Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Позивачка звернулася з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, та стягувати з [PERSON] , [INFO] на її ім`я аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 гривень. В обґрунтування позову зазначає, що 23 січня 2016 року між нею та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №12. Від шлюбу вони мають малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося у зв`язку з відсутністю порозуміння, зникли спільні інтереси, втрачено почуття кохання, мають різні погляди на сім`ю, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини припиненні на протязі тривалого часу, а саме більше 5 років, на даний час проживають окремо. Позивачка вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. Окрім того, позивачка зазначає, що дитина знаходяться на її утриманні, відповідач участі в її утриманні не приймає, у добровільному порядку надавати матеріальну допомогу на її утримання не бажає, тому вона змушена звернутись до суду із позовом про стягнення аліментів з відповідача. Позивачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримує позовні вимоги у повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Судом ухвалено проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Факт перебування сторін у шлюбі підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 09 вересня 2021 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), актовий запис №12. (а.с. 11). Сторони є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про її народження серії [NUMBER] , виданим 08.07.2016 року Переяслав-Хмельницьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області , спору відносно місця проживання якої між ними не має (а.с.12). Відповідно довідки виданої Вчорайшенською сільською радою Ружинського району Житомирської області за №244 від 17.09.2021 року до складу сімї [PERSON] ,1995 року народження входить її дочка- [PERSON] ,2016 року народження (а.с.14). Згідно із ч. 1 ст.110 Сімейного кодексу України (далі СК України) позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Частиною 2 ст 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.. 51 Конституції України ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, спільне подружнє життя у сторін не склалося, спільне господарство не ведеться, вони припинили шлюбні стосунки і поновлювати їх не мають наміру, примирення і збереження сім`ї є неможливим. На підставі викладеного, оскільки сторони не бажають зберегти шлюб, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам сторін, що відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України є підставою для розірвання шлюбу, а тому позовна заява підлягає до задоволення. Згідно зі статтею 24 СК України,шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно зі статтею 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає статті 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя /стаття 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодекму України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Ч. 3 ст. 181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України слідує, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 182 Сімейного Кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Згідно п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року зазначено, що при вирішенні питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Сторони, будучи батьками дитини, зобов`язані здійснювати її утримання до досягнення нею повноліття, що відповідає положенням ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, суд вважає, що позивачкою не надано доказів на встановлення розміру аліментів саме в сумі по 2500 грн. щомісячно, а тому позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Оскільки відповідач є батьком дитини, то нарівні з матір`ю зобов`язаний утримувати її до досягнення нею повноліття. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідач є працездатним, фізично здоровим, за станом здоров`я може надавати допомогу на утримання дитини, а тому суд присуджує аліменти, які підлягають стягненню з відповідача, на утримання малолітньої дитини в розмірі 50% прожиткового мінімуму, встановленого для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з часу подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються від дня пред`явлення позову. Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставленням відмітки в актовому записі про шлюб (ч. 2 ст. 115 СК України). Одночасно суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам, що відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений цим рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Оскільки відповідач в судове засідання не з`явився , то суд,

Outcome: partial