Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Геопроектінвест», про поділ земельної ділянки та стягнення витрат. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20.06.1991 р. встановлені ідеальні частки на домоволодіння та за позивачем визнано право власності на 175/400 частини будинку за вищезазначеною адресою, внесене до Державного реєстру речових справ на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 199915349 від 12.02.2020 року. 117/400 часток житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель та споруд, було отримано позивачем в порядку спадкування після смерті його матері [PERSON] .. 20.01.2020 року сторони звернулись до третьої особи з клопотаннями про виконання робіт із землеустрою щодо складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за адресою: [ADDRESS] , після чого було виконано геодезичні роботи, складено відповідну Технічну документацію, та 11.05.2020 року здійснено державну реєстрацію земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , площею 0,1000 га, якій присвоєно кадастровий номер: 1210100000:04:039:0018. У червні 2020 року сторони звернулись з клопотанням до ДМР, яка рішенням №192/59 від 22.07.2020 року затвердила вищезазначену Технічну документацію із землеустрою на підставі чого позивач та відповідач отримали зазначену земельну ділянку у спільну сумісну власність, зареєструвавши її на своє ім`я. В жовтні 2020 року по домовленості з відповідачем, позивачем було замовлено у третьої особи Технічну документацію із землеустрою щодо поділу земельної ділянки [PERSON] і [PERSON] , для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , після чого були проведені топографо-геодезичні польові роботи, відображені в Матеріалах польових геодезичних робіт, під час яких відповідачу було запропоновано підписати Акт щодо встановлення та узгодження меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), Акт прийомки-передачі межових знаків на зберігання, від підписання яких [PERSON] , не мотивувавши своє рішення, відмовилась. Від підписання виготовленого Проекту поділу земельної ділянки для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, відповідач теж відмовилась. Після проведення інженером-геодезистом [PERSON] топографо-геодезичних польових робіт спірної земельної ділянки сертифікованим інженером-землевпорядником [PERSON] ТОВ «Геопроектінвест» зроблено Розрахунок користування земельною ділянкою за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1210100000:04:039:0018, площею 0.1000 га (1000 кв.м) в якому зазначено, що земельна ділянка знаходиться у спільній власності без виділення часток. У користуванні домоволодінням частка землекористувача [PERSON] складає 73/100, частка землекористувача [PERSON] складає 27/100. Разом з тим, враховуючи фактичне користування земельною ділянкою в межах домоволодіння [ADDRESS] згідно з матеріалами топографо-геодезичних полкових робіт, загальна площа земельної ділянки виділяється у користування [PERSON] 0705 га (705 кв.м), а [PERSON] 0.0295 га (295 кв.м). Однак відповідач, нічим не мотивувавши свої дії, відмовилась від погодження суміжної межі, хоча в неї ніколи не було ніяких претензій щодо розташування існуючої межі. Після неодноразових спроб отримання підпису у [PERSON] . Проекту поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а також узгодження дати підписання у нотаріуса Договору про поділ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , позивач направив їй засобами поштового зв`язку письмову Претензію про поділ земельної ділянки спочатку 23.12.2020 року, повторно 28.04.2021 року, яку відповідач отримала особисто 05.05.2021 року. Крім того, позивач особисто витратив кошти на виготовлення відповідної технічної документації, які [PERSON] йому не повернула та 23.12.2020 року позивач звернувся з Претензією про добровільне повернення коштів у розмірі - 8 500 грн.(вісім тисяч п`ятсот гривень), з яких: 4 000 грн. половина витрачених позивачем грошових коштів на виготовлення Технічної документації із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест» щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі ( на місцевості) [PERSON] і [PERSON] для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] на підставі якої відповідач отримала у власність земельну ділянку за вказаною адресою; 4 500 грн. - половина витрачених позивачем грошових коштів на виготовлення Технічної документації із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест» щодо поділу земельної ділянки [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Дану Претензію відповідач отримала 20.01.2021 року, однак до цього часу жодним чином на неї не відреагувала Враховуючи наведене, позивач просить: здійснити поділ земельної ділянки кадастровий номер 1210100000:04:039:0018, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на дві окремих, відповідно до проекту поділу від 05.11.2020 року, відповідно до сталого порядку користування земельною ділянкою: виділивши у власність [PERSON] земельну ділянку зафарбовану в синій колір, загальною площею 0,0705 га, у власність [PERSON] земельну ділянку зафарбовану у червоний колір, загальною площею 0,0295 га; зобов`язати [PERSON] відшкодувати [PERSON] половину витрат понесених ним по виготовленню Технічної документації із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест» щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і Технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , та стягнути з [PERSON] грошові кошти у розмірі 8 500 грн. Ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2021 року позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків. 27 вересня 2021 року позивачем було усунуто, зазначені в ухвалі судді від 20.09.2021 року, недоліки та ухвалою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2021 року позовну справу прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. 12 листопада 2021 року від відповідача [PERSON] до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити у задоволенні позовних вимог та зазначила, що їй, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2014 року, виданого Шостою Дніпропетровською державною нотаріальною конторою, належить 27/100 частки домоволодіння [ADDRESS] , яке поділено в ідеальних долях та правовстановлюючі документи не містять відомостей, які саме будівлі та споруди належать сторонам по справі. Дане домоволодіння знаходиться у спільному користуванні [PERSON] та її двоюрідного брата [PERSON] , який ніколи не звертався з питанням щодо приватизації земельної ділянки, на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS] . У 2019 році було отримано кадастровий номер на земельну ділянку, а у 2020 році на територію домоволодіння прибував геодезист, однак при проведенні топографо-геодезичних польових робіт відповідач присутньою не була, до третьої особи вона не зверталась, встановлювати межі земельної ділянки не просила та згоду на це не надавала. Також відповідач зазначає, що вона не отримувала рішення Дніпровської міської Ради № 192/59 від 22.07.2020 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам м. Дніпра» та завжди була проти поділу меж земельної ділянки, оскільки вона перебуває у спільному користуванні, а такий поділ призведе до погіршення її становища. Крім того, відповідач вказує, що заперечує проти стягнення з неї грошових коштів на замовлення технічної документації, а також судових витрат на правову допомогу. 22 листопада 2021 року від позивача [PERSON] до суду надійшла відповідь на відзив на позовну заяву в якому останній вказав, що твердження відповідача про те, що позивач не звертався до неї з приводу приватизації земельної ділянки та того, що вона не приймала в цьому участь не відповідають дійсності та спростовуються долученими до позову доказами. Відповідач особисто підписала заяву до Дніпровської міської ради про затвердження технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачу у власність (спільну сумісну власність) земельної ділянки, площею 0,1000 га, кадастровий номер 1210100000:04:039:0018 по [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель, споруд від 04.06.2020 року. Також відповідач особисто зверталась для проведення державної реєстрації права власності на земельну ділянку. При цьому, за попередньою домовленістю, 05.11.2020 року в присутності відповідача були проведені топографо-геодезичні польові роботи,що відображено у відповідних матеріалах, згідно з якими загальна площа земельної ділянки, що виділяється у користування позивачу, менша від належної для вилучення, а тому посилання відповідача про те, що не було враховано її інтересів є безпідставними. [PERSON] зазначає, що по домовленості з відповідачем за її письмовою згодою було замовлено і виготовлено технічну документацію із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест» щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) сторонам по справі для обслуговування житлового будинку, господарчих будівель і споруд, на яку позивачем було витрачено 8000 гривень, та документацію щодо поділу земельної ділянки, на виготовлення якої позивачем було витрачено 9000 гривень, а всього 17000 гривень, половину з яких відповідач має йому відшкодувати. 30 листопада 2021 року відповідач [PERSON] подала до суду відповідь на позовну заяву, які по суті є запереченнями на відповідь на відзив, в яких остання зазначила, що надавала згоду лише на приватизацію земельної ділянки, а не на її поділ. При цьому, дружина позивача запевняла відповідача, що усі витрати на приватизацію вона оплатить самостійно. Ухвалою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 08 грудня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні підтримав позов в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідач в судовому засіданні зазначила, що заперечує проти задоволення позовних вимог та просила збільшити її частку земельної ділянки до 4 соток, оскільки на частині земельної ділянки біля гаражу позивача вона обробляє землю та вирощує картоплю. Представник третьої особи - ТОВ «Геопроектінвест» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України. 18.04.2022 року представник третьої особи подав до суду письмові пояснення в яких зазначив, що підтримує позовні вимоги в повному обсязі та просить їх задовольнити. В ході допиту в судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є донькою позивача та до 2015 року проживала разом з батьками за адресою: [ADDRESS] . На даний час приїздить в гості до батьків один раз на три місяці. Свідок зазначила, що колись на земельній ділянці був розташований імпровізований паркан, оскільки сторони не знали конкретних меж своїх земельних ділянок, який через деякий час зруйнувався. В подальшому, її батьки вирішити приватизувати земельну ділянку на якій розташоване домоволодіння, однак при поділі ділянки відповідачу не сподобалися виділені їй межі та розмір земельної ділянки, в результаті чого остання відмовилась від укладання та нотаріального посвідчення відповідного договору. В судовому засіданні під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона займалась збором документів по приватизації земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS] . На вказаній ділянці було проведено геодезію, а після виготовлення відповідних документів вона приїхала до відповідача, яка їх підписала та в подальшому було отримано кадастровий номер земельної ділянки. В подальшому сторони підписали заяву до ДМР про затвердження технічної документації та передачу у власність земельної ділянки. При цьому, лише під час поділу відповідач почала заперечувати щодо розміру земельної ділянки, що підлягає їй до виділення. Допитана в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснила, що вона є дружиною позивача та зазначила, що вони вирішили приватизувати земельну ділянку і домовились з відповідачем, що всі фінансові питання вони візьмуть на себе, а відповідач потім поверне половину витрачених коштів. Весь процес приватизації проходив нормально, однак коли відповідач дізналась про суму витрачених грошових коштів, то почала ображати і сваритись. Також свідок зазначила, що за виготовлення технічної документації, необхідної для проведення приватизації та виділу часток земельної ділянки, позивач сплатив приблизно 15000 гривень. В ході допиту в судовому засідання в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є директором товариства, яке займалось приватизацією спірної земельної ділянки, зокрема, здійснення усіх розрахунків, поділу земельної ділянки, підготовка відповідних документів. Грошові кошти за надані ними послуги в повному обсязі було сплачено позивачем. За поділом у [PERSON] вийшла частка земельної ділянки більша (0,25 кв.м), від її частки у праві власності на домоволодіння. Позивач цим погодився, однак відповідач висловлювала свої заперечення. В судовому засіданні під час допиту в якості свідка [PERSON] пояснив, що він є геодезистом, який двічі проводив дослідження земельної ділянки на якій розташоване домоволодіння [ADDRESS] . Під час дослідження він здійснював поділ земельної ділянки та встановлював межові позначки, на що відповідач та її родина висловлювали свою негативну позицію. Допитана в судовому засіданні в режимі відеоконференції, в якості свідка, [PERSON] пояснила, що вона є сестрою відповідача та проживала у домоволодінні на якому розташована спірна земельна ділянка до 1984 року, а потім переїхала до Львівської області. Свідок зазначила, що позивач разом з дружиною запропонували відповідачу приватизувати земельну ділянку. При цьому, свідок чула, що вони обіцяли [PERSON] , що їй за це нічого сплачувати не потрібно. Заслухавши думку учасників справи, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить таких висновків. Згідно зі статтею 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ч. 1ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до Акту прийому індивідуального житлового будинку В-1 приймальною комісією Виконавчого комітету ради народних депутатів постановлено, що пред`явлений до здачі будинок В-1 громадянина [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] , вважати прийнятим в експлуатацію. Рішенням Виконавчого комітету Індустріальної районної ради №385- 7 від 10.08.1990 року житловий будинок з літерою В-1, 1974 року побудови, загальною житловою площею 21 кв.м., та гараж літера Г в домоволодінні [ADDRESS] , узаконені за [PERSON] . Рішення Індустріального районного народного суду м. Дніпропетровська від 20.06.1991 року, задоволено позовні вимоги [PERSON] та визнано право власності на будинок [ADDRESS] . за [PERSON] на 175/400 часток, за [PERSON] на 117/400 часток, за [PERSON] на 27/100 часток. Відповідно до витягну з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 199915349 від 12.02.2020 року, за [PERSON] 06.02.2020 року, на праві приватної спільної часткової власності, зареєстровано 175/400 домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, спадкоємцем всієї частки майна [PERSON] , померлої [INFO] є її син [PERSON] . Спадкове майно складається з 117/400 часток житлового будинку з відповідною часткою господарчих будівель та спору, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Право власності на вказане майно було зареєстровано за [PERSON] 25.07.2007 року, що підтверджується витягом КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 15364384 від 25.07.2007 року, та витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 197785640 від 27.01.2020 року. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 05.08.2014 року, спадкоємцем [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] є її дочка [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видане це свідоцтво, складається 27/100 частки домоволодіння [ADDRESS] . Право власності на вказане майно було зареєстровано за [PERSON] 05.08.2014 року, що підтверджується витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності з індексним номером 25168698 від 05.08.2014 року. На підставі клопотання [PERSON] та [PERSON] від 20.01.2020 року ТОВ «Геопроектінвест» виконано роботи із землеустрою щодо складання технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості). За виготовлення даної роботи [PERSON] сплатив ТОВ «Геопроектінвест» грошові кошти в розмірі 8000,00 гривень (квитанція до прибуткового касового ордера № 19 від 20.01.2020 року). Відповідно до власноручно підписаної [PERSON] та [PERSON] заяви від 04.06.2020 року, останні звернулись голови ДМР та просили затвердити технічну документацію із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та передачі у власність (спільну сумісну власність) земельної ділянки, площею 0,1000 га, з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018 по [ADDRESS] , для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд. До заяви додано перелік необхідних документів, зокрема й оригінал технічної документації із землеустрою. На підставі рішення Дніпровської міської ради VII скликання № 192/59 від 22.07.2022 року «Про передачу у власність земельних ділянок громадянам у м. Дніпрі (7осіб)» та додатку № 4 до нього, [PERSON] та [PERSON] , передано земельну ділянку з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018, загальною площею 0,1000 га, у спільну сумісну власність для обслуговування жилих будинків, господарських будівель споруд в Індустріальному районі м. Дніпра. Відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-0005658252020 від 19.19.2020 року, земельна ділянка з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018, загальною площею 0,1000 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] та призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) на праві приватної власності належить [PERSON] та [PERSON] . Крім того, відповідно квитанції до прибуткового касового ордера № 06/1 від 08.10.2020 року ТОВ «Геопроектінвест» прийняв від [PERSON] грошові кошти в сумі 9000,00 гривень, підстава: поділ земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , технічна документація. За заявою щодо виконання проекту поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , від 05.11.2020 року, що підписана [PERSON] , Фізичною особою-підприємцем [PERSON] , який відповідно до кваліфікаційного сертифікату № 014431, виданого 10.10.2019 року кваліфікаційною комісією Львівського національного університету, є інженером-геодезистом, виконано відповідний проект поділу зазначеної земельної ділянки, між землекористувачами [PERSON] та [PERSON] . В ході виконання даного проекту ФОП [PERSON] , виконано відповідні дослідження земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , складено відомості обчислення площі земельної ділянки землекористувачами [PERSON] , [PERSON] , виписку координат та, з урахуванням виписки координат і висот пунктів ДГМ із Банку геодезичних даних, виданої 28.10.2020 року, терміном на 1 рік, складено план меж спірної земельної ділянки. Так, відповідно до даного Плану, загальна площа земельної ділянки [PERSON] складає 0,0295 га, межі якої відмічено штриховкою червоно кольору, загальна площа земельної ділянки [PERSON] складає 0,0705 га, межі якої відмічено штриховкою синього кольору. Відповідно до Розрахунку користування земельною ділянкою з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018, за адресою: [ADDRESS] , виконаного сертифікованим інженером-землерозпорядником відповідальним за дотримання вимог земельного законодавства, стандартів, норм і правил при виконанні робіт із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест» [PERSON] , вказана земельна ділянка знаходиться у спільній власності без виділення часток. Частка землекористувача [PERSON] у користуванні домоволодінням складає 73/100, а землекористувача [PERSON] 27/100. Загальна площа земельної ділянки виділяється у користування [PERSON] 0.0730га (730 кв.м) або частка землекористування складає 73/100. Загальна площа земельної ділянки виділяється у користування [PERSON] 0.0270га (270 кв.м) або частка землекористування складає 27/100. Враховуючи фактичне користування земельною ділянкою в межах домоволодіння [ADDRESS] згідно з матеріалами топографо-геодезичних полкових робіт, виконаних інженером-геодезистом [PERSON] , загальна площа земельної ділянки виділяється у користування [PERSON] - 0,0705 га (705 кв.м), [PERSON] 0,0295га (295 кв.м). Судом також досліджено матеріали польових геодезичних робіт за адресою: [ADDRESS] для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, складених Фізичною особою-підприємцем [PERSON] .. Так, відповідно до вказаних матеріалів, польові роботи виконано 05.11.2020 року, за участю [PERSON] та землекористувача суміжної земельної ділянки [PERSON] . Разом з тим, відповідач відмовлялась від підпису Проекту поділу земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , заперечувала проти поділу земельної ділянки, оформлення у нотаріуса відповідних документів, а також відмовлялась від повернення грошових коштів, витрачених позивачем на виготовлення технічної документації. З метою добровільного порядку поділу земельної ділянки позивачем були направлені відповідачу претензія щодо поділу земельної ділянки, в якій викладена пропозиція щодо укладення відповідного договору про виділ у натурі часток з нерухомого спільного майна, однак така пропозиція була проігнорована. Вказані обставини не оспорювались відповідачем, та остання їх підтвердила в ході судового розгляду справи. Таким чином, між сторонами по справі, як співвласниками вищезазначеної земельної ділянки, виникли непорозуміння та суперечки з приводу поділу цього майна, та угоди про виділення в натурі часток із майна, що є у спільній частковій власності. Правовий режим спільної часткової власності визначається\~главою 26 Цивільного кодексу\~України (далі - ЦК України) з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток, співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. При вирішенні питання про виділ частки має значення не встановлення порядку користування спільною власністю, а розміри часток співвласників. Відповідно до частини першої статті 318 ЦК України\~кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Однак, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників. За приписами ч. 2 ст.\~372\~ЦК України у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Зі змісту ст.\~357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно ч.1 ст.\~86\~Земельного кодексу\~України (далі\~-\~ЗК України) земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Частинами 1-3 ст.\~89\~ЗК України визначено, що земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки: а) подружжя; б) членів фермерського господарства, якщо інше не передбачено угодою між ними; в) співвласників жилого будинку; г) співвласників багатоквартирного будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Відповідно до ч.ч. 4-5 вказаної статті співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом. Відповідно до «в» ч.1 ст. 87 ЗК України\~право спільної часткової власності на земельну ділянку виникає при прийнятті спадщини на земельну ділянку двома або більше особами. Згідно зі ст.\~370\~ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до вимог ч.4 ст.120 ЗК України при переході права власності на будівлю або споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі або споруди, якщо інше не передбачено в договорі відчуження будівлі і споруди. Відповідно до ч. 1 ст.79\~ЗК України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. В силу ч. 1ст.\~79-1\~ЗК України формування земельної ділянки полягає у визначенні земельної ділянки як об`єкта цивільних прав. Формування земельної ділянки передбачає визначення її площі, меж та внесення інформації про неї до Державного земельного кадастру. Згідно з ч. 2 ст.\~79-1\~ЗК України формування земельних ділянок здійснюється, зокрема, шляхом поділу чи об`єднання раніше сформованих земельних ділянок. За приписами ч.6 ст.79-1\~ЗК України формування земельних ділянок шляхом поділу та об`єднання раніше сформованих земельних ділянок, які перебувають у власності або користуванні, без зміни їх цільового призначення здійснюються за технічною документацією із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок. Відповідно до ч.13 ст.79-1\~ЗК України земельна ділянка припиняє існування як об`єкт цивільних прав, а її державна реєстрація скасовується в разі поділу або об`єднання земельних ділянок. Статтею 56\~ЗУ «Про\~землеустрій» передбачено, що технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок розробляється за рішенням власників земельних ділянок за згодою заставодержателів, користувачів земельних ділянок. Технічна документація із землеустрою щодо поділу та об`єднання земельних ділянок включає: а) пояснювальну записку; б) технічне завдання на складання документації, затверджене замовником документації; в) кадастрові плани земельних ділянок, які об`єднуються в одну земельну ділянку, або частини земельної ділянки, яка виділяється в окрему земельну ділянку; г) матеріали польових геодезичних робіт; ґ) відомості про встановлені межові знаки на межі поділу; д) перелік обтяжень прав на земельну ділянку, обмежень на її використання та наявні земельні сервітути. Відповідно до ч.1 ст.15 ЗУ «Про Державний земельний кадастр»\~до Державного земельного кадастру включаються такі відомості про земельні ділянки: кадастровий номер; місце розташування, у тому числі дані Державного адресного реєстру (за наявності); опис меж; площа; міри ліній по периметру; координати поворотних точок меж; дані про прив`язку поворотних точок меж до пунктів державної геодезичної мережі; дані про якісний стан земель та про бонітування ґрунтів; відомості про інші об`єкти Державного земельного кадастру, до яких територіально (повністю або частково) входить земельна ділянка; цільове призначення (категорія земель, вид використання земельної ділянки в межах певної категорії земель); склад угідь із зазначенням контурів будівель і споруд, їх назв; відомості про обмеження у використанні земельних ділянок; відомості про частину земельної ділянки, на яку поширюється дія сервітуту, договору суборенди земельної ділянки; нормативна грошова оцінка; інформація про документацію із землеустрою та оцінки земель щодо земельної ділянки та інші документи, на підставі яких встановлено відомості про земельну ділянку. Таким чином, внаслідок поділу раніше сформованої земельної ділянки формуються нові земельні ділянки, які мають відповідати ознакам (критеріям) земельної ділянки як об`єкта права власності, визначеним зокрема приписами ст.79 «ЗК України» та інших окреслених положень земельного законодавства - площа, місцезнаходження, межі, конфігурація, координати поворотних геодезичних точок меж тощо. Враховуючи предмет спору та характер спірних правовідносин, предметом доказування у розглядуваній справі є наявність технічної можливості поділу спірної земельної ділянки, внаслідок якого існувала б спроможність формування нових земельних ділянок, як окремих індивідуально визначених об`єктів цивільних прав в розумінні приписів ст.ст.79,79-1 ЗК України. Судом встановлено, що виготовлена та надана позивачем до суду технічна документація із землеустрою щодо поділу земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018, за адресою: [ADDRESS] , відповідає вимогам ЗУ «Про землеустрій». При цьому, не погоджуючись з розміром та межами частки земельної ділянки, яка відповідно до наданої документації, виділяється відповідачу [PERSON] останньою не надано іншої документації чи відповідних розрахунків, а також не заявлено клопотання про призначення у справі земельно-технічної експертизи. Суд здійснює сприяння сторонам у виконанні їх обов`язку подати свої докази, однак відповідно до ст.ст. 12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та не може збирати докази, що стосуються предмета спору, оскільки кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На час розгляду справи до суду не подано документів, які б зумовлювали не рівний поділ часток зазначеної земельної ділянки, що б обмежувало право будь-кого зі сторін на власність. Відповідно до технічної документації поділу земельної ділянки, в межах домоволодіння [ADDRESS] , площа земельної ділянки, що підлягає виділенню у користування [PERSON] , по відношенню до належної їй частки домоволодіння є більшою та складає 0,0295га (295 кв.м), замість 0,0270 га (270 кв.м), а відповідно площа земельної ділянки, що підлягає виділенню у користування [PERSON] , по відношенню до належної йому частки домоволодіння є меншою та складає 0,0705 га (705 кв.м), замість 0,0730 га (730 кв.м) При цьому, при обчисленню такої площі, було прийнято до уваги всі проведені дослідження, в також фактичне користування земельною ділянкою, а тому з урахуванням позиції позивача, який погоджується із виділенням йому частки земельної ділянки, яка пропорційно до належної йому частки домоволодіння є меншою, доходить висновку, про необхідність визначити розмір часток у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку кадастровий номер 1210100000:04:039:0018, цільове призначення: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд ( присадибна ділянка) площею 0,1 га, за адресою: [ADDRESS] , саме у розмірах, розрахованих в наданій суду технічній документації. Оскільки невизначеність часток у праві власності на земельну ділянку площею 0,1000 га, яка призначена для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за адресою: [ADDRESS] , обмежує права позивача щодо вільного розпорядження належною йому часткою нерухомого майна, розташованого на вказаній земельній ділянці, а відповідач ухиляється від добровільного поділу земельної ділянки, суд вважає, що позовні вимоги в частині виділення між сторонами часток земельної ділянки, належної їм на праві спільної сумісної власності, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Крім того, судом встановлено, що [PERSON] особисто поніс витрати у розмірі 8000 гривень, на виготовлення Технічної документації із землеустрою ТОВ «Геопроектінвест» щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), на підставі якої Дніпровською міською радої прийнято рішення №192/59 від 22.07.2020 року про передасу у власність [PERSON] та [PERSON] земельної ділянки з кадастровим номером 1210100000:04:039:0018, загальною площею 0,1000 га, у спільну сумісну власність, що зареєстровано у в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Також встановлено, що [PERSON] особисто сплачено грошові кошти в розмірі 8500,00 гривень, за виготовлення Технічної документації із землеустрою щодо поділу належної сторонам у справі на праві спільної сумісної власності, земельної ділянки 1210100000:04:039:0018, за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 106 ЗК України витрати на встановлення спільних меж несуть власники земельних ділянок у рівних частинах, якщо інше не встановлено угодою між ними. З метою відшкодування половини вищезазначених витрат, [PERSON] 16.01.2021 року направив на адресу [PERSON] претензію про повернення коштів, яку отримано останньою 20.01.2021 року. В ході розгляду справи відповідачем не оспорювався факт понесення даних витрат саме позивачем та не надано доказів на повернення Ѕ частини позивачу. При цьому, посилання відповідача на те, що вона не повертала кошти за виготовлення технічної документації, оскільки мала відповідну домовленість з дружиною позивача не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду та не позбавляють відповідача обов`язку щодо понесення витрат, пов`язаних із належним їй нерухомим майном. За таких обставин, суд доходить висновку, що вимога про стягнення з відповідача витрат, понесених на виготовлення технічної документації є обґрунтованою та підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягають стягненню грошові кошти у розмірі у розмірі 8500 гривень Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Товариство з обмеженою відповідальністю «Геопроектінвест», про поділ земельної ділянки та стягнення витрат, є обгрутованими та підлягають задоволенню.

Outcome: approved