Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява, яка відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями передана на розгляд судді Саадулаєва А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 06.05.2020 року відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено до розгляду в підготовче судове засідання. Предметом позову (з урахуванням уточнених позивачем позовних вимог) є: 1. Виділ в натурі [PERSON] 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , з відповідними господарськими спорудами та визнання за [PERSON] права власності як на окрему одиницю нерухомого майна. 2. Виділ в натурі [PERSON] 29/100 часток земельної ділянки площею 0,0521 га, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] і має цільове призначення «для обслуговування житлового будинку і господарських будівель» відповідно до висновку експерта Свістунова Ігоря Сергійовича від 06.03.2020 року №875/03-2020 та визнання за [PERSON] право власності на виділену земельну ділянку як на окрему одиницю нерухомого майна. 3. Припинення права спільної часткової власності між [PERSON] і [PERSON] на вказані вище житловий будинок та земельну ділянку. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилається на наступні обставини. Сторони є співвласниками житлового будинку [ADDRESS] . Окрім того, сторони є співвласниками земельної ділянки, на якій розташований будинок. Також, позивач протягом 2010-2017 років отримав у відповідача нотаріальну згоду на здійснення поліпшення будинку, отримав будівельний паспорт на реконструкцію будинку, зареєстрував повідомлення про початок виконання будівельних робіт та після здійснення реконструкції зареєстрував декларацію про готовність до експлуатації. Через регулярні суперечки щодо здійснення утримання будинку та здійснену прибудову позивач дійшов висновку про необхідність виділити належну йому частку будинку і земельної ділянки в натурі. Вказує, що оскільки не має достатніх технічних та будівельних знань та навичок, звернувся до експертної установи для проведення судової будівельно-технічної експертизи. За заявою позивача складено висновок експерта №875/03-2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи, згідно якого були запропоновані варіанти виділу будинку та земельної ділянки. Відповідач 07.12.2020 надала до суду відзив, по суті якого заперечила проти задоволення позовних вимог. На обґрунтування своїх заперечень відповідач вказала на наступні обставини. Виділення позивачу частини житлового будинку та земельної ділянки з відступом у бік збільшення належної йому ідеальної частки та без врахування волевиявлення відповідача, порушить права співвласника-відповідача. А відповідно до абзацу 2 ч. 2 ст. 364 ЦК України, компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою, а відповідач такої згоди не надавала. Внаслідок обрізання позивачем труб опалення та газу на першому поверсі будинку, в приміщеннях, які позивач називає квартирою №1 , відбулося суттєве погіршення технічного стану цих приміщень та будинку в цілому. Внаслідок будівельних робіт по спорудженню прибудови, двох входів, підвалу, позивач перетворив у непридатний для проживання стан приміщення - частину будинку, яку позивач має намір виділити в натурі відповідачу. Вказує, що експертиза була проведена з порушеннями, зокрема не було забезпечено присутність відповідача, не були враховані її думка та пропозиції щодо варіантів розподілу, квартира №1 непридатна до проживання, що видно з доданих до відзиву фото. Зазначає, що вона не надавала своєї згоди на здійснення позивачем перебудов та поліпшення будинку. В подальшому позивач уточнив заявлені вимоги і згідно заяви від 26.01.2021 року вказав, що оскільки відповідача не влаштовує поділ земельної ділянки з відхиленням від ідеальної частки, то просить суд здійснити поділ відповідно до будь-якого із запропонованих експертом варіантів. Позивач і відповідач скористалися своїм правом на подання відповіді на відзив та заперечення. Також, ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 22.06.2021 року було залишено без задоволення заяву відповідача про відвід експерта. Протокольною Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.102021 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду. В судове засідання позивач не з`явився, направив до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, причини неявки суду не повідомила, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялась належним чином. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є власником 29/100 часток житлового будинку [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 29.12.2004 року №6484, посвідченого приватним нотаріусом Бондарук Т.І. [PERSON] згідно з договором дарування від 30.05.1996 року №4-3696, посвідченого державним нотаріусом Третьої київської державної нотаріальної контори Орловською О.Є., є власником 71/100 часток будинку [ADDRESS] . Також сторони є співвласниками земельної ділянки з кадастровим номером 8000000000:91:052:0003, площею 0,0521 ґа, що розташовується під будинком на підставі договору дарування від 29.12.2004 року №6487, посвідченого приватним нотаріусом Бондарук Т.І. та державного акта IV-КВ №130100 від 18.04.2000 року, виданого на підставі рішення Київської міської ради від 08.07.1999 року №353/454. Відповідно до технічного паспорта на будинок від 19.11.2004 року, будинок мав один вихід, одну кухню та санвузол. Згідно повідомлення про початок виконання будівельних робіт від 04.06.2013 року №КВ 062131550095 та будівельного паспорта від 26.04.2013 року №З-1069, позивач отримав дозвіл на реконструкцію будинку. Згідно декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта від 04.07.2017 року №КВ 141171920506, позивач закінчив реконструкцію будинку. Судом встановлено, що проведена реконструкція була проведена за згоди відповідача, яку вона оформила нотаріальною заявою від 15.10.2010 року №1962, яка була посвідчена приватним нотаріусом Петренко О.В. Згідно технічного паспорта від 01.03.2018 року, після реконструкції будинок отримав другий окремий вихід, нові санвузли і кухню. Окрім того, була проведена реконструкція другого поверху з улаштуванням внутрішньобудинкових сходів на другий поверх. Також з технічного паспорта від 01.03.2018 року вбачається, що будинок фактично розділений на дві окремі, ізольовані одна від одної, частини. Сторони під час розгляду справи не заперечували, що позивач користується частиною будинку, яка позначена на технічному паспорті позначена як квартира №2 , а відповідач тією частиною будинку, яка позначена на технічному паспорті як квартира №1 . Таким чином, суд вважає встановленим, що між сторонами склався фактичний порядок користування будинком. Відповідно до ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Відповідно до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що, виходячи зі змісту ст.115 ЦК, це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7, в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК України, ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. При цьому визначальним для виділу частки або поділу нерухомого майна в натурі, яке перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування майном, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу майна відповідно до часток співвласників. Аналогічні правові висновки неодноразово викладались у Постановах ВС (наприклад від 17 квітня 2019 року №545/3753/16-ц). Відповідно до ч.ч. 3,4 ст. 357 ЦК України, співвласник має право на відповідне збільшення своєї частки у праві спільної часткової власності, якщо поліпшення спільного майна, які не можна відокремити, зроблені ним своїм коштом за згодою всіх співвласників, з додержанням встановленого порядку використання спільного майна. Співвласник житлового будинку, іншої будівлі, споруди може зробити у встановленому законом порядку за свій рахунок добудову (прибудову) без згоди інших співвласників, якщо це не порушує їхніх прав. Така добудова (прибудова) є власністю співвласника, який її зробив, і не змінює розміру часток співвласників у праві спільної часткової власності. Згідно ст. 358 ЦК України, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. У постанові Верховного Суду від 19.05.2021 року №501/2148/17 зроблено висновок, що поняття «поділ» та «виділ» не є тотожними. При поділі майно, що знаходиться в спільній частковій власності, поділяється між усіма співвласниками, і правовідносини спільної часткової власності припиняються. При виділі частки правовідносини спільної часткової власності, як правило, зберігаються, а припиняються лише для співвласника, частка якого виділяється. Винятком з цього правила є ситуація, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам, - тоді має місце поділ спільного майна. Тобто, поділ спільного майна відрізняється від виділу частки співвласника або припинення його права на частку в спільному майні однією суттєвою ознакою - у разі поділу майна право спільної часткової власності на нього припиняється для усіх співвласників. В даному випадку виділ частки Позивача припиняє право спільної часткової власності і для відповідача, тобто має місце виняток, коли майно належить на праві спільної часткової власності двом співвласникам. За заявою позивача, 06.03.2020 року судовим експертом ТОВ «Судово-експертний альянс» Свістуновим І.С. було виконано експертизу та складено висновок експерта №875/03-2020 за результатами проведення судової будівельно-технічної та земельної-технічної експертизи. Згідно ст. 102, 110 ЦПК України, висновок експерта - це докладний опис проведених експертом досліджень, зроблені у результаті них висновки та обґрунтовані відповіді на питання, поставлені експертові, складений у порядку, визначеному законодавством. Висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. За результатами проведеної експертизи експертом визначено технічну можливість виділу частки позивача у праві власності на будинок і запропоновано конкретний варіант поділу. Окрім того, експертом встановлено, що приміщення житлового будинку, які виділяються співвласникам згідно запропонованого варіанту є ізольованими та не потребують виконання додаткових будівельних робіт для їх ізольованого користування, в тому числі втручання в несучі конструктивні елементи житлового будинку та інженерні системи загального користування та відповідає вимогам будівельних норм. Тому, суд приходить висновку про можливість поділу будинку відповідно до запропонованого експертом варіанту. Як вбачається з висновку, за результатами поділу позивач отримує у власність 3/10 (30/100), що на 1/100 ідеальної частки більше, ніж йому належить на праві власності, а в грошовому еквіваленті за ринковими цінами становить 14 631,00 грн. Враховуючи роз`яснення п.7 Пленуму від 04.10.1991 року №7, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] грошові кошти в розмірі 14631,00 гривень в якості компенсації 1/100 за відступ від ідеальних часток, які були внесені позивачем на депозитний рахунок суду (ТУ ДСА України в м. Києві; квитанція №0.0.1856760591.1 від 02.10.2020 року). Також, експертом було визначено технічну можливість виділу частки позивача у праві власності на землю і запропоновано три варіанти поділу ділянки. Під час судового розгляду позивач зазначив, що його влаштовує будь-який варіант. Натомість відповідач наполягав, що не бажає поділу за варіантами, де є відхилення від ідеальних часток. Вирішуючи питання про те, за яким висновком слід здійснити поділ будинковолодіння і земельної ділянки, суд дійшов переконання про необхідність здійснити поділ відповідно до варіанта №1 висновку експерта, оскільки даний варіант, на відміну від інших, не містить відступу від ідеальних часток земельної ділянки (здійснюється у повній відповідності до ідеальних часток сторін), а також дозволяє здійснити поділ з урахуванням розподілу будинку. Відповідно до положень ст. 265 ЦПК України, в судовому рішенні зазначається мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову, крім випадку, якщо аргумент очевидно не відноситься до предмета спору, є явно необґрунтованим або неприйнятним з огляду на законодавство чи усталену судову практику. Верховний Суд також неодноразово вказував, що право бути почутим є одним з ключових принципів процесуальної справедливості, яка передбачена статтею 129 Конституції України і статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року. Учасник справи повинен мати можливість захистити свою позицію в суді. Така можливість сприяє дотриманню принципу змагальності через право особи бути почутою та прийняттю обґрунтованого і справедливого рішення. Надаючи мотивовану оцінку доводам відповідача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Щодо аргументів відповідача про застосування ч. 2 ст. 364 ЦК України, за положеннями якої компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою, а відповідач такої згоди не надавав: По-перше, вказані доводи суперечать п.7 Постанови Пленуму ВСУ від 04.10.1991 року №7. По-друге, як неодноразово роз`яснював Верховний Суд (наприклад, постанова від 08.09.2021 року №645/873/18) положення вказаного абзацу статі 364 стосуються випадків, коли виділ неможливий і Позивач звертається до суду із позовом про присудження йому компенсації за належну йому частку (або інші співвласники звертаються з позовом про припинення права на частку одного із співвласників) в порядку ст. 365 ЦК України, а не з позовом про виділ в натурі. Тобто, частина 2 ст. 364 ЦК України до спірних правовідносин не застосовується. Щодо доводів відповідача про обрізання позивачем труб опалення та газу, внаслідок чого відбулося суттєве погіршення технічного стану цих приміщень та будинку в цілому, а також перетворення у непридатний для проживання стан частини будинку, яку позивач має намір виділити в натурі відповідачу. Відповідно до ст. до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. За положеннями ст. 77, 78 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Проте відповідачем не було надано належних і допустимих доказів на підтвердження вказаних тверджень. Немає жодних відомостей про це і у висновку експерта. Суд звертає увагу, що під час повторного огляду спірного будинку, а саме тієї його частини, яка перебуває в користуванні відповідача, листом від 21.01.2021 року експерт зазначив, що відомості, які отримані при повторному обстеженні, не впливають на результати первинного висновку від 06.03.2020 року №875/03-2020, не дають підстав вважати його неповним та не потребують складання додаткового висновку. Щодо доводів відповідача про суттєві порушення при проведенні експертизи, в тому числі незабезпечення присутності відповідача: По-перше, згідно листа від 21.01.2021 року судовий експерт зазначив, що ним проведено повторний огляд усього будинку в присутності представника відповідача та особисто позивача і відомості, які отримані при повторному обстеженні, не впливають на результати первинного висновку від 06.03.2020 року №875/03-2020, не дають підстав вважати його неповним та не потребують складання додаткового висновку. По-друге, за клопотанням відповідача допитаний в судовому засіданні експерт Свістунов І.С. надав детальні відповіді на питання відповідача, в тому числі щодо встановленої легкої конструкції навісу, щодо застосованих експертом методик, щодо трудових відносин експерта та експертної організації, щодо лише одного варіанту поділу будинку, щодо мотивів та підстав для встановлення можливості доступу позивачу для обслуговування та поточного ремонту будівлі та на інші. По-третє, відповідач під час розгляду справи користувався професійною правничою допомогою адвоката. Окрім того, суд додатково і неодноразово роз`яснював відповідачу його право клопотати про проведення експертизи або право надати до суду самостійно замовлений висновок експерта. Проте відповідач таким правом не скористався. По-четверте, надані до відзиву копії фотознімків не містять в собі відомостей про час і місце їх здійснення, про зображені на цих фото споруди і об`єкти. Відтак не містять в собі предмету доказування і не підтверджують та не спростовують жодних обставин по справі. Щодо доводів відповідача про відсутність згоди на здійснення позивачем перебудов та поліпшення будинку та руйнації внаслідок дій позивача, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Вказані доводи спростовуються наявними у справі доказами, а саме наданою позивачем нотаріальною заявою від 15.10.2010 року №1962, яка була посвідчена приватним нотаріусом Петренко О.В., за змістом якої [PERSON] надала згоду на прибудову входу, санвузла, кухні і коридору, а також на добудову інших приміщень, без подальшої конкретизації їх переліку. Тобто складена відповідачем згода не обмежує кількість, види і площі приміщень та обсяги прибудов, які здійснював позивач. Окрім того, під час розгляду справи відповідач не заперечував, що дана заява дійсно складена нею. Суд враховує, що виконані позивачем прибудови здійснені у відповідності до чинного законодавства з отриманням будівельного паспорта, реєстрацією повідомлення про початок виконання будівельних робіт та декларації про готовність до експлуатації об`єкта, будівництво якого здійснено на підставі будівельного паспорта. Вказані документи в судовому порядку не оскаржені, є чинними, відтак здійснені прибудови не вважаються самочинним будівництвом. Тому, суд приходить висновку про відсутність порушення прав відповідача під час здійснення прибудов. З врахуванням наведеного, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки в судовому засіданні підтвердилась можливість виділу частки позивача у праві власності на будинок і земельну ділянку. Відповідно до ст. 133, 134, 141 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial