Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

17.12.2021 [PERSON] звернулася до суду з вищевказаним позовом до Комишнянської селищної ради Миргородського району, посилаючись на те, що після смерті [INFO] [PERSON] , відкрилася спадщина на земельну частку (пай) КСП «Росія» розташованого на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах, посвідченого сертифікатом серії ПЛ № 0077749 від 13.01.2000 виданим на ім`я [PERSON] . Наразі земельна ділянка площею 4,0506 га сформована, їй присвоєно кадастровий номер 5323282400:00:003:0214. Після смерті матері [PERSON] , позивачка, прийняла спадщину шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном. Однак у видачі свідоцтва про право на спадщину по закону на земельну ділянку спадкодавця, нотаріус відмовив, оскільки відсутній правовстановлюючий документ виданий на ім`я спадкодавця [PERSON] . В зв`язку з вказаними обставинами, у позивачки відсутні умови для одержання в органах нотаріату свідоцтва про право на спадщину на вищезазначену земельну ділянку, тому вона з метою захисту своїх прав звернулася до суду. В судове засідання позивач [PERSON] , не з`явилася, направила заяву в якій позовні вимоги підтримала і просила їх задовольнити та провести розгляд справи у її відсутність. (а.с. 30). Представник відповідача Комишнянської селищної ради Миргородського району Полтавської області в судове засідання не з`явився, направив заяву про розгляд справи у його відсутність (а.с. 40). Ухвалою суду від 28.12.2021 відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в загальному позовному провадженні (а.с. 21). Ухвалою суду від 26.04.2022 закрито підготовче засідання, справу призначено до судового розгляду (а.с. 37). Дослідивши та проаналізувавши письмові докази по справі, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з таких підстав. Згідно з ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною 1 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставин, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, що врегульовано частиною 3 ст.12 ЦПК України. Положенням ст.ст. 12, 81 ЦПК України передбачено, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази мають бути належними і допустимими у відповідності до вимог ст.ст.77-78 ЦПК України. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 11). За життя вона мала право на земельну частку (пай) КСП «Росія», розташовану на території Зуєвецької сільської ради Миргородського району Полтавської області, розміром 4,62 в умовних кадастрових гектарах. Її право посвідчене сертифікатом серії ПЛ № 0077749 від 13.01.2000, що підтверджується довідкою Відділу №1 управління у Миргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 23.11.2021 № 809/41-21 (а.с.13). Спадщину після смерті [PERSON] прийняла дочка [PERSON] шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном, що підтверджується свідоцтвом про народження, свідоцтвом про укладення шлюбу, щодо підтвердження дошлюбного прізвища позивачки (а.с. 9,10). На даний час у рахунок вказаної земельної частки (пай), як невитребувана частка (пай) колишнього КСП «Росія» сформована земельна ділянка площею 4.0506 га, кадастровим номером 5323282400:00:003:0214, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, кадастровим планом земельної ділянки, копією викопіювання місця розташування земельної ділянки № [NUMBER] площею 4.0505га, копією розпорядження голови районної державної адміністрації №197 від 06.09.2004 та додатком списком громадян, членів сільськогосподарського підприємства «Росія», в якому під порядковим номером 945 значиться земельна ділянка № [NUMBER] , що належить [PERSON] (а.с.14,15,32,33-35). Постановою від 16.12.2021 приватний нотаріус Наконечна Н.П. відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну частку, тому що відсутній правовстановлюючий документ виданий на ім`я спадкодавця [PERSON] (а.с.18). На даний час отримати правовстановлюючі документи (їх дублікат) на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як, фізичної особи, припинена у момент його смерті (ч. 4 ст. 25 ЦК України). Статтею 25 ЦК України передбачено, що цивільна правоздатність особи припиняється у зв`язку з її смертю, тобто померла особа не може мати майна на праві власності. Згідно з ст.1220 ЦК України, внаслідок смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне їй майно. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Статтею 55 Конституції України передбачено право кожного на захист своїх прав і свобод від порушень і протиправних посягань будь-якими не забороненими законом засобами. Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права власності. Статтею 17 Загальної декларації прав людини, передбачено - ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. Згідно ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Суду як джерело права. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Поняття власності чи «майна» за ст. 1 Першого протоколу Конвенції тлумачиться дуже широко, охоплює цілу низку інтересів економічного характеру. За рішеннями Європейського суду з прав людини «майном» в розумінні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне і обґрунтоване очікування набуття майна або майнового права. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом зокрема із правочинів і вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або законність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно з п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» та частиною 1 статті 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Позивачка є спадкоємицею по закону майна, яке належало померлій матері, вона вчинила дії по прийняттю спадщини. Її право ніким не оспорюється, а отже підстав для визнання спадщини відумерлою немає. Відповідно до ст. 13 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. Згідно з положенням ч.1-4 ст. 79-1 Земельного кодексу України, формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Формування земельних ділянок здійснюється: у порядку відведення земельних ділянок із земель державної та комунальної власності; шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок; шляхом визначення меж земельних ділянок державної чи комунальної власності за проектами землеустрою щодо впорядкування територій населених пунктів, проектами землеустрою щодо впорядкування території для містобудівних потреб, проектами землеустрою щодо приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій; шляхом інвентаризації земель у випадках, передбачених законом; за проектами землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв); за затвердженими комплексними планами просторового розвитку території територіальних громад, генеральними планами населених пунктів, детальними планами території. Сформовані земельні ділянки підлягають державній реєстрації у Державному земельному кадастрі. Земельна ділянка вважається сформованою з моменту присвоєння їй кадастрового номера. За викладених обставин, суд приходить до переконання, що з метою оформлення спадщини необхідно встановити за спадкоємцем [PERSON] право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] . В зв`язку з задоволенням позову, судові витрати понесені позивачкою при зверненні до суду не підлягають стягненню з відповідача на її користь, виходячи з положень ст. 13 ЦПК України. Позивачка не заявляє вимогу про відшкодування судових витрат.

Outcome: approved