Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

23 липня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обгрунтування позовної заяви позивач вказала, що між нею та відповідачем у 1991 році було укладено шлюб. Від шлюбу сторони мають трьох спільних дітей: [PERSON] ,1989 року народження, [PERSON] , 1998 року народження, [PERSON] , 2005 року народження. Позивач та діти проживають разом, відповідач не проживає разом із сім`єю з 2009 року. Перші кілька років відповідач матеріально підтримував дітей, однак з 2014 року участь батька у вихованні та утриманні дітей припинилася. Враховуючи, що на утриманні у позивача перебувають молодша донька та повнолітня донька, яка має значні проблеми із здоров`ям та є непрацездатною, позивач звертається до суду з вимогою стягувати з відповідача аліменти на утримання доньок. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 липня 2021 року цивільну справу № 753/14955/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 02 серпня 2021 року. 11 серпня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання позивача та відповідача. Ухвалою суду від 16 серпня 2021 року відкрито провадження у справі та вирішено слухати справу в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін на 06 жовтня 2021 року. Ухвалою суду від 06 жовтня 2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування від Головного управління Державної податкової служби в м. Києві інформацію про доходи [PERSON] 10 листопада 2021 року на виконання вищевказаної ухвали від Головного управління Державної податкової служби в м. Києві надійшла витребувана інформація. Судове засідання 16 листопада 2021 року було відкладено на 23 грудня 2021 року на 16:30. 10 грудня 2021 року від позивача [PERSON] надійшло клопотання (вх. № 86839) про витребування додаткових доказів про доходи відповідача. Ухвалою суду від 23 грудня 2021 року було задоволено клопотання позивача про витребування від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві інформацію про доходи [PERSON] 27 січня 2022 року на адресу суду від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на виконання вищезазначеної ухвали суду надійшла витребувана інформація. 01 лютого 2022 року розгляд справи не відбувся у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року. Згодом судове засідання було призначено на 24 березня 2022 року на 15:30 год. 11 лютого 2022 року на адресу суду від позивача надійшли додаткові пояснення та клопотання про витребування додаткових доказів про доходи відповідача (вх. №9864). Судове засідання призначене на 24 березня 2022 року не відбулось оскільки, відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду.Згодом судове засідання було призначено на 22 червня 2022 року на 14:30 год. 30 травня 2022 року на адресу суду від відповідача надійшли пояснення стосовно позову (вх. № 19472). У судове засідання 22 червня 2022 року сторони не з`явилися. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення судової повістки, яке повернулося до суду, про причини неявки суд не повідомив. Повістка адресована позивачу повернулася до суду з відміткою "адресат відсутній за вказаною адресою". Враховуючи те, що судове засідання неодноразово відкладалося, пояснення позивача були заслухані в судових засіданнях, в яких вона була присутня, а відповідачем подано письмові пояснення стосовно позову, судом були задоволені клопотання позивача про витребування доказів та отримана інформація за запитом суду, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів, з урахуванням Указу Президента України "Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року, суд вирішив проводити розгляд справи за відсутності нез`явившихся осіб. Судом було розглянуто клопотання позивача про витребування доказів від 11 лютого 2022 року та ухвалено відмовити у його задоволенні, з огляду на те, що відповідно до статті 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. Згідно із частитною другою статті 83 ЦПК України позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Поряд з цим, судом були задоволені клопотання позивачки від 6 жовтня 2021 року та від 10 грудня 2021 року про витребування інформації про доходи відповідача у ДПС України та Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та отримані відповіді на виконання ухвал суду. У відповідності до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення позивача, відповідача, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що 13 вересня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського виконкому Луганської області, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а.с.22). Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Алчевського виконкому Луганської області 18 травня 1994 року серія [NUMBER] , 13 вересня 1991 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, після укладення шлюбу прізвище чоловіка - " [PERSON] ", прізвище дружини - " [PERSON] " (а.с.23). Сторони мають трьох спільних дітей - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про встановлення батьківства, яке видане [INFO] , серія [NUMBER] (а.с.6). Окрім того, після укладення шлюбу у сторін народилося дві доньки: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів громадянського стану Залізничного району м. Києва, серія [NUMBER] (а.с. 28) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження, яке видане відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції м. Києва, серія [NUMBER] (а.с. 18). Факт проживання дітей разом з матір`ю підтверджується копією довідки №16 від 08 червня 2021 року, яка видана ОСББ "Золоте Сузір`я" (а.с.24) та копією витягу з Реєстру територіальної громади м. Києва про зареєстрованих осіб у житловому приміщення №58658278 від 19 березня 2021 року (а.с.26), вказане також не заперечувалось відповідачем. Звертаючись із позовом до суду, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дочки [PERSON] , 2005 року народження у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу та аліменти на утримання повнолітньої непрацездатної дочки [PERSON] , 1998 року народження в розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з вимогами статті 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати Відповідно до довідки до акта МСЕК, серії АВ, №0968135, [PERSON] , [INFO] є інвалідом ІІІ групи з дитинства, інвалідність останній присвоєна довічно (а.с.34). Факт наявності інвалідності підтверджується такою копією посвідчення, виданого УПСЗН Дарницького району, Серія ААГ, № [NUMBER] (а.с.32) та виписками з медичної картки хворого. Згідно із відомостями з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків [PERSON] отримувала державну та соціальну матеріальну допомогу за 1-2 квартал 2020 року 5514 грн та 6214 грн, за 3 та 4 квартал 2020 року - 5466 грн та 5193 грн відповідно (а.с. 36). Відповідно до відомостей, які надійшли від ГУ ПФУ в м. Києві, за період з 01 січня 2015 року по 30 вересня 2021 року, загальна сума доходу відповідача становила 128 037, 17 грн. (а.с.93), відомості щодо суми виплачених доходів та утриманих податків за період з І кварталу 2015 року по ІІ квартал 2021 року містяться у наданому ГУ ДПС у м. Києві витязі (а. с. 65-66). Тлумачення статті 198, 200 СК України свідчить, що при встановленні, чи повнолітні непрацездатні дочка чи син потребують матеріальної допомоги, повинні враховуватися будь-які обставини, які доводять необхідність в матеріальній допомозі. При цьому, навіть отримання повнолітнім непрацездатним дочкою, сином доходів, які є більшими за прожитковий мінімум, автоматично не свідчить, що вони не потребують матеріальної допомоги. Даний висновок відповідає правовій позиції Верховного Суду, наведеній у постанові від 12 вересня 2019 року в справі № 459/1381/18, провадження № 61-9328св19. У частині першій статті 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Відповідач надав суду письмові пояснення та вказав, що він не заперечує щодо сплати аліментів на користь непрацездатної доньки [PERSON] у розмірі 1/6 з усіх видів доходу на час її непрацездатності та у розмірі 1/6 з усіх видів доходу на утримання неповнолітньої доньки. Окрім того, відповідач вказує, що весь час матеріально допомагав донькам та перераховував грошові кошти. Після початку воєнної агресії РФ на території України, дружині та донькам довелося виїхати за межі України, після чого відповідачем було перераховано їм 38400 грн. (квитанція в підтвердження даного факту відповідачем долучено до справи). Разом з тим, відповідач зауважує, що будучи власником квартири [ADDRESS] , у якій сам не проживає, натомість у ній проживають позивач та доньки, уклав мирову угоду з КП "Київтеплоенерго", відповідно до якої зобов`язується погасити борг у розмірі 26 069, 53 грн., який виник у зв`язку з несплатою коштів за користування житлово-комунальними послугами, Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із частинами другою, третьою статті 181 СК України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). Відповідно до частин першої, другої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів неповнолітньої [PERSON] та повнолітньої непрацездатної [PERSON] , враховуючи працездатний вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, враховуючи письмові пояснення відповідача, а також з огляду на встановлені обставини у справі, суд дійшов висновку про часткове задоволення вимог позивача та необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання неповнолітньої [PERSON] [INFO] в розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно до досягненню нею дитиною повноліття, а також про стягнення з відповідача на користь позивача, на утримання непрацездатної повнолітньої [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку на час її непрацездатності. Згідно зі статтею 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 23 липня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial