Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Представник позивача, [PERSON] адвокат Яременко І.О. звернувся до суду з позовною заявою до територіальної громади села Сулятичі в особі Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області в якій просить встановити факт постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю в [ADDRESS] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останньої, що наступила [INFO] та визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради, загальною площею 2,4790 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія І-ЛВ №039750 від 28.02.2003. Обґрунтування позовних вимог. В обґрунтування позовної заяви покликається на те, що [INFO] померла далека родичка позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, увійшли земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради, загальною площею 2.4790 га. [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . [PERSON] на день смерті фактично проживала (без реєстрації) в будинку по [ADDRESS] з [PERSON] , який займався похороном свої родички. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Сидорівської сільської ради заповіт не посвідчувався, тому спадкування відбулося за законом. [PERSON] близьких родичів не мала, (чоловіка і дітей у [PERSON] не було), а тому на момент її смерті не було осіб, які б могли спадкувати за законом у спосіб передбачений ст.1261-1263 ЦК (перша, друга та третя черга спадкування). Натомість, позивач постійно проживав із [PERSON] на час відкриття спадщини, не заявляв про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважається таким, що її прийняв, проте юридично не оформив. 06.04.2022 позивач звернувся до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у нього правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області, що належали померлій і є спадковим майном. Для визнання права позивача на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт його проживання однією сім`єю із спадкодавцем до часу відкриття спадщини. Окрім того, позивач не може оформити прийняту ним спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не має змоги пред`явити оригінали правовстановлюючих документів, через їх втрату. За таких обставин позивач змушений звертатися до суду із вимогами про встановлення факту проживання однією сім`єю із спадкодавцем до часу відкриття спадщини та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. Вважаючи, що його спадкові права порушено, позивач звернувся із даним позовом до суду. Процесуальні рішення, постановлені по справі. Ухвалою судді Жидачівського районного суду Львівської області Равлінка Р.Г. від 12.04.2022 цивільну справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження на 04.05.2022 /а.с.17-18/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 04.05.2022 підготовче провадження закрито, а справу призначено до судового розгляду на 26.05.2022 /а.с.24-25/. Ухвалою Жидачівського районного суду Львівської області від 26.05.2022 у зв`язку із подачею представником позивача заяви про відкладення розгляду справи справу розглядом було відкладено на 16.06.2022. /а.с.30/. Розгляд справи по суті відбувся 16.06.2022 за участю позивача та його представника. Заяви та клопотання сторін, узагальнення їх доводів та інші процесуальні дії у справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник адвокат Яременко І.О. заявлені вимоги підтримали повністю та просили їх задовольнити, покликаючись на підстави викладені у позовній заяві. Представник відповідача Журавненської селищної ради Львівської області, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, у судове засідання не з`явилися. надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, також повідомляє про відсутність на час розгляду справи інформації, яка б була підставою щодо заперечення або невизнання заявлених вимог. В судовому засіданні будучи допитаними в якості свідків позивач [PERSON] та [PERSON] пояснили, що позивач проживав разом із [PERSON] у [ADDRESS] однією сім`єю, не менше п`яти років до часу відкриття спадщини Відповідно до ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Частиною 1 ст. 223 ЦПК України встановлено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача та свідків, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №039750 від 28.02.2003, [PERSON] належить земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Сидорівської сільської ради площею 2,4790 га /а. с.12/. Згідно довідки Відділу №5 Управління надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Львівській області Держгеокадастру від 02.06.2022 № 97-13-0.95-2306/0/293-22 згідно Книги записів (реєстрації) державних актів на право приватної власності на право приватної власності на землю на території Сидорівської сільської ради Жидачівського району Львівської області зареєстрований Державний акт серії І-ЛВ № 039750 від 28.02.2003 на гр. [PERSON] . Реєстраційний номер 449. Площа земельної ділянки - 2,4790 га. Підстава для передачі (надання )землі у приватну власність: рішення XVI сесії ІІІ дем. скликання Жидачівської районної ради від 14.11.2001. /а.с.39/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 10.05.2005, [PERSON] померла [INFO] в с. Сулятичі Жидачівського району, про що 10.08.2005 зроблено відповідний актовий запис №14 /а. с.8/. Згідно довідки Журавненської селищної ради Стрийського району Львівської області №43 від 25.02.2022, [PERSON] проживала в [ADDRESS] до дня смерті, що наступила [INFO] . [PERSON] на день смерті фактично проживала (без реєстрації) в будинку по [ADDRESS] з [PERSON] , який займався похороном свої родички. Від імені [PERSON] у виконкомі колишньої Сидорівської сільської ради заповіт не посвідчувався /а. с.9/. Відповідно до витягу зі спадкового реєстру №68762963 від 04.04.2022, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилася /а. с.10/. Згідно довідки Журавнівської селищної ради Стрийського району Львівської області від 27.05.2022 №79 [PERSON] із своїм родичем [PERSON] проживала однією сім`єю за адресою [ADDRESS] із 1984 року і до моменту своєї смерті, що наступила [INFO] . [PERSON] була одинокою (дітей та чоловіка не мала). [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали спільний побут. [PERSON] займався похоронами [PERSON] /а.с.33/. Згідно листа приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Посацької А.О. №19/02-31 від 06.04.2022, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документу на майно, яке він має намір успадкувати, виданих на ім`я [PERSON] /а. с.14/. При вирішенні позовних вимог судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у статті 1219 ЦК України(статті 1218,1231 ЦК України). Згідно з частиною другою статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відтак, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю. Відповідно до ст. ст. 1268,1269,1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її; спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи про встановлення факту, що має юридичне значення: родинних відносин між фізичними особами; інше. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно врахувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією родиною. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа може мати кілька місць проживання. Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Згідно ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Згідно із п.21 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`ю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належить не лише тільки жінка (чоловік), які проживали однією сім`ю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали із спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 3 червня 1999 року № 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонті тощо. У постанові від 17 червня 2020 року, справа №755/18012/16, Верховний Суд зробив правовий висновок, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім факту спільного проживання, є ведення спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Оцінка доказів судом та висновки суду за результатами розгляду справи. Факт проживання [PERSON] та [PERSON] однією сім`єю більше п`яти років до часу відкриття спадщини в с. Сулятичі Жидачівського району, підтверджується зібраними і дослідженими письмовими доказами, поясненнями свідків, які сумнівів у своїй належності та допустимості не викликають. Встановлення факту проживання однією сім`єю більше п`яти років із спадкодавцем до часу відкриття спадщини, необхідне [PERSON] для подальшого юридичного оформлення прийнятої спадщини після смерті [PERSON] . Також, судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що позивач [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом, який прийняв спадщину після смерті спадкодавиці [PERSON] своєчасно та належним чином (у встановленому законом порядку). Враховуючи те, що обставин, які б вказували, що спадкодавець [PERSON] за життя набула або володіла спірним майном неправомірно, в суді не встановлено; позивач оформити право власності на спадкове майно не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно; відповідач проти задоволення позову не заперечує, що не суперечить закону; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, а тому, враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним і таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Outcome: approved