Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

02 лютого 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому просить стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання аліменти в розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду та до досягнення дитиною [PERSON] трирічного віку. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Чернігова від 09 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та призначено для розгляду по суті на 24.02.2022. 24.02.2022 розгляд справи не відбувся у зв`язку із запровадженням воєнного стану Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», а також веденням бойових дій на території м. Чернігова та Чернігівської області. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, подали письмові заяви про розгляд справи без їхньої участі; позивач позовні вимоги підтримала, відповідач позов визнав. У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі за текстом - ЦПК України) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. У відповідності до частини шостої статті 263 ЦПК України, якщо одна із сторін визнала пред`явлену до неї позовну вимогу під час судового розгляду повністю або частково, рішення щодо цієї сторони ухвалюється судом згідно з таким визнанням, якщо це не суперечить вимогам статті 206 цього Кодексу. Згідно з частиною четвертою статті 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 08 вересня 2020 року. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , яка мешкає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. Відповідно до вимог частин першої та другої статті 75 Сімейного кодексу України (далі за текстом - СК України) дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частин першої та другої статті 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. У частинах другій та четвертій статті 84 СК України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Враховуючи вимоги закону, потребу позивача у матеріальній підтримці до досягнення спільною дитиною сторін трьох років, визнання відповідачем позову, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на утримання позивача аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, до досягнення [PERSON] трирічного віку. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп. Враховуючи викладене,

Outcome: approved