Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

04 серпня 2020 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до приватного акціонерного товариства «ДТЕК Павлоградвугілля», в якому просить стягнути з відповідача на користь позивача 1000 000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої смертю дружини на виробництві. Позов мотивований тим, що 18.08.2019 на ВСП «ШУ Павлоградське», яке є виробничим підрозділом ПАТ «ДТЕК «Павлоградвугілля» стався нещасний випадок зі смертельним наслідком з машиністом конвеєра дільниці технологічного комплексу поверхні №1 [PERSON] , стаж роботи якої на підприємстві відповідача становить 17 років 7 місяців. [PERSON] була дружиною позивача. 03 лютого 2020 року за результатами розслідування даного нещасного випадку комісією, що була утворена наказом Головного управління Держпраці у Дніпропетровській області від 14.01.2020 № 19-р, було складено Акт форми Н-1/П за № 34. Зазначеним документом встановлено, що даний нещасний випадок стався під час того, як потерпіла 18.08.2019, здійснюючи свої трудові обов`язки з обслуговування конвеєра КЛС - 1200, ймовірно, побачила сторонній предмет, що знаходився в районі сполучення вантажної гілки стрічки конвеєра з приводним барабаном та вирішила його прибрати. Для чого вона, не здійснивши зупинку конвеєра, обійшовши приводну станцію конвеєра, підійшла до неї з негабаритної сторони, яка на час настання нещасного випадку не мала огородження, та піднялась на став конвеєра, та, ймовірно, намагалась прибрати сторонній предмет. В результаті чого її рука потрапила між вантажною гілкою стрічки конвеєра та приводним барабаном, через що потерпіла була скинута до вуглеспуску та потрапила до залізничного вагону. При цьому потерпілій було спричинено ушкодження, які призвели до її смерті. Загибель дружини позивача сталася внаслідок незабезпечення відповідачем безпечних умов праці на ВСП «ШУ Павлоградське». Ця подія призвела до порушення життєвого ритму позивача, негативно відобразилася на його здоров`ї, вимагає від позивача додаткових зусиль в організації власного життя та завдає глибоких душевних страждань. Після смерті дружини [PERSON] залишився без її моральної підтримки. Звістка про смерть дружини завдала позивачу глибоких моральних та душевних страждань, оскільки за життя дружини він завжди розраховув на її психологічну підтримку в будь-якій ситуації. Крім того, від шлюбу [PERSON] та [PERSON] мають спільних дітей - це [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що є також об`єднуючим фактором між ними. Позивач звертався до відповідача із заявою про відшкодування йому моральної шкоди внаслідок гибелі дружини, однак звернення позивача лишилось без жодної реакції. 24.09.2020 та 21.12.2020 року відповідач надав до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог у повному обсязі, зазначає наступне: у відповідності до наказу ГУ Держпраці у Дніпропетровській області від - 19.08.2019 р. №355-р у відповідності до Порядку розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві затвердженого постановою КМУ від 17.04.2019р.№337, було призначено комісію зі спеціального розслідування нещасного випадку. Для проведення технічних розрахунків, експертизи для встановлення причин нещасного випадку і розроблення заходів щодо запобігання подібним нещасним випадкам, наказом т.в.о. начальника Головного Управління Держпраці у Дніпропетровській області №189 від 10.09.2019р. було утворено експертну комісію. Експертною комісією, утвореною комісією зі спеціального розслідування нещасного випадку, встановлено, що на рухомих частинах обладнання знаходяться кожухи, в місцях де кожухи встановити неможливо, встановлені засоби блокування. Висновок експертної комісії з розслідування нещасного випадку з питання «Справність засобів блокування (кінцеві) вимикачі?» встановлено, що під час огляду 23.09.2019г. конвеєра КЛС 1200 кошти блокування (кінцеві) вимикачі знаходилися в справному стані. Згідно з Інструкцією з Охорони праці і Технічному паспорту на експлуатацію стрічкового конвеєру КЛС 1200, машиністу конвеєра заборонено перебувати і виконувати роботи в місцях і на обладнанні, яке є небезпечним для нього та інших людей. Заборонено виконувати дії, які не належать до змінного завдання; без дозволу осіб нагляду знаходиться в зоні дії, де працюють машини і механізми, не пов`язані з його роботою; заходити в огороджені знаками заборони місця. При експлуатації також заборонено: усувати пробуксовку, робити зачистку конвеєра і т.д. Комісією встановлено, що основною причиною нещасного випадку зі смертельним наслідком, який трапився з машиністом конвеєру дільниці ТКП-1 [PERSON] , є порушення вимог безпеки під час експлуатації обладнання, оскільки потерпіла в порушення Інструкції №36 з охорони праці та Технічного паспорту на експлуатацію стрічкового конвеєру КЛС 1200 без дозволу осіб нагляду перебувала в зоні дії, де працюють машини і механізми, не пов`язані з її роботою; заходила в огороджені знаками заборони місця, а також усувала пробуксовку конвеєра. [PERSON] не вчинила дій щодо блокування вимикачем конвеєру з метою проведення дій по його пробуксовці або інших дій (встановити фактичні обставини, у зв`язку з чим [PERSON] знаходилась у монтажній частині не передбачається можливим, оскільки відсутні свідки нещасного випадку). Тобто машиніст конвеєру дільниці ТКП-1 [PERSON] мала достатні знання та досвід, враховуючи стаж роботи за професією 16 років та 4 місяці, та не потребувала якогось додаткового контролю зі сторони керівництва дільниці і свідомо порушила правила безпеки. Позивачем не надано жодного доказу наявності погіршення його стану здоров`я. Питання діагностики та лікування депресивного стану врегульовано наказом Міністерства охорони здоров`я №1003 від 25.12.2014р. яким затверджено «Уніфікований клінічний протокол первинної, вторинної (спеціалізованої) та третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги «Депресія». За уніфікованим протоколом тільки лікар може встановлювати діагноз щодо депресії та призначати лікування. «Депресія» (депресивний стан) є захворюванням (діагноз за МКХ-10 коди стану або захворювання - Б32 - Депресивний епізод, РЗЗ - Рекурентні депресивні розлади, Р34.1 - Дистимія). Згідно відповіді на відзив позивач позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив задовольнити, вказав, що відшкодування моральної шкоди провадиться власником, якщо небезпечні або шкідливі умови праці призвели до маральних втрат потерпілого, порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Щодо сплачених коштів позивачу, їх було виплачено всім постраждалим під час нещасного випадку на виробництві, як фінансова допомога, тобто матеріальна шкода. Позивачем до позовної заяви було додано копію акту про нещасний випадок, пов`язаний з виробництвом. Саме в акті чітко зазначено обставини, з яких стався нещасний випадок, шкідливий на небезпечний фактор та його значення, причини виникнення нещасного випадку та більш того, зазначено коло посадових осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці. Ухвалою суду від 07.08.2020 року відкрито провадження у справі. Ухвалою суду від 23.11.2020 року постановлено перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження по цивільній справі, призначено підготовче засідання по справі. Ухвалою суду від 22.12.2020 року призначено судово-психологічну експертизу, підготовче провадження зупинено. Ухвалою суду від 09.08.2021 року поновлено підготовче провадження у справі Ухвалою суду від 20.09.2021 року закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою суду від 21.06.2022 року відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача про призначення експертизи. В судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги на підставі доводів позову, відповіді на відзив. В судовому засіданні представник відповідача визнала позовні вимоги частково в розмірі 110 000 грн, підтримала доводи відзиву. Заслухавши пояснення представників сторін у справі, допитавши експерта, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в зареєстрованому шлюбі з 02.06.1990 року, згідно свідоцтва про шлюб, виданого Павлоградським міським РАЦС. Згідно свідоцтва про смерть від 19.08.2019 року серія [NUMBER] , виданого Відділом ДРАЦС по Павлоградському, Юр`ївському районах та місту Павлограду Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, [PERSON] , [INFO] померла [INFO] . Згідно лікарського свідоцтва про смерть №504 від 19.08.2019 року, [PERSON] [INFO] померла [INFO] , внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом, діагноз: травматичний шок. [PERSON] на час смерті працювала машиністом конвеєра дільниці технологічного комплексу поверхні №1 ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля». Згідно з пунктом 9 частини другої статті 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Відповідно до частини першої статті 13 Закону України «Про охорону праці» роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Згідно з частиною другою статті 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган. Статтею 173 КЗпП України передбачено, що шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Конституційний Суд України визнав, що право цих громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки статтею 1167 ЦК України та статтею 237-1 КЗпП України їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця) (абзац 9 пункту 5 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 08 жовтня 2008 року № 20-рп/2008). Відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Порядок відшкодування моральної шкоди визначається законодавством (стаття 237-1 КЗпП України). Моральна шкода вважається заподіяною, якщо особа і заподіювач такої шкоди перебувають у трудових правовідносинах або на них поширюється дія трудового законодавства; вона виникла внаслідок порушення трудових прав із боку роботодавця; працівник зазнає моральних втрат у вигляді моральних страждань, тобто негативних змін, що відбуваються в його свідомості внаслідок усвідомлення факту порушення його трудових прав, і ці негативні зміни призвели до втрати нормальних життєвих зв`язків, а також вимагають від працівника додаткових зусиль для організації свого життя. Отже, підставою для відшкодування моральної шкоди, згідно зі статтею 237-1 КЗпП України, є порушення прав працівника у сфері трудових відносин, яке призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагало від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Захист порушеного права у сфері трудових відносин забезпечується як відновленням становища, яке існувало до порушення цього права, так і механізмом компенсації моральної шкоди, як негативних наслідків (втрат) немайнового характеру, що виникли в результаті душевних страждань, яких особа зазнала у зв`язку з посяганням на її трудові права та інтереси. Конкретний спосіб, на підставі якого здійснюється відшкодування моральної шкоди обирається потерпілою особою, з урахуванням характеру правопорушення, його наслідків та інших обставин. Моральна шкода, завдана смертю працівника, відшкодовується колу осіб, визначених цивільним законодавством. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають такі обставини: наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вина останнього в заподіянні шкоди. Частинами першою-третьою статті 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (рішення Європейського суду з прав людини «STANKOV v. BULGARIA», № 68490/01, від 12 липня 2007 року). У частині першій статті 1167 ЦК України визначено що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. У частині другій статті 1167 ЦК України передбачені спеціальні випадки відшкодування моральної шкоди, коли на відміну від загальних правил, моральна шкода відшкодовується незалежно від вини особи, яка її завдала, зокрема, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Згідно з частиною другою статті 1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Згідно акту від 02.10.2019 року позивач, [PERSON] , проживав зі своєю дружиною, [PERSON] до дня її смерті [INFO] у квартирі за адресою: [ADDRESS] , та вели спільне господарство. Вирішення питання про наявність правових підстав для компенсації моральної шкоди у разі смерті фізичної особи має здійснюватися на підставі статті 1167 ЦК України. Зазначене узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 червня 2021 року у справі № 235/3191/19, провадження № 61-21511сво19. На підставі Акту №34 спеціального розслідування нещасного випадку, що стався 18.08.2019 року о 19 год. 45 хв., форма Н-1/П від 03.02.2020 року, згідно висновку комісії зі спеціального розслідування, розглянувши матеріали спеціального розслідування нещасного випадку зі смертельним наслідком, та, приймаючи до уваги «Висновок Експертної комісії з розслідування нещасного випадку, який стався 18 серпня 2019 року 19 годині 45 хвилин з машиністом конвеєра дільниці технологічного комплексу поверхні №1 ВСП «Шахтоуправління Павлоградське» ПрАТ «ДТЕК Павлоградвугілля» [PERSON] »,

Outcome: partial