Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 21.10.2017 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Харківського міського управління юстиції, актовий запис за № 542. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Позивач зазначає, що подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу неможливі, оскільки відсутні спільні інтереси з чоловіком, наявні різні погляди на життя. Спору про місце проживання дитини та поділ спільного майна наразі немає. 19 січня 2022 року ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 22-23). Позивач подала до суду заяву про розгляд справи без її участі, у якій вона позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити позов (а.с. 29). Відповідач також просив справу розглянути за його відсутністю, позовні вимоги визнав у повному обсязі, не заперечував проти розірвання шлюбу, про що зазначив у поданій заяві (а.с. 30). Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи убачається, що 21 жовтня 2017 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Новобаварському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що підтверджується відповідним свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 542 ( а.с.4-5). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 496,20 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved