Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради 16.07.2021 року звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за спожиту теплову енергію, у якому просили стягнути з боржника борг станом на 01.04.2021 року в сумі 14284,70 грн., в тому числі 389,22 грн. інфляційних збитків та 90,70 грн. 3% річних, а також судовий збір. Зазначили, що КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради здійснює постачання теплової енергії на будинок, в тому числі і квартиру [ADDRESS] . Однак, споживач оплати за наданні житлово-комунальні послуги не здійснює. Станом на 01.04.2021 борг відповідача перед позивачем складає 13804,78 грн. Крім того, внаслідок інфляції борг відповідача станом на 01.04.2021 зріс на 389,22 грн., а 3% річних складають 90,70 грн. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 07.09.2021 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.09.2021 року відповідач [PERSON] скерував до суду відзив, у якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Вказував, що в період з 29 серпня 2016 року по 07 вересня 2018 року він проживав за адресою [ADDRESS] , в подальшому змінив місце свого проживання та з 07 вересня 2018 року по 19 серпня 2019 року проживав за адресою [ADDRESS] , а з 19 серпня 2019 року і по теперішній час проживає в [ADDRESS] . Зазначив, що за час проживання по [ADDRESS] сумлінно оплачував всі комунальні послуги. Зауважив, що квартира [ADDRESS] не належить і ніколи не належала йому на праві власності ні повністю, ні в будь якій частині, він не є ні власником ні співвласником квартири. Тому не є споживачем теплової енергії, яку надавав позивач. В ході розгляду справи, а саме 17.01.2022 року, представник позивача скерував до суду уточнену позовну заяву, в якій просив стягнути борг за спожиту теплову енергію в розмірі 14284,70 грн. з [PERSON] та [PERSON] , оскільки [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] із 22.01.2006 року. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2022 року до справі в якості співвідповідача залучений [PERSON] . 10.02.2022 року співвідповідач [PERSON] скерував до суду відзив, у якому просив відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Зазначив наступне: [PERSON] взагалі ніколи е був власником спірної квартири [ADDRESS] , не є членом сім`ї власника цієї квартири, не проживає разом з ним, не пов`язаний спільним побутом та не має з ним взаємних прав та обов`язків. Вимоги про солідарне стягнення заборгованості є незаконним та не обґрунтованим. Вказав, що відповідно до вимог ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Позивач не надав суду доказів укладення з відповідачем договору про надання послуги з постачання теплової енергії. Крім того, теплопостачальна організація зобов`язана надавати споживачеві інформацію про обсяги та якість постачання теплової енергії, тарифи (ціни), порядок оплати, методики і нормативи розрахунку, режими споживання на умовах, визначених договором. В позовній заяві та в розрахунку заборгованості за теплову енергію не визначено дату початку і закінчення опалювального періоду, одиницю виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії та тариф на теплову енергію споживача. Ні позов, ні доданий до нього розрахунок заборгованості за спожиту теплову енергію не містять формули нарахування оплати за спожиту теплову енергію та правові підстави її застосування. А отже розрахунок заборгованості не є доказом споживання теплової енергії, він є виключно відображенням односторонніх арифметичних розрахунків і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом наявності заборгованості. 01.06.2022 року представник позивача [PERSON] скерувала до суду письмове пояснення, в якому зазначила, що у зв`язку з рішенням Шостого апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року по справі № 580/2470/20 було скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.20119 № 1356 та рішення Черкаської міської ради від 26.12.2019 № 2-5573 в зв`язку з чим КП ТМ «Черкаситеплокомуненерго» не здійснює нарахування плати за послуги з обслуговування ІТП з моменту набуття законної сили рішення суду. 17.06.2022 року відповідач [PERSON] скерував до суду заперечення на письмові пояснення позивача, у яких зазначив, що не згідний із сумою заборгованості. Вказав, що квитанція за лютий 2021 року містить нарахування за технічне обслуговування ІТП в сумі 678,94 грн. Зазначив, що в позовній заяві та в розрахунку заборгованості за теплову енергію не визначено дату початку і закінчення опалювального періоду, одиницю виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії та тариф на теплову енергію споживача, формули нарахування оплати за спожиту теплову енергію та правові підстави її застосування. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] уточнену позовну заяву підтримала в повному обсязі та просила стягнути в солідарному порядку з відповідачів борг станом на 01.04.2021 року в сумі 13804,78 грн., інфляційні збитки в сумі 389,22 грн., 3 % річних в сумі 90,70 грн. та судовий збір в розмірі 2270 грн. Відповідачі в судові засідання не з`являлися, скеровували письмові пояснення та заяви, причину неявки суду не повідомляли. Заслухавши пояснення\~представника позивача,\~дослідивши письмові матеріали справи та докази в їх сукупності, на підставі повного, об`єктивного та всебічного дослідження, суд встановив наступні обставини та відповідні ним правовідносини. Комунальне підприємство теплових мереж «Черкаситеплокомуненерго» Черкаської міської ради забезпечує населення міста Черкаси тепловою енергією для потреб опалення та гарячого водопостачання. В судовому засіданні встановлено, що будинок [ADDRESS] постачається тепловою енергією КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Статями\~67,\~68 ЖК України\~та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими\~постановою кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630\~встановлено, що плата за використання теплової енергії власниками квартир (будинків), наймачами, орендарями вноситься за затвердженими у встановленому порядку тарифами та строки. Відповідно до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності,спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях,будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Як передбачено пунктом 6 цієї\~частини та статті Закону, індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. До житлово-комунальних послуг належать, зокрема, комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами п.2 ч.1 ст. 5 ЗУ). Права та обов`язки споживача визначені у статті 7 Закону. Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (ч.1 ст. 9 ЗУ). Послуги з постачання теплової енергії та з постачання гарячої води передбачені статтями 21-22 Закону. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до\~ст. 162 ЖК України\~плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 277614775 від 01.10.2021 року власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] . Правовідносини між постачальником теплової енергії і споживачами регулюються\~Законом України «Про житлово-комунальні послуги»\~та\~Постановою КМУ № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Частиною 1\~статті 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(далі - Закон) визначено, що учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Згідно із п. 6 ч. 1\~ст. 1 Закону\~індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону\~індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно із ч.1\~ст. 9 Закону\~споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Статтями\~20,\~21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~ст. 24 Закону України «Про теплопостачання»\~визначені права та обов`язки споживача й виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, правом споживача є одержання вчасно та відповідної якості житлово-комунальних послуг згідно з законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, а обов`язком споживача - є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом. Обов`язком виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення із споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Обов`язок щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг одночасно покладено як на споживача (відповідача), так і на виконавця (позивача) (п.1 ч. 2 ст.\~7, п. 2 ч. 2 ст.\~8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). Згідно ч. 5\~ст. 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги»\~відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або\~закону\~укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Відповідно до\~ст. 19 ЗУ «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Згідно зі змісту ст.\~13, 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», централізоване опалення віднесено до житлово-комунальних послуг. Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору, в порядку визначеному КМУ. При цьому, розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до ст. ст.\~156,\~162 ЖК України\~плата за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить на праві приватної власності, здійснюється з затвердженими в установленому порядку тарифами. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Статтею 526 ЦК України\~передбачено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог\~цивільного кодексу України. В ході розгляду справи встановлено, що [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , а тому зобов`язаний своєчасно вносити плату за спожиту теплову енергію. З долученого до матеріалів справи позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що борг відповідача [PERSON] перед КПТМ «Черкаситеплокомуненерго» за спожиту теплову енергію станом на 01.04.2021 року складає 13804, 78 грн., інфляційні втрати в розмірі 389,22 грн. та 3% річних в сумі 90,70 грн. Відповідач у своїх запереченнях посилався на те, що у квитанціях за лютий березень 2021 року містяться нарахування за технічне обслуговування ІТП в сумі 678,94 грн., які відповідно до рішення Шостого апеляційного суду від 02.02.2021 (справа 580/2470/20) не входять до складової тарифу на оплату послуги з теплопостачання. Постановою Шостого Апеляційного адміністративного суду від 02.02.2021 року (справа № 580/2470/20) Рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 05.11.2020 - скасоване та ухвалене нове про задоволення позовних вимог. Визнано протиправними та скасовано:\~\~рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19 листопада 2019 року № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго»; \~рішення Черкаської міської ради від 26 грудня 2019 року за № 2-5573 «Про підтвердження рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради від 19.11.2019 № 1356 «Про встановлення тарифів на обслуговування ІТП в житлових будинках, що перебувають на балансі КПТМ «Черкаситеплокомуненерго». Вказано, що Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Разом з тим, твердження відповідача не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи, оскільки [PERSON] не надано суду належних доказів на підтвердження своїх заперечень (квитанцій тощо), а навпаки свідчать про його ухилення від сплати боргу на надані послуги. Надана відповідачем\~ [PERSON] \~квитанція за\~лютий 2021\~року містить\~нарахування за\~технічне обслуговування\~ІТП в\~сумі 678,94\~грн,\~тобто за\~попередній період,\~який передував прийняттю Шостим Апеляційним адміністративним судом Постанови від 02.02.2021 року (справа № 580/2470/20), а отже не спростовує розрахунку позивача. Згідно\~ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч.1\~ст.95 ЦПК України, письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору Згідно ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З заявами та скаргами з приводу надання послуг не в повному обсязі чи неналежної якості, визначення одиниці виміру обсягу спожитої теплової енергії та тарифів на теплову енергію відповідач до позивача не звертався. Доказів сплати послуг з постачання теплової енергії, відповідач суду не надав, наданих позивачем доказів не спростував. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача заборгованість за надання послуг з постачання теплової енергії за період з квітня 2018 року по квітень 2021 року у розмірі 13804,78 грн. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1\~ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У\~ст. 610 ЦК України\~зазначено, що порушенням зобов`язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 2\~ст. 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. У зв`язку з цим суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача інфляційні втрати в розмірі 389,22 грн. та 3% річних в розмірі 90,70 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 2, 3\~ст. 89 ЦПК України,\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Проаналізувавши матеріали справи, суд дійшов висновку, що вказані позовні вимоги підлягають задоволенню частково, а саме стягненню лише з відповідача [PERSON] , який є власником спірної квартири, заборгованості в загальному розмірі 14284,70 грн. Статтею 133 ЦПК України\~визначено види судових витрат, які складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судом встановлено, що позивачем при зверненні до суду з позовом про стягнення боргу за спожиту теплову енергію понесені витрати по оплаті судового збору в сумі 2270 грн. що підтверджено платіжним дорученням № 555 від 14.06.2021 року. Враховуючи про часткове задоволення позовних вимог позивача, суд вважає, що до стягнення з відповідача [PERSON] підлягають судові витрати відповідно до\~ст.141 ЦПК України, а саме до стягнення з відповідача на користь позивача підлягають витрати по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн.

Outcome: partial