Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

29 квітня 2022 року позивач звернувся до Глобинського районного суду Полтавської області з позовом до відповідачки про розірвання шлюбу, в якому вказав, що 16 червня 2017 року між ним та відповідачкою був укладений шлюб, від якого мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини сьомої статті 147 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», враховуючи неможливість судами здійснювати правосуддя під час воєнного стану, Верховний суд розпорядженням від 08.03.2022 № 2/0/9-22 змінив територіальну підсудність судових справ Чугуївського міського суду Харківської області на Глобинський районний суд Полтавської області, тому вказана справа підсудна Глобинському районному суду Полтавської області. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що їх сімейні стосунки з відповідачкою фактично розірвані, вони мають зовсім різні погляди на життя, у зв`язку з несумісністю характерів, що суперечить їх подальшому проживанню. Проживання однією сім`єю не здається для нього можливим, тому подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам. Після розірвання шлюбу діти будуть проживати разом зі своєю матір`ю. Строк для примирення не потрібен, а тому шлюб прохає розірвати. В судове засідання позивач не з`явився, в позові прохав справу розглядати за його відсутності, позовні вимоги задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, направила до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, проти задоволення позову не заперечувала. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України\~учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що 16 червня 2017 року сторони уклали шлюб, зареєстрований Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №1475, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 16 червня 2017 року. Від шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 19 червня 2019 року та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 10 червня 2020 року. Сторони припинили підтримувати шлюбно-сімейні стосунки, спільного домашнього господарства не ведуть. Між ними існують непереборні протиріччя та взаємні претензії. На примирення не згодні. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5, про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Згідно ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається, а тому, збереження шлюбу між сторонами на паритетних засадах неможливе, вжиття судом заходів щодо примирення буде суперечити інтересам подружжя та моральним засадам суспільства. Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішення суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, суд дійшов висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам кожного з них, та інтересам їхніх неповнолітніх дітей суд вважає, що позов заявлено обґрунтовано, його було підтверджено протягом судового розгляду, тому він підлягає задоволенню.

Outcome: approved