Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач звернулася в суд з вищенаведеним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивачка є уродженкою та жителькою с. Передівання Городенківського району, її батьками є [PERSON] , який помер [INFO] та [PERSON] . При житті, 28.12.2000 [PERSON] зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповів позивачці. До спадкового майна входить будинковолодіння, побудоване батьками в 90-х роках на земельній ділянці площею 0,19 га по [ADDRESS] . Згідно запису в по господарській книзі № 1 за 1991-1995 рр спадкове господарство зареєстроване як колгоспний двір, головою якого є [PERSON] . Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживав [PERSON] з дружиною [PERSON] . Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася в нотаріальну контору із відповідною заявою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом їй було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на ім`я померлого. Також, роз`яснено, що спадкове господарство зареєстровано як колгоспний двір і визначити конкретну частку померлого нотаріус не може. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, живе у спадковому будинку й утримує його та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги. Однак, не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло. Спору щодо спадкового майна немає, із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Позивачкою подано до суду заяву про збільшення позовних вимог, а саме просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . В поданій заяві зазначила, що підставою для її звернення до суду із вищевказаним позовом стала відмова нотаріуса (Постанова від 13.11.2019) у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, до якого входить вищевказане будинковолодіння через відсутність правовстановлюючого документу на ім`я померлого. Також, нотаріусом роз`яснено, що спадкове господарство зареєстровано, як колгоспний двір і визначити конкретну частку померлого нотаріус не може. Відповідачами у даній справі буди: мама позивачки [PERSON] , яка померла [INFO] , та брат [PERSON] , який помер [INFO] . На даний час позивачка являється спадкоємцем і після їхньої смерті, оскільки і [PERSON] і [PERSON] залишили на її користь письмові розпорядження (заповіти) щодо належного їм майна. Після смерті матері [PERSON] позивачка отримала аналогічне рішення нотаріуса - їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на частку житлового будинку у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу та невизначена частка померлої в житловому будинку через реєстрацію спадкового господарства як колгоспного двору. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном в цілому, живе у спадковому будинку, утримує його та прибудинкову територію в належному стані, обробляє землю, сплачує комунальні послуги. Однак не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло. В судове засідання сторони, їх представники не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомленні у встановленому законом порядку. Позивачка, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без її участі та її представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Представник позивачки - адвокат Бундзяк У.М., через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи без позивачки та її представника. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Від представника відповідачки [PERSON] , адвоката Костова Н.З. до суду поступило клопотання, яке сформоване в системі «Електронний суд» 21.03.2022, про розгляд справи без участі [PERSON] та її представника. Щодо вирішення позовних вимог [PERSON] , правонаступник відповідача [PERSON] покладається на розсуд суду. Передбачених ч.2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Із копії повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08 червня 2018 року Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 23 від 22.07.1960, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 24 вересня 1983 року з [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 65, що підтверджується копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища № 00020314786 від 08.06.2018. Батьки позивачки [PERSON] , 1921 р.н., та [PERSON] , 1926 р.н., одружилися 2 травня 1948 року, актовий запис № 3, що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . За заповітом від 28.12.2000, посвідченого виконавчим комітетом Городницької сільської ради, [PERSON] , що мешкає в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті усе належне йому майно де б воно не було із чого б воно не складалось і взагалі усе те, на що він за Законом матиме право після своєї смерті заповів у власність, а саме земельну ділянку розміром 0,0956 га розташовану в с. Оброшино Пустомитівського району Львівської області - [PERSON] , що проживає в с. Мшинець Львівської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 17. [PERSON] помер [INFO] у віці 79 років с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 4, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 04.02.2001 Городницькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Ст. 548 ЦК УРСР (1963 р.) встановлено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Із довідки № 126/02-24 виданої 05.03.2019 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що згідно запису в по господарській книзі № 6 за 2001-2005рр на день смерті [PERSON] ( [INFO] ), який проживав в [ADDRESS] ) в склад сім`ї входили: дружина [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] . Копією повторного свідоцтва про народження серії [NUMBER] доводиться, що [PERSON] народився [INFO] , актовий запис № 1, його батьками є [PERSON] та [PERSON] . Із копії спадкової справи № 45/2019, яка надана суду Городенківською РДНК, слідує, що 09 березня 2019 року до Городенківської РДНК із заявою про видачу свідоцтва на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] звернулася [PERSON] , від імені якої по довіреності діяла [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 55332742 від 01.03.2019 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 63844662, номер у нотаріуса 45/2019. Також, 13 листопада 2019 року до Городенківської РДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] звернулася позивачка [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України 2003 р. спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зверталася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно. Проте, Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 2277/02-31 від 13.11.2019 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , на житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] у зв`язку з тим, що спадкоємець не надала оригінал документа, який посвідчував би право власності спадкодавця [PERSON] на вищезгаданий житловий будинок. Крім того, спадкоємцем на обов`язкову частку в спадковому майні згідно ст.1241 ЦК України є [PERSON] - дружина померлого. Довідкою про об`єкт нерухомого майна № 103 виданою 18.12.2018 ФОП [PERSON] стверджується, що згідно архівних даних Коломийського ОКП "МБТІ" станом на 31.12.2012 право власності на житловий будинок в [ADDRESS] - не зареєстровано. З довідки № 74/02-34 виданої 14.02.2019 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області вбачається, що в с. Передівання вулиця Леніна була перейменована на вулицю Галицька згідно рішення десятої сесії п`ятого демократичного скликання від 22.07.2008. Згідно п.3.2 Інструкції про порядок проведення технічної інвентаризації об`єктів нерухомого майна (затверджені наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України №127 від 24.05.2001 р.) індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі та споруди, прибудови до них, побудовані до 5 серпня 1992 року не належать до самочинного будівництва. До часу набрання чинності Цивільним Кодексом України в ред.2003 року та Законом України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» виникнення права власності на збудоване нерухоме майно не залежало від державної реєстрації такого права. Згідно п. 3.1 Порядку прийняття в експлуатацію індивідуальних (садибних) житлових будинків, затвердженого наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства від 24.06.2011 № 91, документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 житлових будинків, які не підлягають прийняттю в експлуатацію, вимогам законодавства, будівельних норм, державних стандартів і правил, зокрема для потреб державної реєстрації прав власності на нерухоме майно, є технічний паспорт, складений за результатами технічної інвентаризації. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. № 7 "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок", право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Будівельним паспортом на забудову земельної ділянки, виділеної індивідуальному забудівнику [PERSON] в [ADDRESS] підтверджується, що на підставі рішення виконкому Городенківської районної ради народних депутатів № 208 від 10.11.1989 і у відповідності з проектом забудови земельної ділянки в присутності представника виконкому Поточищенської сільської ради народних депутатів встановлено в натурі межі земельної ділянки, виділеної [PERSON] для будівництва індивідуального житлового будинку та господарських споруд в [ADDRESS] . Технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , виготовленого ФОП [PERSON] 18.12.2019, стверджується, що житловий будинок побудований в 1989 році, господарські будівлі та споруди побудовані в 1970 році. Як вбачається із Звіту про оцінку житлового будинку (загальною площею 191,9 кв.м), складеного ФОП [PERSON] на підставі договору № 00620/С від 11.11.2019, вартість житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] становить 241 913 грн. Згідно запису по господарської книги № 1-02 за 2016-2023рр за господарством, яке належало [PERSON] в [ADDRESS] рахується земельна ділянка орієнтовною площею 0,1900 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. Із довідки № 5-133 виданої 22.03.2022 Городницьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що згідно запису в по господарській книзі № 1 с. Передівання за 1991-1995 рр господарство, яке знаходиться в [ADDRESS] відноситься до колгоспного двору. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Згідно запису в по господарській книзі № 1 за 1991-1995рр станом на 15.04.1991 с. Передівання по [ADDRESS] в склад сім`ї входили: голова господарства [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується довідкою № 125/02-24 виданою 05.03.2019 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. З вищенаведеного слідує, що померлий [PERSON] був власником житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який відносився до колгоспного двору. Станом на 15.04.1991 в даному колгоспному дворі проживали: голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON] . Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали: [PERSON] та [PERSON] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Як слідує із копії спадкової справи № 45/2019 спадщину після смерті [PERSON] прийняла дружина [PERSON] та дочка (позивачка) [PERSON] , подавши до Городенківської РДНК заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину. Суд звертає увагу на те, що на час розгляду справи, нотаріусом не було видано свідоцтва про право на спадщину [PERSON] та [PERSON] після смерті [PERSON] . Крім того, як вбачається із довідки 126/02-24 виданої 05.03.2019 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області на день смерті [PERSON] в склад сім`ї входив син [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] помер [INFO] у віці 68 років в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 12 від 20.08.2020, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 20.08.2020 виконкомом Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області. За заповітом від 07.08.2020 посвідченого секретарем Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, [PERSON] , [INFO] , в присутності двох свідків обраних ним особисто: [PERSON] , та [PERSON] , на випадок своєї смерті все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і в загалі, все те, що буде йому належати і на що він за законом матиме право заповів [PERSON] , [INFO] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 24. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Із копії спадкової справи № 133/2020, яка надана суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., слідує, що 04 вересня 2020 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] звернулася позивачка [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61539652 від 04.09.2020 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 66359804, номер у нотаріуса 133/2020. [PERSON] подала 10.09.2020 до спадкової справи заяву, яка посвідчена секретарем Городницької сільської ради та зареєстрована в реєстрі за № 26, про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті сина [PERSON] . Також, 26 листопада 2020 року до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] звернулася [PERSON] , [INFO] . 23 лютого 2021 року до приватного нотаріуса поступило повідомлення від [PERSON] що нею оскаржено в судовому порядку заповіт складений 07.08.2020 від імені [PERSON] на користь [PERSON] . Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 14.07.2021 залучено до участі в справі в якості правонаступника відповідача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована по [ADDRESS] . Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 03.09.2021 було зупинено провадження по справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 342/203/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визнання заповіту недійсним. Ухвалою Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 31 січня 2022 року по справі № 342/203/21 (провадження 2/342/126/2022) позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним - залишено без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України. Ухвала набрала законної сили 16.02.2022. У зв`язку з тим, що по справі № 342/203/21 (провадження № 2/342/126/2022) за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Городенківської міської ради Коломийського району Івано-Франківської області про визнання заповіту недійсним прийнято ухвалу про залишення даного позову без розгляду, яка набрала законної сили 16.02.2022, Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року поновлено провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , правонаступника - [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно за заповітом. Член колгоспного двору, [PERSON] померла [INFO] у віці 94 років в с. Передівання Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 258, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ). За життя, [PERSON] 29 січня 2019 року на випадок своєї смерті склала заповіт згідно якого все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі, все те, що буде їй належати і на що вона за законом матиме право заповіла [PERSON] , [INFO] . Заповіт посвідчено секретарем Городницької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області та зареєстрований в реєстрі за № 10. Копією довідки № 583/02-34 виданою 17.12.2020 Городницькою сільською радою стверджується, що [PERSON] на день смерті проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] і в склад її сім`ї входила дочка [PERSON] , [INFO] . Із копії спадкової справи № 11/2021, яка надана суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., слідує, що 26 січня 2021 року до приватного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті мами [PERSON] звернулася позивачка [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 63310036 від 26.01.2021 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 67111986, номер у нотаріуса 11/2021. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивачка зверталася до приватного нотаріуса Городенківського РНО про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивача із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини за заповітом після смерті батька є відсутність документа, який посвідчував би право власності спадкодавця на житловий будинок по [ADDRESS] . Крім того, нотаріус зазначив, що спадкоємцем на обов`язкову частку в спадковому майні згідно ст.1241 ЦК України є [PERSON] - дружина померлого. Проте, під час розгляду справи, [PERSON] померла ( [INFO] ) та згідно заповіту від 29.01.2019 все своє майно заповіла позивачці. Згідно наданих приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я. копій спадкових справ № 45/2019 та № 11/2021, які заведені після смерті [PERSON] та [PERSON] , позивачка прийняла спадщину після їх смерті на належне померлим майно, зокрема житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] , який відносився до колгоспного двору та належав [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині, як членам колгоспного двору. Статтею 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Відповідно до ч. 2 ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом після смерті батьків, права власності на вищевказаний житловий будинок, судом не встановлено, правонаступник - [PERSON] не заперечує щодо задоволення даного позову та в поданій заяві представник [PERSON] , адвокат Костова Н.З. зазначила, що щодо вирішення позовних вимог [PERSON] покладаються на розсуд суду, тому суд приходить до переконання, що позов підлягає задоволенню. При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 328, 1216, 1222, 1223, 1258, 1261, 1265, 1268-1270, 1296,1297 ЦК України,

Outcome: approved