Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Представник позивачки адвокат Сумцов Є.С. у січні 2022 року звернувся до суду з указаним позовом, який мотивував тим, що позивачці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 29.06.2017 року належить будинок з господарськими та побутовими будівлі і спорудами по [ADDRESS] . В будинку зареєстрований племінник позивачки [PERSON] . Відповідач приблизно у 2015 році виїхав на постійне місце проживання до Австралії та з того часу жодного разу не приїздив до м.Тростянець. Рухомого та нерухомого майна, особистих речей за вказаною адресою відповідач у власності не має. Оскільки відповідач не має можливості самостійно припинити реєстрацію свого місця проживання в належному позивачу будинку, приїздити до м.Тростянець він не може та не збирається, позивачка вимушена звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд визнати [PERSON] , 1989 року народження таким, що втратив право на користування житловим будинком з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 01.02.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивачки у судовому засіданні позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти позову не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Заслухавши пояснення представника позивачки, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що [PERSON] є власником будинку по [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом виданого приватним нотаріусом Тростянецького районного нотаріального округу Гребіник З.Д. 29.09.2017 року (а.с. 7, 8-9, 10-11). Відповідач є племінником позивачки та з 11.06.2011 року зареєстрований в будинку по [ADDRESS] (а.с. 12, 14-17, 18). Вирішуючи заявлену позивачем вимогу про визнання відповідача таким, що втратив право на користування житловим приміщенням, суд виходить з такого. Відповідно до частини 1 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із частиною 1 статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом частини 1 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (ст. ст. 71, 72, 116, 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України). Відповідно до частини 2 статті 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. До членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство (частина четвертої статті 156 ЖК України). За змістом зазначених норм матеріального права правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням, а також інші особи, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. Відповідно до вимог статей 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Ураховуючи, що відповідач визнав, що є членом сім`ї позивачки, він не проживає у спірному будинку понад рік, витрат на утримання спірного житла не несе, поважних причин його не проживання в цьому будинку не установлено, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання [PERSON] таким, що втратив право користування будинком по [ADDRESS] . За таких обставин, позов Сумцова Є.С. поданий в інтересах [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved