкод позивачу у спілкуванні з онуком. [PERSON] ніколи не казав їй, що йому забороняють бачитись з бабусею. Допитана в судовому засіданні 23 лютого 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона з відповідачем [PERSON] є колегами. Вони познайомились у 2015 році. Весь час, що вони спілкувались, бабусю [PERSON] вона не бачила та нічого про неї не чула. Про перешкоди у спілкуванні з дитиною їй нічого не відомо. Бабуся з`явилась в житті дитини раптово та нещодавно, позивач навіть квартиру купила у тому ж будинку, що і відповідач, нікого при цьому не попередивши. Допитана в судовому засіданні 23 лютого 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що її з відповідачем діти навчаються в одному класі. Позивача вона бачила декілька разів, коли вона проходила повз та не віталась, а іноді робила вигляд, що не бачить їх з відповідачем. Коли діти відповідача граються у дворі, позивач проходить повз та не проявляє уваги до дітей. [PERSON] не надавала жодних заборон сину щодо спілкування з бабусею. Допитана в судовому засіданні 23 лютого 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона з позивачем та відповідачем є сусідами, проживає в будинку по вул. Бабушкіна з 2019 року. [PERSON] , який є головою ОСББ в їх будинку, є її чоловіком. Характеристику [PERSON] вона підписала не читаючи. Вона, як сусідка, не бачила, щоб відповідач проводила час з онуком, часто вона бачила, як позивач проходить повз дитину. Характеристику позивача вона підписала не читаючи. Також вона була свідком того, як [PERSON] впав та подряпав ногу. [PERSON] в той час була поруч з нею та різко побігла до родини [PERSON] , після чого почались крики та сварки. Допитана в судовому засіданні 23 лютого 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснила, що вона проживає по вул. Бабушкіна в одному будинку з позивачем та відповідачем, але в іншому під`їзді. У 2020 році вона була в гостях у позивача [PERSON] , після чого вони разом спустились до квартири онука позивача - [PERSON] та запросили його в гості. [PERSON] прийшов, однак увагу йому вони не приділяли. З позивачем та відповідачем вона познайомилась у кінці 2020 року, коли були збори мешканців будинку. Заборон з боку відповідача з приводу спілкування позивача з онуком вона не бачила. Свідком конфліктів вона не була. Допитаний в судовому засіданні 17 травня 2022 року в якості свідка [PERSON] суду пояснив, що він є сусідом позивача та відповідача, проживає в сусідньому під`їзді. Він є головою ОСББ. Позивач прийшла до нього та попросила підписати їй характеристику, зазначивши, що інакше вона не віддасть йому протокол зборів. Характеристику він підписав, не читаючи. Позивач часто не помічає дитину, коли вона гуляє у дворі. Фартушний, який також підписав акт, у будинку не проживає, в цьому будинку проживає його мати. Він не бачив, щоб у [PERSON] та [PERSON] були конфлікти або щоб [PERSON] забороняла [PERSON] спілкуватись з [PERSON] . Вислухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та цей факт визнавався сторонами, що позивач [PERSON] , [INFO] , є матір`ю відповідача [PERSON] , [INFO] . При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. В свою чергу, [PERSON] має сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 16 січня 2013 року Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 50 (а.с. 8). У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] . Отже, судом встановлено, що позивач [PERSON] є бабою малолітнього [PERSON] . Відповідач [PERSON] разом з малолітнім сином - [PERSON] , [INFO] , чоловіком та малолітньою дочкою проживають за адресою: [ADDRESS] . У будинку [ADDRESS] проживає також і позивач [PERSON] , а саме у квартирі [ADDRESS] . Вказані обставини визнавались учасниками справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Малолітній [PERSON] , [INFO] , навчається у Комунальному закладі освіти «Навчально-виховний комплекс № 36 «Спеціалізована середня загальноосвітня школа технічко-економічного профілю - дошкільний навчальний заклад» Дніпровської міської ради, що підтверджується довідкою № 13 від 17 травня 2021 року (а.с. 13). На теперішній час малолітньому [PERSON] виповнилось 9 повних років. Згідно Акту оцінки потреб сім`ї № 183 (а.с. 67-72) та Висновку оцінки потреб сім`ї, складених Відділом Дніпровського міського центру соціальних служб в Чечелівському районі, вбачається, що оцінювання проводилось з 04 по 10 серпня 2021 року та встановлено, що за адресою: [ADDRESS] проживають п`ять осіб: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . За результатами оцінювання потреб сім`ї з`ясовано, що складні життєві умови відсутні, батько та мати здатні задовольняти потреби дітей, сім`я має позитивні стосунки з членами громади. Судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] склались неприязні конфліктні відносини, що визнавали як самі сторони, так і підтвердили в судовому засіданні третя особа - [PERSON] та допитані під час розгляду справи свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У 2021 році [PERSON] звернулась до адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради з заявою щодо участі у вихованні онука [PERSON] , [INFO] , який проживає разом з матір`ю за адресою: [ADDRESS] . Вказану заяву [PERSON] було розглянуто на засіданні комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради та за результатами її розгляду роз`яснено [PERSON] положення статті 257 СК України про те, що якщо батьками чи іншими особами, з якими проживає дитина, чиняться перешкоди у здійсненні бабою своїх прав щодо виховання внуків, то баба має право на звернення до суду з позовом про їх усунення, що підтверджується Витягом з протоколу № 06 засідання комісії з питань захисту прав дитини адміністрації Чечелівського району Дніпровської міської ради від 04 червня 2021 року (а.с. 22). Звертаючись у липні 2021 року до суду з даним позовом [PERSON] просила зобов`язати [PERSON] не чинити їй перешкод у спілкуванні з онуком - [PERSON] , [INFO] , у встановлений час. Вирішуючи питання про участь позивача у спілкуванні та вихованні малолітнього [PERSON] суд виходить з такого. Статтею 11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним кодексом України. Частиною 2 статті 1 СК України визначено, що регулювання сімейних відносин здійснюється цим Кодексом з метою: зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист (ч.ч. 9, 10 ст. 7 СК України). У частині 1 статті 151 СК України закріплено, що батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Разом з тим, у частині 1 статті 257 СК України також закріплено, що баба, дід, прабаба, прадід мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Згідно з ч. 2 ст. 257 СК України батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення. Згідно зі статтею 263 СК України спір щодо участі баби, діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до статті 159 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст.159 Сімейного кодексу України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Позивач в судовому засіданні зазначала, що як баба бажає спілкуватись з онуком - [PERSON] , [INFO] , та приймати участь у його вихованні, має для того все необхідне, проте не може реалізувати своє право через протидію з боку відповідача, яка чинить їй перешкоди у спілкуванні з онуком. Таким чином, між сторонами існує спір відносно спілкування позивача з онуком та участі у його вихованні, у зв`язку з чим слід в судовому порядку визначити порядок участі позивача у вихованні онука та спілкуванні з ним. При цьому, при вирішенні даної справи суд виходить з того, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про усунення перешкод у спілкуванні з онуком та встановлення порядку участі у вихованні дитини є беззаперечним доказом того, що домовленості між відповідачем та позивачем щодо способу участі [PERSON] як баби у спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] та у його виховані досягнуто не було, та відповідач перешкоджає у здійсненні позивачем як бабою її прав щодо виховання онука. Незважаючи на те, що відповідач та її представник вказують на відсутність з боку відповідача перешкод у спілкуванні баби - [PERSON] з онуком (сином відповідача) - [PERSON] , невизнання нею позову, заперечення проти способу та порядку участі у спілкуванні з онуком, а також підтверджені сторонами під час розгляду справи неприязні стосунки між ними, свідчать про незгоду відповідача та небажання надавати можливість позивачу спілкуватися з малолітнім [PERSON] . Приписами частини 2 статті 159 СК України встановлено, що суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. В матеріалах справи міститься характеристика з місця проживання [PERSON] (а.с. 21), згідно якої [PERSON] характеризується позитивно. Однак, деякі з допитаних під час розгляду справи свідків, а саме [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , зазначили, що характеристику [PERSON] вони підписали, не ознайомившись з її змістом, та не в повному обсязі погоджуються з викладеним в ній змістом. У зв`язку з викладеним суд оцінює вказану характеристику [PERSON] критично та до уваги в якості доказу не приймає. Допитаний під час розгляду справи свідок [PERSON] під час допиту в якості свідка зазначив також, що не читаючи та під тиском [PERSON] , як голова Правління ОСББ «Локомотив» підписав і Акт від 30 травня 2021 року (а.с. 9), в якому зазначено, що [PERSON] в присутності дитини влаштовує конфлікти та сварки. У зв`язку з викладеним суд також оцінює вказаний Акт критично та до уваги в якості доказу не приймає. У довідці, наданій [PERSON] про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару, № 68 від 06 серпня 2021 року, виданій Комунальним закладом «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, зазначено, що на даний час [PERSON] виявляє небажання спілкуватись з бабусею, побоюється її, вона викликає у нього негативні емоції, примус до спілкування з бабусею [PERSON] може викликати у хлопчика дистрес. Рекомендовано: зосередитись на майбутньому дитини, її всебічному розвитку; [PERSON] повинен перебувати в режимі емоційної стабільності та в безпечному середовищі; при вирішенні питання щодо спілкування дитини з бабусею [PERSON] необхідно врахувати побажання дитини та можливість негативних наслідків для його психіки при примусі до спілкування; для більш об`єктивної оцінки ситуації [PERSON] рекомендовано пройти психологічне діагностування її стилю поведінки та психоемоційного стану (а.с. 74-75). У довідці, наданій [PERSON] про надання соціально-психологічної допомоги в умовах денного стаціонару, № 86 від 13 жовтня 2021 року, виданій Комунальним закладом «Дніпропетровський центр соціально-психологічної допомоги» Дніпропетровської обласної ради, зазначено, що згідно результатів психологічного діагностування виявлено, що психоемоційний стан [PERSON] на момент діагностування спокійний, врівноважений, відповідала на запитання спеціалістів спокійно, стримано, виважено. Індивідуальні психологічні особливості наступні: має низький рівень тривожності, ригідності, фрустрації та агресивності; стиль поведінки в конфліктних ситуаціях - примирення (орієнтований на пошук альтернативного рішення, що може примирити обидві сторони); має фрустративну (незадоволена) потребу в повазі, значимості, визнанні та розумінні з боку найближчого оточення, зібрана, любить порядок і методичність, демонструє контроль над своїми почуттями, витісняє агресію і тривогу; для запобігання стресової ситуації для дитини [PERSON] учасники конфліктної ситуації мають налагодити стосунки між собою, спілкування бабусі [PERSON] з онуком [PERSON] має відбуватись за бажанням дитини (а.с. 96-97). Матеріали справи не містять доказів того, що позивач - баба дитини зловживає алкогольними напоями або наркотичними засобами, що унеможливлювало б її участь у спілкуванні з онуком. Малолітній [PERSON] , [INFO] , досяг віку 9 повних років і тому його вік дозволяє спілкування баби з ним, але в обмежений час, оскільки малолітній мешкає разом з матір`ю, має постійне та усталене місце свого проживання, відвідує школу та інші додаткові розвиваючі заняття з вивчення іноземних мов з установленим розкладом дня та тижня. Сторонами визнавалося, що дитина має задовільний стан здоров`я. Доказів, які б свідчили про те, що спілкування позивача з онуком перешкоджає нормальному розвитку дитини, суду не надано. Також, відсутні об`єктивні дані вважати, що позивач негативно ставиться до онука, або може негативно впливати на його розвиток. Відповідно, суд вважає, що мати дитини не повинна зловживати своїм правом на спілкування з дитиною і давати можливість бачитися сину із бабою захищаючи та поважаючи право дитини на повноцінне сімейне виховання з усіма родичами. Судом встановлено та визнавалося сторонами, що між позивачем та відповідачем досить напружені стосунки, які негативно впливають на рівень спілкування між усіма членами родини [PERSON] та позивачем. Малолітній [PERSON] під час з`ясування його думки у суді підтвердив, що ставши свідком сварок та конфліктів між позивачем та відповідачем, він на теперішній час ображений на свою бабу і тому не хоче з нею спілкуватися. Суд також враховує, що за повідомленням [PERSON] його матір - відповідач по справі, у їх родині для нього є найавторитетнішою особою, він дуже любить свою матір і хоче, щоб вона була ним задоволена. Це є природнім для дитини, яка виховується в атмосфері любові та піклування з боку матері. Водночас, такий міцний зв`язок між матір`ю та сином також є підставою для сприйняття образ адресованих матері на власну користь. На переконання суду є достатньо підстав вважати, що небажання дитини спілкуватися з бабою, виникло внаслідок конфліктів саме між бабою та мамою, а не між бабою та ним особисто. При вирішенні даної справи суд виходить з того, що образа онука на свою бабу внаслідок конфліктних відносин між нею та його матір`ю, не може ставити під абсолютну заборону гарантоване позивачу ст. 257 Сімейного кодексу України право на спілкування з онуком. Крім того суд вважає, що у випадку заборони спілкування з онуком, втручання в гарантоване позивачу право на спілкування з онуком було б непропорційним, та таким, що не відповідає інтересам дитини. Кожна дитина має право на спілкування зі своєю бабою. Втрата повного зв`язку у спілкуванні дитини зі своєю бабою матиме негативні наслідки для дитини, оскільки позбавить її можливості спілкуватися з усіма родичами, які її оточують. Суд, реалізуючи повноваження щодо сприяння сторонам у їх примиренні вважає за потрібне зазначити, що сторони перш за все в інтересах самої дитини повинні докладати спільних зусиль для досягнення порозуміння та налагодження відносин між собою, що у наслідку матиме позитивний вплив на відносини онука з бабою. Враховуючи все вищенаведене, оскільки за результатами розгляду справи судом констатована наявність перешкод для позивача у вихованні і спілкуванні її з онуком, суд приходить до переконання, що вимоги позивача про її участь у вихованні та спілкуванні з онуком є обґрунтованими, у зв`язку з чим слід зобов`язати [PERSON] не чинити перешкоди [PERSON] у спілкуванні з онуком [PERSON] , [INFO] , а отже позовні вимоги [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню. Щодо вимог позивача в частині визначення способу участі у спілкуванні з онуком, суд зазначає наступне. При визначенні способу участі баби у вихованні онука, з метою забезпечення позитивного психоемоційного стану дитини, у відповідності до вимог та норм СК України, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, щотижневий розпорядок дня дитини, індивідуальні потреби дитини даного віку, його особисту прихильність, стосунки усередині родини (конкретними родичами), а також законодавчо закріплені права батьків та інших родичів брати участь у вихованні дитини. Cуд також звертає увагу на той факт, що батьки малолітнього [PERSON] не проживають разом, у зв`язку з чим він позбавлений спілкування з другою бабою по лінії батька. У судовому засіданні дитина повідомила, що з бабою по татовій лінії вона не спілкується. Вимоги позивача про його участь у вихованні та спілкуванні з онуком суд вважає обґрунтованими, проте бажаний нею спосіб такої участі не у повній мірі відповідає інтересам дитини та призведе до порушення балансу рівності прав всіх членів сім`ї на участь у вихованні дитини. Виходячи перш за все з інтересів дитини, враховуючи обставини справи та малолітній вік дитини, стан її здоров`я та те, що дитина має постійне місце проживання, усталений режим навчання та відпочинку, враховуючи обсяг та зміст позовних вимог, суд вважає необхідним визначити спосіб участі позивача у спілкуванні з малолітнім онуком [PERSON] , [INFO] , та у його виховані, шляхом надання періодичних побачень наступним чином: - три рази на місяць у першу, другу та четверту неділю (або суботу за погодженням з матір`ю дитини [PERSON] ) кожного місяця з 12-00 години до 15-00 години за місцем проживання дитини, або за погодженням з матір`ю дитини [PERSON] в іншому місці та в інші часи, однак тривалістю не менше трьох годин, з дотриманням розкладу занять у разі відвідування позашкільних закладів та розкладу дня дитини; - 01 січня кожного року з 12-00 години до 14-00 години за місцем проживання дитини, або за погодженням з матір`ю дитини [PERSON] в іншому місці та в інші часи, однак тривалістю не менше двох годин, для поздоровлення дитини з днем народження; - 10 квітня кожного року з 16-00 години до 18-00 години за місцем проживання дитини, або за погодженням з матір`ю дитини [PERSON] в іншому місці та в інші часи, однак тривалістю не менше двох годин, з дотриманням розкладу занять у разі відвідування позашкільних закладів та розкладу дня дитини. Суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог в частині побачень кожні вихідні дні з 10.00 години суботи до 12.00 години неділі за місцем проживання бабусі, оскільки суд перш за все виходить з пріоритету інтересів дитини, яка навчається у школі 5 днів на тиждень, має усталений розпорядок дня, відвідує позашкільні заняття з вивчення іноземних мов саме у вихідні дні, у зв`язку з чим має на відпочинок, дозвілля та підготовку до школи (виконання домашньої роботи, повторення пройденого матеріалу тощо) лише два вихідні дні. У випадку встановлення побачень кожні вихідні дні з 10.00 години суботи до 12.00 години неділі це може призвести до негативних наслідків успішності дитини у навчанні. Крім того, при встановленні такого способу спілкування не буде дотримано розумного балансу на участь матері та інших родичів у вихованні дитини, оскільки у батьків дитини та інших родичів майже не залишиться часу на спілкування з дитиною у вихідні дні. Враховуючи на теперішній час відносини між позивачем та її онуком, найбільш доцільним та зручнішим для дитини суд також вважає встановлення побачень не за місцем проживання баби, а за місцем проживання дитини, або за погодженням з матір`ю дитини в іншому місці, з 12-00 години до 15-00 години або в інші часи за погодженням з матір`ю дитини, однак тривалістю не менше трьох годин. При відвідуванні позивачем дитини важливим є з`ясування також думки дитини та її згоди на спілкування з позивачем. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог в частині побачень у будь-які два будні дні після відвідування школи і до ранку (відводу до школи) суд виходить з того, що зміна місця проживання дитини у дні навчання може призвести до порушення розпорядку дня дитини, до негативних наслідків успішності дитини та результатів її навчання, що в свою чергу може призвести до погіршення психічного стану дитини та загострення інших проблем. Крім того суд враховує думку дитини та її небажання на теперішній час спілкуватися з позивачем, а тому перебування дитини поза межами свого місця проживання у квартирі позивача може негативно вплинути на психоемоційний стан дитини, що є неприпустимим. Суд також вважає, що надання побачень у робочі дні та дні навчання дитини є недоцільним, а побачення баби з онуком слід встановити після закінчення дитиною навчання у кінці тижня на вихідні дні, три рази на місяць у першу, другу та четверту неділю (або суботу за погодженням з матір`ю дитини), що буде достатнім для забезпечення балансу спілкування дитини з іншими родичами. Також суд вважає за необхідне обумовити можливість та надати позивачу та відповідачу право змінювати порядок та час спілкування з дитиною за їх взаємною згодою, у випадку досягнення між ними такої згоди. Щодо привітання позивачем онука з днем народження, який народився [INFO] , враховуючи інтереси дитини, суд вважає, що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню із встановленням такого способу участі у спілкуванні з дитиною для поздоровлення дитини з днем народження як: 01 січня кожного року з 12-00 години до 14-00 години за місцем проживання дитини, або за погодженням з матір`ю дитини в іншому місці та в інші часи, однак тривалістю не менше двох годин. Вимоги в частині спілкування з онуком кожного року у день народження позивача, яка народилась [INFO] , суд задовольняє частково зі встановленням спілкування 10 квітня кожного року з 16-00 години до 18-00 години за місцем проживання дитини, або за погодженням з матір`ю дитини в іншому місці та в інші часи, однак тривалістю не менше двох годин, з дотриманням розкладу занять у разі відвідування позашкільних закладів та розкладу дня дитини, оскільки вставлення спілкування протягом всього дня 10 квітня кожного року може призвести до порушення розпорядку дня дитини. Відмовляючи позивачу у задоволенні позовних вимог щодо проведення з онуком у літній період двох тижнів на морі суд вважає, що встановлення такого способу участі у спілкуванні з дитиною, з огляду на відносини, які на теперішній час склались між позивачем та онуком, є недоцільним та не буде відповідати інтересам малолітнього [PERSON] . Підсумовуючи наведене суд зазначає, що такий спосіб участі позивача у спілкуванні з онуком та його вихованні найбільше відповідає, на думку суду, інтересам малолітнього [PERSON] , дозволяє налагодити психологічний та емоційний контакт онука з бабою, та не порушує звичайних для дитини умов життя та тижневого розпорядку. Також суд зазначає, що дане рішення не є перешкодою в подальшому визначити участь у спілкуванні з дитиною та її вихованні у інший спосіб шляхом досягнення згоди між позивачем та відповідачем, якщо зростання прихильності дитини до баби обумовить це. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере, оскільки вони не відноситься до предмета спору та є явно необґрунтованими. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, з урахуванням того, що баба має право спілкуватись зі своїм онуком та брати участь у його вихованні, виходячи з пріоритету прав дитини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову, сплачений позивачем судовий збір у розмірі 908,00 грн. повинен бути стягнутий з відповідача. На підставі ст.ст. 1, 7, 151, 159, 257, 263 Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства», та

Outcome: partial