Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

11.11.2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду із заявою про усиновлення малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування вимог заявники зазначили, що з 15.01.2002 року вони перебувають в зареєстрованому шлюбі. Спільних дітей від шлюбу не мають, але бажають збільшити сім`ю та взяти на виховання дитину. Факт усиновлення заявниками добре обміркований, вони вважають себе спроможними дати усиновленій дитині необхідну любов та турботу. Заявники перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради. Зазначають, що вони можуть забезпечити дитині необхідні умови розвитку та виховання, мають стабільне економічне становище та постійний прибуток, з правовими наслідками усиновлення ознайомлені та мають бажання його здійснити, тому звернулися до суду з даною заявою. Ухвалою судді Бердичівського міськрайонного суду від 26.11.2021 в справі відкрито провадження ( а.с.46). В судовому засідання заявники заяву підтримали, просили ухвалити рішення про усиновлення ним дитини. Представник заінтересованої особи Органу опіки та піклування Бердичівської міської ради, вважає, що заява підлягає задоволенню, оскільки таке рішення, буде відповідати інтересам дитини. Суд, вислухавши пояснення заявників, представника органу опіки та піклування, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку про те, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що заявники [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 15.01.2002 року Міським відділом реєстрації актів громадянського стану Житомирської області, актовий запис №41 ( а.с. 14). Заявники не мають спільних дітей. Перебувають на обліку кандидатів в усиновлювачі в службі у справах дітей виконавчого комітету Бердичівської міської ради. 12.08.2021 року Бердичівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Бердичівському районі Житомирської області Центрально-Західного міжрегіонального управління юстиції (м.Хмельницький) складено актовий запис № 463 про народження [PERSON] , [INFO] , мати - [PERSON] , батько - [PERSON] (відомості про батька записані відповідно до ч.2 ст.135 Сімейного кодексу України - за рішенням органу опіки та піклування) про що 12.08.2021 року видано Свідоцтво про народження, серії [NUMBER] ( а.с. 7, 40). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 19.08.2021 №237 [PERSON] , [INFO] надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування ( а.с. 8). Рішенням виконавчого комітету Бердичівської міської ради від 19.08.2022 №238 відносно [PERSON] , [INFO] встановлено опіку. Опікуном призначено [PERSON] ( а.с. 9). Відповідно до висновків про стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] від 24.03.2021 року, виданих Комунальним некомерційним підприємством «Бердичівська міська лікарня» заявники здорові та можуть бути усиновлювачами( а.с. 32-35). Відповідно до Акту обстеження умов проживання від 25.08.2021 року за адресою: [ADDRESS] , де проживають [PERSON] та [PERSON] створено належні умови для виховання, розвитку та утримання дитини ( а.с. 31). Власником будинку за адресою: [ADDRESS] являється [PERSON] , на підставі договору дарування ВСК №056368 р. №3961 від 05.04.2002 ( а.с. 15). Згідно з довідками №1900302 та №1900301, виданими ТСЦ 1842 РСЦ ГСЦ МВС в Житомирські області, за обліками МВС громадяни України [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] не знятої чи не погашеної судимості не мають ( а.с. 36-37). З довідки №23, виданої 22.07.2021 року Житомирським обласним центром соціальних служб [PERSON] та [PERSON] пройшли в повному обсязі навчання за програмою підготовки громадян України, які бажають усиновити дитину, з питань виховання дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. За результатами проведеного навчання отримали рекомендації щодо можливості усиновлення однієї дитини віком від 2-х місяців до 3-х років ( а.с. 43-45). Як вбачається з довідки, виданої ТзОВ " Бальзак Інвестиції" від 25.11.2021 року, [PERSON] працює у ТзОВ " Бальзак Інвестиції" з 01.08.2012 на посаді двірника, його заробіток за період з травня 2021 по жовтень 2021 становив 38352,20 грн ( а.с.38). Згідно наказу № 96 від 26.08.2021 виданому ТзОВ " Полісся Екосфера" [PERSON] надано відпустку по догляду за дитиною до трьохрічного віку з 26.08.2021 по 21.07.2024 ( а.с.39). Висновком органу опіки та піклування Виконавчого комітету Бердичівської міської ради Житомирської області №909 від 24.11.2021 року визнано доцільним усиновлення малолітнього [PERSON] , [INFO] , громадянами: [PERSON] та [PERSON] ( а.с. 28-30). Відповідно до ст. ст. 3, 4, 5, 7 Сімейного Кодексу України кожна особа має право на проживання в сім`ї. Сім`я створюється, в тому числі, і на підставі усиновлення. Держава створює пріоритет сімейного виховання дитини. Дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. Відповідно до ст. 207 СК України усиновленням є прийняття усиновлювачем у свою сім`ю особи на правах дочки чи сина, що здійснене на підставі рішення суду, крім випадку, передбаченого статтею 282 цього Кодексу. Усиновлення дитини провадиться у її найвищих інтересах для забезпечення стабільних та гармонійних умов її життя. Відповідно до ч. 1 ст. 208 СК України, усиновленою може бути дитина. Згідно ст. 6 СК України правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття. Згідно ст. 211 СК України усиновлювачем може бути дієздатна особа віком не молодша двадцяти одного року, за винятком, коли усиновлювач є родичем дитини. Усиновлювачем може бути особа, що старша за дитину, яку вона бажає усиновити, не менш як на п`ятнадцять років. Усиновлювачами можуть бути подружжя. (ч.ч. 1-3 ст. 211 СК України). Відповідно до ст. 212 СК України, не можуть бути усиновлювачами особи, які: обмежені у дієздатності; визнані недієздатними; позбавлені батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; були усиновлювачами (опікунами, піклувальниками, прийомними батьками, батьками-вихователями) іншої дитини, але усиновлення було скасовано або визнано недійсним (було припинено опіку, піклування чи діяльність прийомної сім`ї або дитячого будинку сімейного типу) з їхньої вини; перебувають на обліку або на лікуванні у психоневрологічному чи наркологічному диспансері; зловживають спиртними напоями або наркотичними засобами; не мають постійного місця проживання та постійного заробітку (доходу); страждають на хвороби, перелік яких затверджений центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я; є іноземцями, які не перебувають у шлюбі, крім випадків, коли іноземець є родичем дитини; були засуджені за злочини проти життя і здоров`я, волі, честі та гідності, статевої свободи та статевої недоторканості особи, проти громадської безпеки, громадського порядку та моральності, у сфері обігу наркотичних засобів, психотропних речовин, їх аналогів або прекурсорів, а також за злочини, передбачені статтями 148, 150, 150-1, 164, 166, 167, 169, 181, 187, 324, 442 Кримінального кодексу України, або мають непогашену чи не зняту в установленому законом порядку судимість за вчинення інших злочинів; за станом здоров`я потребують постійного стороннього догляду; є особами без громадянства; перебувають у шлюбі з особою, яка відповідно до пунктів 3-6, 8 і 10 цієї статті не може бути усиновлювачем. Крім осіб, зазначених у частині першій цієї статті, не можуть бути усиновлювачами інші особи, інтереси яких суперечать інтересам дитини. Статтею 218 СК України передбачено, що для усиновлення дитини потрібна її згода, якщо вона досягла такого віку та рівня розвитку, що може її висловити. Згода дитини на її усиновлення дається у формі, яка відповідає її вікові та стану здоров`я. Дитина має бути проінформована про правові наслідки усиновлення. Усиновлення провадиться без згоди дитини, якщо вона у зв`язку з віком або станом здоров`я не усвідомлює факту усиновлення. Згода дитини на усиновлення не потрібна, якщо вона проживає в сім`ї усиновлювачів і вважає їх своїми батьками. Усиновлення дитини проводиться без згоди батьків, якщо вони невідомі ( п.1 ч.1 ст. 219 ЦПК України). Відповідно до п. 6 постанови Пленуму Верховного суду України від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» вбачається, що вирішуючи заяву по суті, суд зобов`язаний перевірити наявність передбачених законом підстав для усиновлення, зокрема: чи дали батьки дитини згоду на це (якщо вона необхідна); чи може заявник бути усиновлювачем; чи є дитина відповідно до законодавства суб`єктом усиновлення і чи виконано вимоги ч. 1 - 3 ст. 218 СК щодо наявності згоди дитини; чи відповідають висновок органу опіки та піклування і дозвіл на усиновлення уповноваженого органу виконавчої влади необхідним вимогам. Згідно зі ст. 8 Європейської конвенції про усиновлення дітей (ETS N58), прийнятої 24 квітня 1967 року в Страсбурзі, і яка, відповідно до ст.9 Конституції України, є складовою частиною національного законодавства України, компетентний орган приймає рішення про усиновлення лише тоді, коли впевниться, що воно здійснюється в інтересах дитини. Кожного разу компетентний орган звертає особливу увагу на те, щоб це усиновлення забезпечило дитині стабільні та гармонійні домашні умови. У відповідності зі ст. 223 СК України особа, яка бажає усиновити дитину, подає до суду заяву про усиновлення. Подання такої заяви через представника не допускається. Заява про усиновлення може бути відкликана до набрання чинності рішенням суду про усиновлення. Відповідно до ст. 224 СК України суд, постановляючи рішення про усиновлення дитини, враховує обставини, що мають істотне значення, зокрема: стан здоров`я та матеріальне становище особи, яка бажає усиновити дитину, її сімейний стан та умови проживання, ставлення до виховання дитини; мотиви, на підставі яких особа бажає усиновити дитину; мотиви того, чому другий із подружжя не бажає бути усиновлювачем, якщо лише один із подружжя подав заяву про усиновлення; взаємовідповідність особи, яка бажає усиновити дитину, та дитини, а також те, як довго ця особа опікується вже дитиною; особу дитини та стан її здоров`я; ставлення дитини до особи, яка бажає її усиновити. При дотриманні всіх умов, встановлених цим Кодексом, здатності особи, яка бажає усиновити дитину, забезпечити стабільні та гармонійні умови для життя дитини суд постановляє рішення, яким оголошує цю особу усиновлювачем дитини. Суд не може відмовити особі в усиновленні на тій підставі, що вона вже має або може народити дитину. Статтею 225 СК України передбачено, що усиновлення вважається здійсненим у день набрання чинності рішенням суду про усиновлення. У відповідності з ч. 1 ст. 229 СК України особа, яка подала заяву про усиновлення, може виявити бажання бути записаною у Книзі реєстрації народжень матір`ю, батьком дитини або повнолітньої особи. Суд задовольняє таку заяву усиновлювача у рішенні про усиновлення, якщо це відповідає інтересам дитини. Згідно до ст. 231 СК України якщо усиновлювачами є одночасно жінка та чоловік вони записуються батьками дитини, відповідно змінюються прізвище та по батькові дитини. Про зміни, передбачені у цій статті, суд зазначає у рішенні про усиновлення. Відповідно до ст. 232 ч. 1, 3, 4, 5 СК України з моменту здійснення усиновлення припиняються особисті та майнові права і обов`язки між батьками та особою, яка усиновлена, а також між нею та іншими її родичами за походженням. З моменту усиновлення виникають взаємні особисті немайнові та майнові права і обов`язки між особою, яка усиновлена (а в майбутньому - між її дітьми, внуками), та усиновлювачем і його родичами за походженням. Усиновлення надає усиновлювачеві права і накладає на нього обов`язки щодо дитини, яку він усиновив, у такому ж обсязі, який мають батьки щодо дитини. Усиновлення надає особі, яку усиновлено, права і накладає на неї обов`язки щодо усиновлювача у такому ж обсязі, який має дитина щодо своїх батьків. Відповідно до ст. 234 CK України на підставі рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове свідоцтво про народження. Свідоцтво про народження, що було видане раніше, анулюється. Відповідно до п. п. 20 п. 1 Розділу III Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Згідно з п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, що затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5, підставою для внесення змін в актовий запис цивільного стану є рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану. Суд вважає можливим у відповідності до ст. ст. 229, 231 СК України, ч. 3 ст. 314 ЦПК України задовольнити прохання заявників та змінити дитині прізвища, що є підставою для внесення змін в Книгу записів актів про народження. Згідно ст. 228 СК України, особи, яким у зв`язку з виконанням службових обов`язків доступна інформація щодо усиновлення (перебування осіб, які бажають усиновити дитину, на обліку, пошук ними дитини для усиновлення, подання заяви про усиновлення, розгляд справи про усиновлення, здійснення нагляду за дотриманням прав усиновленої дитини тощо), а також інші особи, яким став відомий факт усиновлення, зобов`язані не розголошувати її, зокрема і тоді, коли усиновлення для самої дитини не є таємним. Відомості про усиновлення видаються судом лише за згодою усиновлювача, крім випадків, коли такі відомості потрібні правоохоронним органам, суду у зв`язку з цивільною справою чи кримінальним провадженням. Таємниця усиновлення забезпечується також відповідно до статей 229-231 цього Кодексу. Особи, які розголосили таємницю усиновлення, несуть відповідальність, встановлену законом. Згідно ст. 314 ЦПК України за результатами розгляду заяви про усиновлення суд ухвалює рішення. У разі задоволення заяви суд зазначає у резолютивній частині рішення про усиновлення дитини або повнолітньої особи заявником (заявниками). За клопотанням заявника (заявників) суд вирішує питання про зміну імені, прізвища та по батькові, дати і місця народження усиновленої дитини, про зміну імені, прізвища, по батькові усиновленої повнолітньої особи, про запис усиновлювачів батьками. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про усиновлення, відносяться на рахунок заявника (заявників). Якщо після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили батьки дитини відкликали свою згоду на її усиновлення, суд скасовує своє рішення і поновлює розгляд справи. У разі відкликання заяви про усиновлення після ухвалення рішення про усиновлення, але до набрання ним законної сили, суд скасовує своє рішення і залишає заяву без розгляду. Усиновлення вважається здійсненим із дня набрання законної сили рішенням суду. Для внесення змін до актового запису про народження усиновленої дитини або повнолітньої особи копія рішення суду надсилається до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення, а у справах про усиновлення дітей іноземцями - також до уповноваженого органу виконавчої влади. Таким чином, перешкод для даного усиновлення в процесі розгляду справи судом не встановлено. Відповідно до ч.7 ст. 294 ЦПК України в справах окремого провадження при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved