Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивачка 06.10.2021 звернулась в суд з позовом до відповідача про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої вчиненням кримінального правопорушення, і стягнення понесених судових витрат. Заявлений позов обґрунтовувала тим, що 22.06.2021 відповідач таємно викрала належний їй на праві власності мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 4/64GB із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone UA» (номер [NUMBER] ) та в подальшому викрадене реалізувала у ломбарді «ЕВ.РО ломбард фінанс ЛТД», у зв`язку із чим вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2021 відповідача визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 185 КК України. Зазначає, що в рамках даного кримінального провадження її було визнано потерпілою, однак цивільний позов вона не подавала. З огляду на викладене просила стягнути з відповідача матеріальну шкоду в розмірі вартості викраденого телефону, а саме 4 275, 00 грн, та враховуючи її душевні переживання у зв`язку із порушенням права власності на майно, яке було викрадене, додаткові зусилля на придбання нового мобільного телефону, моральне напруження, хвилювання, за те, що майнова шкода їй не буде повернута, незручності і дискомфорт від втрати речі, яка використовувалась постійно в побуті та через яку вона підтримувала зв`язок із близькими та друзями, порушення її звичного ритму життя через витрати часу на участь в слідчих діях, відвідування правоохоронних органів, просила стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 10 000, 00 грн, а також судові витрати. Ухвалою судді Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 11.10.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження в цивільній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 23.11.2021 закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, від неї до суду надійшло клопотання, в якому просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти заочного рішення. Відповідачка у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином за адресою місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку, не повідомила суду про причини неявки, не подала відзиву. За наявності сукупності умов, передбачених ч.1 ст.280 ЦПК України, суд постановив провести заочний розгляд справи. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що вироком Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2021 [PERSON] визнано винною у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.185 КК України, та призначено їй покарання у виді громадських робіт на строк сто годин. Вирок набрав законної сили 02.09.2021 (а/с 4-6). У вказаному кримінальному провадженні позивач [PERSON] визнана потерпілою, цивільний позов в межах кримінального провадження останньою не заявлявся. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ч. 1 ст. 15 та п. 8 і 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання чи оспорювання, а одними із способів захисту цивільного права є відшкодування збитків, інші способи відшкодування майнової шкоди та відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч. 7 ст. 128 КПК України, особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. У вироку Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 02.08.2021 встановлено, що 22 червня 2021 року близько 11 год. 10 хв. [PERSON] проходячи біля дитячого майданчика, що знаходиться по вул. Л. Українки, 2 в с. Угринів Угринівської ТГ Івано-Франківського району Івано-Франківської області, на лавочці для відпочинку побачила привідкриту поясну сумку-бананку, у якій лежав мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 4/64GB» у чохлі зеленого кольору. У цей час у обвинуваченої виник умисел на вчинення крадіжки мобільного телефону. Реалізуючи свій злочинний умисел, діючи умисно, з корисливих мотивів, усвідомлюючи суспільно небезпечний характер своїх дій, передбачаючи суспільно небезпечні наслідки та бажаючи їх настання, обвинувачена таємно викрала мобільний телефон марки «Xiaomi Redmi 9 4/64GB» вартістю 3419 грн. із сім-картою оператора мобільного зв`язку «Vodafone UA» (номер [NUMBER] ) вартістю 25 грн. Викрадене обвинувачена реалізувала у ломбарді «ЕВ.РО ломбард фінанс ЛТД» за 1700 грн. Своїми злочинними діями обвинувачена спричинила потерпілій [PERSON] матеріальну шкоду на загальну суму 3444 грн. Таким чином, враховуючи визначений ч. 6 ст. 82 ЦПК України принцип, в силу того, що позивач не пред`являв цивільного позову в кримінальному провадженні має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства, правомірно звернувся до суду із даним позовом у порядку цивільного судочинства про відшкодування шкоди, завданої злочинними діями [PERSON] і саме вона має нести відповідальність за завдану позивачу майнову шкоду. В силу ч. 1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. У свою чергу, загальні підстави відшкодування майнової шкоди визначені ч. 1 та ч. 2 ст. 1166 ЦК України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними діями особистим немайновим правам фізичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоду завдано не з її вини. Як вбачається із товарного чеку № Site-138826 від 19.11.2020 вартість мобільного телефону «Xiaomi Redmi 9 4/64GB» становить 4 275 грн (а.с.7). З урахуванням зазначеного, суд погоджується у повній мірі з наведеними позивачем доказами на підтвердження заподіяння йому відповідачем шкоди, внаслідок злочинних дій, а також обставин, при яких така шкода була заподіяна. А відтак, завдана позивачу майнова шкода в розмірі вартості викраденого майна в сумі 4 275 грн виходячи з положень ст. 1166, 1177 ЦК України, підлягає відшкодуванню саме в такому обсязі. Частиною 1 ст. 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.9 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року (зі змінами від 25 травня 2005 року), розмір відшкодування моральної шкоди повинен визначатися судом залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Оцінюючи розмір відшкодування позивачці моральної шкоди, з врахуванням вказаних нею та встановлених судом обставин і характеру спричиненої моральної шкоди, виходячи з міркувань розумності, виваженості та справедливості, статусу позивачки в кримінальному провадженні як потерпілої, обставин кримінального правопорушення, суд вважає можливим стягнути з відповідачки на її користь 2 000 грн в рахунок відшкодування моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. З огляду на викладене суд дійшов висновку про часткове задоволення позову. З відповідачки слід стягнути на користь позивачки 4 275 грн матеріальної шкоди та 2 000 грн моральної шкоди. Щодо вимоги про стягнення з відповідача судових витрат слід зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Згідно з змістом позовної заяви витрати на правничу допомогу [PERSON] вказала в розмірі 2 000, 00 грн. Відповідно до ч. 1-4 статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Однак, документи, які б засвідчували факт того, що позивач дійсно понесла витрати на правничу допомогу, матеріали позовної заяви не містять. За таких обставин суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З ч. 6 ст. 141 ЦПК України вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Враховуючи те, що позивач на підставі п. 6 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, суд вважає, що з відповідача в дохід держави підлягають стягненню судові витрати, які складаються із судового збору в розмірі 908 грн за подання позовної заяви. На підставі наведеного, відповідно до ст. 15, 16, 1166, 1167, 1177 ЦК України,

Outcome: approved