Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаною позовною заявою звернувся представник позивача [PERSON] . В позовній заяві позивач просив суд ухвалити судове рішення яким визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною від 28 вересня 2021 року зареєстрований в реєстрі за № 9824, про стягнення з [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , заборгованості за Кредитним договором №013/ZB3F70/3/001 від 14 січня 2013 року в розмірі 18971,41 грн. на користь Товариства з обмеженою відповідальністю « Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: 04053, м. Київ, Кудрявський узвіз, будинок 5Б). Позовні вимоги обґрунтовував тими обставинами, що стало відомо позивачу 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною, вчинено виконавчий напис за реєстраційний номером 9824 (далі Виконавчий напис №9824). Про існування даного виконавчого напису позивачу стало відомо після відкриття виконавчого провадження з приводу примусового виконання вказаного вище виконавчого напису. Відповідно до виконавчого напису №9824 запропоновано стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №013/ZB3F70/3/001 від 14 січня 2013 року, що був укладений між Позивачем та Акціонерним товариством «Ерсте Банк», за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року, в розмірі 18971,41 гривень, з яких: -3% річних за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року в сумі 10891,40 гривень; -Інфляційні збитки за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року в сумі 7490,01 гривень. Позивач вважає виконавчий напис № 80107 таким, що вчинений з порушенням норм чинного законодавства України. 14 січня 2013 року між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством «Ерсте банк», далі «Кредитор», було укладено Кредитний договір №013/ZB3F70/3/001. Відповідно до п. 1.1. Договору кредитор на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит в сумі 50000,00 гривень, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) 12 місяців, сплатою 0,001 процентів річних, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,2 % від суми кредиту та методом погашення ануїтет. В судове засідання сторони не з`явилися. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, до суду надіслав відзив, в якому він заперечує проти задоволення позовних вимог. Треті особи в судове засідання не з`явилися про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не відомі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши надані документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, зважаючи на наступне. Згідно з вимогами ст.\~55\~Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод, інтересів. Відповідно до ст.\~2\~ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Таким чином, суд під час розгляду цивільної справи повинен захищати порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи інтереси фізичних осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. В судовому засіданні встановлено, що 28 вересня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою Оленою Миколаївною. Чинено виконавчий напис за реєстраційним номер 9824. Згідно якого запропонованого стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість за Кредитним договором №013/ZB3F70/3/001 від 14 січня 2013 року, що був укладений між Позивачем та Акціонерним товариством «Ерсте Банк», за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року, в розмірі 18971,41 гривень, з яких: -3% річних за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року в сумі 10891,40 гривень; -Інфляційні збитки за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року в сумі 7490,01 гривень. Згідно із змістом оспорюваного виконавчого напису, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. було стягнуто з позивача [PERSON] за Кредитним договором №013/ZB3F70/3/001 від 14 січня 2013 року, укладеним з між ТОВ «Ерсте Банк», правонаступником якого є АТ «ФІДОБАНК» за вказаним кредитним договором є ТОВ «Фінансова компанія «ВЕНДОР» на підставі Договору № 2 про відступлення прав вимоги від 06 червня 2014 року, яке уступило отримані права та обов`язки Товариство з обмеженою відповідальністю «ПРОФІТ КРЕДИТ» на підставі Договору № 25122019 про відступлення прав вимоги від 25 грудня 2019 року, яке уступило отримані права та обов`язки Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованості у розмірі 18971,41 грн. Стягнення заборгованості проведено за період з 11 грудня 2020 року 25 серпня 2021 року у сумі 18971,41 грн., в тому числі 3% відсотки річних за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року в сумі 10981,40 грн.; інфляційні збитки за період з 11 грудня 2020 року по 25 серпня 2021 року в сумі 7490,01 грн. Загальна сума, що зазначена до стягнення в оспорюваному виконавчому написі 18971,41 грн. Спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства. За загальним правилом ст. ст. 15,16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 Цивільного кодексу України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з п. п. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Із матеріалів справи не вбачається на підставі яких первинних документів\~\~приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. При цьому заборгованість боржника повинна бути саме безспірною. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 Цивільного кодексу України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перревірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (Постанова ВП Верховного Суду від 27 березня 2019 року справа № 137/1666/16-ц, постанова Верховного Суду від 22 травня 2020 року справа № 674/918/17). Як визначила Велика Палата Верховного Суду у постановах від 28 березня 2018 року справа № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року справа № 310/11534/13-ц, від 31 жовтня 2018 року справа № 202/4494/16-ц, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом, комісії припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування, і з огляду на вказані висновки, сума заборгованості за виконавчим написом не є безспірною. Слід зазначити, що матеріали справи не містять доказів того, що ПАТ «Ерсте банк» є правонаступником ТОВ «Вердикт капітал», а також яку саме суму заборгованості [PERSON] вони отримали. Крім того як вбачається з підпункту 1.1. кредитор, на положеннях та умовах цього Договору, надає Позичальнику кредит в сумі 50000,00 гривень, зі строком користування кредитними коштами (кредитом) 12 дванадцять календарних місяців, сплатою 0,001 процентів річних, сплатою щомісячної комісії у розмірі 2,2 % від суми кредиту та методом погашення ануїтет. Тобто, строк ліміту Кредитного договору з фізичною особою №013/ZB3F70/3/001 (Споживчий кредит «Оптимальний Плюс»): 364 календарні дні, , укладеного між Публічним акціонерним товариством «Ерсте Банк» та [PERSON] , кредитний договір укладено строком на 364 календарні дні, строк кредитування закінчився 14 січня 2014 року (а.с. 10). Тобто днем виникнення права вимоги є 14 січня 2014 року, при цьому трирічний строк, передбачений ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та підпунктом 3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису, закінчився 14 січня 2017 року. Як вбачається із оскаржуваного виконавчого напису, він вчинений нотаріусом 28 вересня 2021 року, тобто поза межами трирічного строку, на протязі якого нотаріус може вчинити такий напис. З огляду на вказане, суд приходить до висновку про відсутність безспірної заборгованості між [PERSON] та ТОВ «Вердикт Капітал», а тому позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Згідно з ч. 3 до\~ст. 133 ЦПК України\~до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу та витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом судової справи, належать витрати на правову допомогу (ст. 137 ЦПК України). Згідно з\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з оплатою правової допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Відповідно до договору №08/12/21 про надання правової допомоги від 08 грудня 2021 року між адвокатським об`єднанням «Акторіс» в особі виконуючого обов`язки партнера Телющенка Павла Петровича та [PERSON] уклали цей Договір про надання правової допомоги (а.с. 14-16, 18). За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача компенсації витрат на правову допомогу адвоката . Відповідно до квитанції №0.0.2370286770.01 від 08 грудня 2021 року позивач сплатив адвокатському об`єднанню «Акторіс» 6000 грн. (а.с. 17). На підставі ст. ст. 34, 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст. 18 Цивільного кодексу України,

Outcome: approved