Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

29 березня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з батьком та припинення стягнення аліментів. В обґрунтування позову позивач зазначив, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 14.12.2003 року, від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 29.04.2013 року шлюб між ним та відповідачем розірвано. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 19.12.2012 року з нього на користь відповідача стягнуто аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частки від його заробітку доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.11.2012 року та до повноліття дітей. Після розірвання шлюбу, діти проживали як з матір`ю так і з ним, але він все одно згідно рішення суду сплачував аліменти на їх утримання. З початку грудня 2021 року і по теперішній час молодший син [PERSON] , [INFO] проживає з ним та його матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] постійно говорить, що бажає проживати разом з ним, оскільки увесь свій вільний час він проводить разом з сином, забезпечує його матеріально, у будинку є усі зручності, в той час як його мати разом із вітчимом зловживають спиртними напоями, часто вдома нічого їсти. Посилаючись на те, що він має офіційне місце роботи, займається утриманням сина, піклується про нього, купує необхідні речі, контролює його навчання в школі, син виявляє бажання проживати разом з ним, позивач просив суд визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] разом з ним та припинити стягнення з нього аліментів на його утримання, починаючи з 28 березня 2022 року, стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 992,40 грн та витрати на правову допомогу в розмірі 6000,00 грн. Позивач в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлений про місце та час розгляду справи. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала із наведених у позові підстав та крім того, зменшила розмір витрат на правову допомогу та просила суд стягнути з відповідача витрати на правову допомогу в розмірі 5000,00 грн. Відповідач в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог та пояснила суду, що син [PERSON] проживає то з нею, то з батьком, разом з тим вона бажає, щоб на її користь продовжували стягуватися аліменти, заперечує проти стягнення витрат на правову допомогу, оскільки вона немає коштів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що просить розгляд справи проводити у їх відсутність. Вислухавши пояснення представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Позивач та відповідач з 14 грудня 2003 року перебували в зареєстрованому шлюбі, який рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 29.04.2013 року розірвано (а.с.7, 17). Від шлюбу сторони мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] (повнолітній) та [PERSON] , [INFO] (а.с.6,7). Як вбачається з довідки, виданої Броварківським старостинським округом Градизької селищної ради Полтавської області № 148 від 14.03.2022 року, [PERSON] , [INFO] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який належить [PERSON] (а.с.11). Вирішуючи позовну вимогу в частині визначення місця проживання дитини, суд встановив наступне. Згідно довідки, виданої Броварківським старостинським округом Градизької селищної ради Полтавської області № 147 від 14.03.2022 року, [PERSON] , [INFO] з 19.12.2021 року по теперішній час проживає без реєстрації за адресою: [ADDRESS] (а.с.10). [PERSON] працює машиністом (кочегаром) котельні в Броварківській ЗОШ І-ІІІ ст., де згідно характеристики характеризується позитивно, за 2021 рік отримав дохід в сумі 28355,59 грн (а.с.8-9,12). Як вбачається з довідки, виданої Броварківським старостинським округом Градизької селищної ради Полтавської області № 33 від 12.04.2022 року,[PERSON] фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Працює в Броварківській ЗОШ оператором (кочегаром), є учасником АТО, на даний час призваний [INFO] на захист України, працьовитий, добросовісний, шкідливих звичок не має. Діти [PERSON] та [PERSON] з січня 2022 року проживають разом із батьком (а.с.46 на звороті). Відповідно до характеристики на [PERSON] , учня Броварківської ЗОШ І-ІІІ ст. від 21.02.2022 року, з 19 грудня [PERSON] проживає разом з батьком та бабусею, він кардинально змінився в кращу сторону, став веселим, жвавим, регулярно виконує домашні завдання, активно приймає участь в житті школи, має гарний зовнішній вигляд, повністю забезпечений одягом та шкільним приладдям, батько цікавиться життям сина, завжди на зв`язку з вчителями школи (а.с.13). [PERSON] надала начальнику служби у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району заяву, у якій зазначила, що вона не заперечує, щоб її син [PERSON] , [INFO] тимчасово проживав у батька [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Відповідно до Акту № 61 обстеження житлово-побутових умов, затвердженого 18 квітня 2022 року начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району, було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що санітарно-гігієнічні умови в будинку є задовільними, є необхідні меблі, чисто, тепло, є продукти харчування, через конфлікт із батьками, сини проживають у батька (а.с.44). Як вбачається з Акту № 60 обстеження житлово-побутових умов, затвердженого 18 квітня 2022 року, начальником служби у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району, було проведено обстеження умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] та встановлено, що за даною адресою проживають: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , стосунки в сім`ї доброзичливі, створено повністю належні умови для розвитку та проживання неповнолітнього (а.с.44 на звороті). Згідно характеристики на [PERSON] , [INFO] , остання зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] з чоловіком [PERSON] та донькою [PERSON] [PERSON] працює продавцем в магазині. Старші діти [PERSON] та [PERSON] з січня 2022 року проживають в сім`ї батька [PERSON] та бабусі, у зв`язку із зловживанням [PERSON] та [PERSON] спиртними напоями та конфліктами в родині (а.с.45). Відповідно до заяви [PERSON] , [INFO] на адресу начальника служби у справах дітей виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району, останній бажає проживати разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] . Його батько повністю про нього піклується, забезпечує одягом та взуттям, продуктами харчування. Мама [PERSON] його життям не цікавиться (а.с.45 на звороті). Відповідно до ч. 1 ст. 161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 161 Сімейного кодексу України, орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України, місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Частинами 1,2 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Згідно зі статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Нормами статті 19 Сімейного кодексу України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до Висновку виконавчого комітету Градизької селищної ради Кременчуцького району від 20.05.2022 року, останній вважає доцільним визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] з батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.48-51). При визначенні місця проживання дитини необхідно враховувати найкращі інтереси дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 лютого 2019 року у справі № 377/128/18 (провадження № 61-44680св18) вказано, що «тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку». Отже, судом встановлено, що з грудня 2021 року син проживає за місцем проживання батька, де створені усі умови для проживання й розвитку дитини, батько дитини офіційно працює, має можливість забезпечувати дитину для її гармонійного розвитку, цікавиться її навчанням, син надав заяву у якій зазначив, що бажає проживати разом з батьком, натомість, як встановлено судом, матір дитини зловживає алкогольними напоями, надала до служби у справах дітей заяву, що вона не заперечує, щоб син проживав разом з батьком. За встановлених обставин, з урахуванням принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд дійшов висновку про необхідність визначення її місця проживання з батьком, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Вирішуючи позовну вимогу в частині припинення стягнення аліментів, суд встановив наступне. Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 28.11.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/3 частки від його заробітку доходу, але не менше ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 13.11.2012 року та до повноліття дітей. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком, а [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч.4 ст. 223 ЦПК України, після набрання рішення суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зімни розміру, строків платежів або звільнення від них. Враховуючи те, що право на отримання аліментів має той з батьків разом з яким проживає дитина, а судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком, суд дійшов висновку, що наявні підстави для звільнення позивача від сплати аліментів, тому позов в цій частині підлягає до задоволення. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір на суму 992,40 грн (а.с. 24), понесено витрати на правову допомогу на суму 6000,00 грн (а.с. 21-23). Враховуючи те, що позов задоволено повністю, а також враховуючи заяву представника позивача про зменшення судових витрат, з відповідача підлягають стягненню 992,40 грн судового збору; 5000,00 грн витрат на правову допомогу. Враховуючи викладене,

Outcome: approved