Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, в якому просила стягнути з [PERSON] додаткові витрати на неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , у розмірі 92269,59 грн., які складаються з: фактично понесених витрат на утримання дитини у сумі 9483,25 грн.; необхідних запланованих витрат постійного характеру у сумі 66000,00 грн.; запланованих витрат у сумі 5519,65 грн., а також витрат на лікування дитини у сумі 11266,69 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем з 25.11.2017 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] . 28.02.2020 шлюб з відповідачем було розірвано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва. Після розлучення вони з відповідачем мешкають окремо, спільного господарства не ведуть. Відповідач сплачує на утримання доньки аліменти у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на підставі судового наказу від 01.07.2021, виданого Оболонським районним судом у справі №756/9718/21. У дитини діагностовано порушення психологічного розвитку з порушенням формування рецептивної та експресивної мови, мозочкову атаксію, порушення соціалізації, плосковальгусну деформацію стоп, у зв`язку з чим донька потребує постійного додаткового догляду, лікування та спеціалізованого навчання, тому вона не може самостійно забезпечити першочергові потреби дитини та потребує матеріальної допомоги. Позивач зазначає, що за період з серпня 2019 року по червень 2022року вона понесла витрати з діагностики та лікування доньки у сумі 52539,18 грн., витрати, пов`язані з вихованням дитини, які включають: витрати на послуги няні, реабілітацію та спеціалізоване навчання та відвідування Центру реабілітації дітей з порушенням опорно-рухового апарату «Самотужка» - 132000,00 грн., а всього у сумі 184539,18 грн., половину з якої просить стягнути з відповідача на свою користь як додаткові витрати на дитину. Ухвалою від 02.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі, справу призначено до розгляду по суті. Позивач надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, у якій позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Клопотань, пояснень до суду не надіслав. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подавав. У зв`язку з повторною неявкою у судове засідання належним чином повідомленого про дату, час та місце судового засідання відповідача, який не повідомив про причини неявки, суд вважає за можливе проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 25.11.2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Оболонському районному у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві, актовий запис №2107. Сторони мають неповнолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 10.05.2018 року. 28.02.2020 шлюб між сторонами розірвано на підставі рішення Оболонського районного суду м. Києва. Судовим наказом від 15.09.2021, виданим Оболонським районним судом м. Києва у справі №756/9718/21, з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] ,у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно починаючи з 29.06.2021 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі вказаного судового наказу головним державним виконавцем Оболонського відділу ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відкрито виконавче провадження ВП №66906737. З довідки Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА №4240392 від 30.07.2019 та довідки №31895905 від 18.07.2018 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована разом зпозивачем за адресою: [ADDRESS] . Вказана інформація також підтверджується декларацією №001-Т9А2-1М00 від 12.03.2019 про вибір лікаря, відповідно до якої медичні послуги неповнолітній дитині надає лікар КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2» Оболонського району м. Києва [PERSON] . З наданої позивачем розшифровки нарахованої заробітної плати вбачається, що вона працює вчителем та заробітна плата за вересень 2021 року складає 16836,45 грн. Відповідно до наданих медичних документів, [PERSON] , [INFO] , має ряд захворювань, серед яких: захворювання пов`язані з порушенням опорно-рухового апарату, психіко-неврологічні та психо-мовні захворювання, тощо, що підтверджується висновком спеціаліста Консультативної поліклініки КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» від 21.05.2021; висновком дитячого невролога Клініки результативної медицини «MEDEM» від 01.07.2021; висновком спеціаліста Консультативної поліклініки КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» від 22.07.2021; медичним висновком ДЗ «Український центр реабілітації дітей з органічними ураженнями нервової системи Міністерства охорони здоров`я України від 24.11.2021, у зв`язку з чим, лікарями рекомендовано проведення ряду реабілітаційних, профілактичних заходів, зокрема: зайняття плаванням, масаж, ЛФК, консультація психіатра, зайняття з психологом, логопедом, дефектологом, крім того зазначена необхідність використання ортезів. Згідно висновку «Інклюзивно-ресурсного центру №5 Оболонського району м. Києва» Київської міської ради №ІРЦ-85984/2021/224153 від 12.05.2021, з вересня 2020 року [PERSON] , [INFO] , навчалась у ДНЗ №527 «Колобок» та під час проведення комплексної психолого-педагогічної оцінки розвитку дитини були підтверджені рекомендації лікарів щодо необхідності проведення реабілітації її опорно-рухового апарату, проведення занять з психологом, логопедом, дефектологом. З 01.09.2021 [PERSON] , [INFO] , навчається у комунальному дошкільному навчальному закладі «Центр розвитку дитини « Я+сім`я», що підтверджується довідкою №20/21 від 20.10.2021. Крім того, відповідно до довідки від 02.11.2021, наданої ТОВ «Центр відновлення фізичних функцій дитини [PERSON] « [INFO] », [PERSON] , [INFO] , з вересня 2021 знаходиться на реабілітації у центрі. Відповідно до наданих медичних документів, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , 25.05.2021 було проведено МРТ, що підтверджується актом №1984 від 27.06.2021, протоколом МРТ №2260 від 25.05.2021 та чеком на оплату послуг №3000124328 на суму 1590,00 грн. З виписного епікризу ТОВ «Науково-дослідний інститут дитячої та сімейної психіатрії, психотерапії, психології, медичної і психосоціальної реабілітації» №327/21 від 14.10.2021 вбачається, що [PERSON] , [INFO] , з 05.10.2021 по 14.10.2021 перебувала під амбулаторним спостереженням на першому етапі лікувально-реабілітаційної терапії у супроводі бабусі [PERSON] , оскільки присутність рідних була необхідна при проведенні лікувально-реабілітаційних заходів. Додатково дитина проходила лікування у вказаному закладі у 2022 році, що підтверджується Договором про надання медичних послуг №22/02-16 від 18.02.2022, актом виконаних робіт та квитанцією №9260-56-73-88-20-8526. У період з 02.06.2022 по 07.06.2022 дитина проходила обстеження у Національній спеціалізованій лікарні «Охмадит» в центрі орфанних захворювань, що підтверджується висновком б/н від 02.06.2022. Статтею 51 Конституції України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ч. 1 ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р. (яку ратифіковано Україною 27.02.1991 p.), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ч. 1. ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 1ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» від 26.04.2001p. № 2402-111, на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до вимог ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу статті 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Статтею 150 СК України серед іншого передбачено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. З частини 2 ст. 141 СК України вбачається, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Пунктом 18 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року визначено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Суд зауважує, що до таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на якусь хворобу. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Отже, вирішуючи даний спір, суд враховує, що дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків (Рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року по справі «Хант проти України»). Наявність таких особливих обставини підлягають доведенню в судовому засіданні особою, яка пред`явила такий позов (постанови Верховного Суду від 26 червня 2018 року у справі №501/5060/15-ц, від 14 січня 2019 року у справі №751/4312/16-ц). Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягнення коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. Згідно з ч. 1, 2 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно із практикою Європейського суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. Тому, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України. На підтвердження додаткових витрат на дитину позивачем до позовної заяви додані висновок спеціаліста Консультативної поліклініки КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» від 21.05.2021; висновок дитячого невролога Клініки результативної медицини «MEDEM» від 01.07.2021; висновок спеціаліста Консультативної поліклініки КНП «Київська міська дитяча клінічна лікарня № 1» від 22.07.2021; медичний висновок ДЗ «Український центр реабілітації дітей з органічними ураженнями нервової системи Міністерства охорони здоров`я України від 24.11.2021, з яких вбачається, що дитина потребує постійного нагляду профільних лікарів, періодичного проходження обстеження та лікування, проходження лабораторних досліджень, занять з логопедом, дефектологом, використання спеціального ортопедичного взуття, тощо. Так, з наданих документів вбачається, що за період з серпня 2019 року по грудень 2021 року позивачем на виконання рекомендацій лікарів було проведено ряд лікувальних та профілактичних заходів, загальна сума витрат на які складає 33993,48 грн., серед яких витрати, пов`язані з обстеженням, консультуванням та лікуванням дитини у сумі: 27 875,30 грн., що підтверджуються: актом виконаних робіт № 5225 від 01.07.2021 та чеком №000003264 від 01.07.2021 на суму 500,00 грн.; квитанцією № 000143 від 05.03.2020 на суму 800,00 грн., квитанцією №9237-9359-8024-3589 від 07.07.2021 на суму 400,00 грн., фіскальним чеком №3000351308 від 01.07.2021 на 518,80 грн.; талоном на отримання замовлення № 506032255 від 07.12.2021 та фіскальним чеком №27283 від 07.12.2021 на 1996,50 грн.; талоном на отримання замовлення № 466054419 від 15.09.2021 та фіскальним чеком №39714 від 15.09.2021 на 430,00 грн.; актом здачі-прийняття робіт (надання МРТ) №1984 від 27.06.2021, протоколом МРТ №2260 від 25.05.2021 та чеком на оплату послуг №3000124328 на суму 1590,00 грн.; талоном на отримання замовлення № 995025367 від 07.06.2022 та квитанцією № 0.0.2465358564.1 на 19800,00 грн.;витрати, пов`язані з придбанням ортопедичного взуття - 3000,00 грн., що підтверджується товарним чеком №1234 від 13.09.2021 та товарним чеком №1553 від 25.11.2021; витрати на квитки та супутні витрати, пов`язані з тим, що ТОВ «Науково-дослідний інститут дитячої та сімейної психіатрії, психотерапії, психології, медичної і психосоціальної реабілітації», де перебувала на амбулаторному обстеженні [PERSON] , [INFO] , знаходиться у м. Дніпро, на загальну суму 1898,88 грн., а також витрати, пов`язані з проведення ПЛР тесту для виявлення коронавірусу COVID19 у сумі 1219,30 грн. відносно [PERSON] , яка супроводжувала неповнолітню [PERSON] до м. Дніпро. Усі вказані витрати є фактично понесеними позивачем додатковими витратами, пов`язаними з обстеженням та лікуванням неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується проїзними документами та відповідними платіжними документами, долученими до матеріалів справи. З урахуванням наведеного, суд вважає, що позивачем доведена наявність особливих обставин, які вимагають від позивача несення додаткових витрат на дитину, які пов`язані з хворобою дитини, позивачем надано достатньо доказів, які підтверджують, що дитина потребує лікування і специфічного догляду, та, відповідно, значних матеріальних витрат. Таким чином, враховуючи те, що розмір додаткових витрат на дитину повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину, системно аналізуючи норми матеріального права, оцінюючи надані позивачем докази на підтвердження фактично понесених нею витрат на лікування дитини, проведення реабілітаційних заходів, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, з урахуванням положень Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову в цій частині частково та стягнення з відповідача додаткових витрат у сумі 16996,74 грн. (33993,48 грн. : 2), підтверджених документально, що становить половину від загальної суми понесених позивачем витрат на медичні обстеження та лікування неповнолітньої доньки. Разом з тим, суд вважає, що заплановані витрати позивача на оплату спеціалізованого навчання доньки на суму 66000 грн. задоволенню не підлягають, оскільки необґрунтовані належними доказами. Вирішуючи питання про судові витрати, суд, на підставі ст. 141 ЦПК України, пропорційно до задоволених позовних вимог стягує з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 167,26 грн.

Outcome: partial