Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому вказала, що вона є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] . У період її вагітності відповідач покинув сім`ю, вихованням сина не займається, матеріально його не утримує, не спілкується з ним, дитиною не цікавиться взагалі, не має жодного бажання бачити сина, відкрито ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За цих обставин вона просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] . В судовому засіданні позивачка підтримала свої вимоги і пояснила, що дитина народилася хворою, на даний час є інвалідом дитинства, постійно потребує лікування, догляду та матеріальної допомоги. Відповідач покинув сім`ю, дитину не бачив, на її прохання надавати матеріальну допомогу побив її, у зв`язку з чим вона проходила лікування у лікарні. Він раніше судимий, тому вона його боїться. У даний час в неї інша родина, [PERSON] знає її чоловіка як свого рідного батька, а біологічного ніколи не бачив, спілкуватися з ним не бажає. Відповідач до суду не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, надав суду нотаріально завірену заяву, у якій позовні вимоги [PERSON] визнає повністю, просить розглядати справу за його відсутності. Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала і пояснила, що Служба у справах дітей добре знає ситуацію в родині [PERSON] , співробітники проводили бесіди з [PERSON] , який пояснював, що в теперішній час в нього інша родина, і він не заперечує, щоб його позбавили батьківських прав відносно сина [PERSON] , підтверджував, що він ніколи не займався вихованням дитини. [PERSON] з розмові зі спеціалістом Служби у справах дітей вказав, що він знає єдиного батька - це чоловік його матері [PERSON] . Було здійснено обстеження матеріально - побутових умов життя сім`ї [PERSON] , згідно якого встановлено, що вихованням сина [PERSON] займається виключно його мати, а батько самоусунувся від дитини. Вислухавши сторони, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] , виходячи з наступного. Як вбачається з копії свідоцтва про народження батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] є [PERSON] та [PERSON] . Згідно довідки про склад сім`ї, наданої виконавчим комітетом Баришівської селищної ради від 08. 04. 2022 року [PERSON] мешкає разом з матір`ю за місцем її помешкання у [ADDRESS] . Разом з [PERSON] проживає її чоловік [PERSON] та донька [PERSON] , [INFO] . Позивачка вказує на те, що від дня народження сина [PERSON] його батько [PERSON] жодного разу його не бачив, взагалі не цікавиться дитиною, матеріально не утримує, не сприяє вихованню та розвитку сина, не приймає участі в лікуванні дитини, яка є інвалідом дитинства. Вказані обставини підтверджуються характеристикою на [PERSON] , [PERSON] , наданих виконавчим комітетом Баришівської селищної ради, з яких вбачається, що вихованням [PERSON] з дня народження займається виключно його мати, батько не приймає участі, навіть у телефонному режимі, його ніхто ніколи не бачив. Згідно характеристики неповнолітнього [PERSON] , наданої директором Волошинівського НВК, батько життям та вихованням сина не цікавиться, не займається, на звернення класного керівника не відгукується. Частина 2, 3 ст. 150 Сімейного Кодексу України передбачає, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Пункт 2 ч. 1 ст. 164 СК України передбачає, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30. 03. 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] свідомо не виконує своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого неповнолітнього сина [PERSON] , самоусунувся від його виховання та утримання, не цікавиться його здоров`ям, не піклується про його моральний розвиток. Дитина взагалі не знає свого біологічного батька, не бажає спілкуватися з ним. Вказані обставини підтвердив і сам відповідач у своїй заяві до суду, тому суд не вважає за потрібне витребувати висновок органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно сина [PERSON] , і розглядає справу на підставі наданих доказів. Частина 3 ст. 200 ЦПК України передбачає, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи вищевикладене, той факт, що позовні вимоги підтверджені в судовому засіданні належними та достатніми доказами, обставини справи відповідачем визнані і не спростовані, тому є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] і постановлення рішення у підготовчому судовому засіданні.

Outcome: approved