Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частки його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову зазначала, що 23 червня 2006 року вона та відповідач уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні. 18 грудня 2008 року шлюб між сторонами розірвано. Посилаючись на вимоги ст. 180 СК України, у якій зазначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, просила стягувати із відповідача на її користь аліменти на неповнолітню дитину. Відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позов, у якому зазначав, що між ним та позивачем понад три роки тому досягнуто домовленостей щодо сплати ним аліментів на їхню дочку [PERSON] в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку із розрахунку на місяць. Він щомісячно сплачував кошти на утримання спільної дочки включно по жовтень, листопад, грудень 2021 року та січень 2022 року. Просив суд стягувати з нього на корись позивача аліменти на дочку [PERSON] у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня набрання цим рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про зміну позовних вимог, у якій просила суд стягувати з відповідача [PERSON] на її користь аліменти на дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з лютого 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, оскільки до вказаного періоду відповідачем аліменти сплачено добровільно. Також просила суд розглянути справу у її відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, у відзиві на позов просив суд розглянути справу за його відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що у період з 23 червня 2006 року по 18 грудня 2008 року позивач [PERSON] і відповідач [PERSON] перебували у шлюбі. Від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу між сторонами проживає разом із матір`ю. У ч. 2 ст. 51 Конституції України, ст. 180 СК України закріплено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (ст. 141 СК України). Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. За змістом ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У ч. 1 ст. 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Суд встановив, що 21 жовтня 2021 року позивач [PERSON] подала до суду позов про стягнення з відповідача на її користь аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] . У поданому до суду у лютому 2022 року відзиві на позов [PERSON] вказував, що за досягнутими між сторонами домовленостями він сплачував добровільно на користь позивача аліменти на неповнолітню дочку [PERSON] в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і після пред`явлення позову за жовтень, листопад, грудень 2021 року та січень 2022 року. Обставин щодо сплати відповідачем аліментів у вказаному вище розмірі добровільно включно по січень 2022 року позивач не заперечувала, у зв`язку з чим просила стягувати на її користь аліменти на дитину в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 01 лютого 2022 року. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] позовні вимоги про стягнення з нього на користь позивача [PERSON] аліментів на дочку [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі 100 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, тобто у мінімальному рекомендованому розмірі аліментів на одну дитину, визнав повністю, добровільно сплатив аліменти на дитину у вказаному розмірі по січень 2022 року включно, заявлені позивачем вимоги про стягнення аліментів на дитину починаючи з 01 лютого 2022 року, суд дійшов висновку, що позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Виходячи з наведеного, із відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 грн. згідно із вимогами ст. 141 ЦПК України. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: approved