Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Позивач 21 грудня 2021 року звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 04.05.2018 між ПАТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем був укладений договір комплексного банківського обслуговування. Відповідач підписав Заяву про приєднання №1394419 до договору та заяву на встановлення відновлюваної кредитної лінії (Кредиту) згідно якої було встановлено кредитний ліміт 15000 грн. Шляхом підписання вказаної заяви [PERSON] приєднався до договору складовою якого є умови Договору банківського рахунку, Кредитного договору, розміщені на сайті банку на день підписання заяви. Відповідно до умов договору, банк відкрив на ім`я клієнта рахунок, відкрив кредитну лінію з лімітом кредиту в сумі 15000 гривень зі сплатою 35% річних за користування кредитом. Відповідно до умов договору банк свої зобов`язання виконав в повному обсязі, а відповідач свої зобов`язання\~за кредитним\~договором належним\~чином не\~виконував,\~у зв`язку\~з чим\~станом на\~14 грудня 2021\~року виникла\~заборгованість за\~кредитним договором\~в загальній\~сумі 17184\~гривні 34\~копійок,\~з яких: 14 795\~грн. 52\~коп. заборгованість за\~основним боргом\~(кредитом);\~\~2\~341\~грн.\~34\~коп.\~ проценти\~за користування\~кредитом;\~91\~коп.\~ пеня\~за несвоєчасне\~погашення основного\~боргу (кредиту);\~сума сплаченої\~пені 91\~коп.;\~22\~грн.\~11\~коп.\~ 3\~проценти \~річних за\~несвоєчасне погашення\~основного боргу\~(кредиту);\~11\~грн.\~28\~коп.\~ 3\~проценти річних\~за несвоєчасне\~погашення процентів\~за користування\~кредитом;\~14\~грн.\~09\~коп.\~-\~втрати від\~інфляції за\~несвоєчасне погашення\~процентів за\~користування кредитом,\~від сплати яких відповідач ухиляється, у зв`язку з чим позивач змушений звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором в примусовому порядку. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони належним чином повідомлені про те, що справа буде розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження з їх викликом. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату та час слухання справи повідомлений належним чином, подав заяву в якій просив слухати справу у відсутність представника, позовні вимоги підтримав, проти заочного розгляду не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, розгляд справи здійснено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 04 травня 2018 року між ПАТ «Державний ощадний банк України», який після перейменування є АТ «Державний ощадний банк України» та відповідачем [PERSON] був укладений кредитний договір, шляхом підписання Заяви про приєднання №1394419 до Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). На підставі заяви на встановлення (збільшення) відновлювальної кредитної лінії (кредиту), підписаного [PERSON] відповідачу відкрито кредитну лінію. В заяві відповідачем зазначений бажаний розмір кредиту 15000 грн. та максимальний розмір кредиту, як максимально можливе кредитування відповідача 250 000грн. Відповідно до п. 6.6 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) процентна ставка за кредитом є фіксованою та складає 35% річних за користування кредитними коштами. Відповідно до п.6.5 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), строк кредиту (користування ним) встановлюється на відповідний період дії платіжної картки. При випуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) продовжується на строк дії платіжної картки. Згідно п. 6.7 заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) клієнт щомісячно здійснює часткове повернення в розмірі мінімального платежу, розмір якого встановлений договором. Відповідно до п. 6.9 заяви, датою укладення кредитного договору є дата підписання заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту), уповноваженим працівником банку, датою надання кредиту (частини кредиту), є дата використання позичальником кредитного ліміту (кредитних коштів), але не раніше дати першого зарахування заробітної плати (умови застосовуються до зарплатних карток). Про встановлення кредиту позичальник повідомляється шляхом направлення смс - повідомлення. Датою встановлення кредиту є дата направлення позичальнику смс -повідомлення. Згідно п. 6.10 заяви всі інші умови кредитного договору в тому числі порядок його зміни, містяться в договорі. Позичальник усвідомлює і погоджується, що дана заява, яка є складовою частиною заяви про приєднання, договір, розміщений у вільному доступі на інтернет сторінці www.oschadbank.ua, та інші документи, які є їх невід`ємними частинами, разом є кредитним договором. Позивач надав Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, що розміщений на інтернет сторінці www.oschadbank.ua та не підписаний відповідачем та Паспорт споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), який є актуальним до 07.05.20218.. Паспортом споживчого кредиту (кредитної лінії на БПК), який підписаний відповідачем, визначений тип кредиту, сума кредитного ліміту, строк кредитування, базова процентна ставка, загальні витрати по кредиту. Однак, як зазначено в самому паспорті, він є інформацією, яка надається до укладення договору про споживчий кредит. За таких обставин, суд не приймає відомості викладені в паспорті, оскільки з укладенням 04.05.2018 договору, відомості, що розміщені в паспорті перестали бути актуальними. З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість відповідача станом на 14 грудня 2021\~року року складає 17184\~гривні 34\~копійок,\~з яких: 14 795\~грн. 52\~коп. заборгованість за\~основним боргом\~(кредитом);\~\~2 341 грн. 34\~коп. проценти за користування кредитом; 22 грн. 11 коп. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту); 11 грн. 28 коп. 3 проценти річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 14 грн. 09 коп. втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Банк, пред`являючи вимоги про погашення заборгованості, просив також стягнути окрім тіла кредиту, заборгованість за відсотками, а також 3% річних та інфляційних, що нараховані на тіло кредиту та проценти. Суд вважає, що Договір комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, розміщений на сайті, не можна вважати складовою укладеного кредитного договору, якщо він не підписаний відповідачем. Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій позивача. Суд приходить до висновку, що відповідач приєднався лише до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений під час підписання договору 04.05.2018 про що свідчить його підпис в заяві. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17 (провадження№ 14-131цс19). Суд бере до уваги висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 у справі № 342/180/17, оскільки спірні правовідносини та правовідносини, які були предметом розгляду Великої Палати Верховного Суду, хоча і стосуються іншого відповідача, проте за характером є тотожними. За змістом статей 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Відповідно до положень статей 610, 611, 625 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності у разі неможливості виконання ним грошових зобов`язань. Відповідно до ч. 1 ст.1048 та ч.1 ст.1054 ЦК України\~кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Судом встановлено,\~що між позивачем та відповідачем 04.05.2018 був укладений кредитний договір в рамках якого позивач свої зобов`язання виконав, встановив відповідачу відновлювальну кредитну лінію та надав можливість користуватись кредитними коштами в період дії платіжної картки зі сплатою 35% річних. Відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконує. Судом встановлено, що відповідач користувався карткою, термін дії якої 60 місяців. Так, відповідач знімав готівку, здійснював розрахунки, що підтверджується випискою по рахунку відповідача. Позивач просить стягнути 17184\~гривні 34\~копійок,\~які включають заборгованість за\~основним боргом\~(кредитом),\~ проценти за користування кредитом, 3 проценти річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) та процентів за користування ним та втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів. Цивільне законодавство передбачає як випадки, коли боржник правомірно користується наданими йому коштами та має право не сплачувати кредитору свій борг протягом певного узгодженого часу, так і випадки, коли боржник повинен сплатити борг кредитору, однак не сплачує коштів, користуючись ними протягом певного строку неправомірно. Зокрема, відносини щодо сплати процентів за одержання боржником можливості правомірно не сплачувати кредитору борг протягом певного часу врегульовані частиною першою статті 1048 ЦК України. Такі проценти є звичайною платою боржника за право тимчасово користуватися наданими йому коштами на визначених договором та законодавством умовах, тобто у межах належного та добросовісного виконання сторонами договірних зобов`язань. Наслідки\~прострочення грошового\~зобов`язання, тобто \~неправомірного користування грошовими коштами, врегульовані ст.625 ЦК України. Проценти, що стягуються за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України є спеціальним видом відповідальності на відміну від процентів, які є звичайною платою за користування грошима. Нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України є мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації боржника за неналежне виконання зобов`язання. Поведінка боржника не може бути одночасно правомірною та неправомірною, тому регулятивна норма частини першої статті 1048 ЦК України і охоронна норма частини другої статті 625 цього Кодексу не можуть застосовуватись одночасно. Тому за період до прострочення боржника підлягають стягненню проценти від суми позики (кредиту) відповідно до умов договору та частини першої статті 1048 ЦК України як плата за наданий кредит, а за період після такого прострочення підлягають стягненню річні проценти відповідно до частини другої статті 625 ЦК України як грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання, тобто як міра відповідальності за порушення грошового зобов`язання. Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 лютого 2020 року у справі № 912/1120/16. Відповідно до ст.ст. 12, 13,\~81 ЦПК України\~\~кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених\~ЦПК\~випадках. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи, що позивач просить стягнути заборгованість станом на 14.12.2021 в період кредитування, тобто правомірного користування кредитними коштами під час строку дії платіжної картки, з відповідача підлягають стягненню 14 795\~грн. 52\~коп. заборгованості за\~основним боргом\~(кредитом);\~\~2 341 грн. 34\~коп. процентів за користування кредитом;. Нарахування позивачем 3% процентів та інфляційних, передбачених ст. 625 ЦК України, в період кредитування є помилковим, у зв`язку з чим вимоги про стягнення: 22\~грн.\~11\~коп.\~ 3\~процентів \~річних за\~несвоєчасне погашення\~основного боргу\~(кредиту);\~11\~грн.\~28\~коп.\~ 3\~процентів річних\~за несвоєчасне\~погашення процентів\~за користування\~кредитом та\~14\~грн.\~09\~коп.\~ втрат\~від інфляції\~за несвоєчасне\~погашення процентів\~за користування\~кредитом задоволенню не підлягають. Отже з відповідача підлягає стягненню заборгованість за\~кредитом та\~процентами за користування ним на загальну суму 17 136 грн. 86 коп. (14795,52 грн. + 2341,34 грн. = 17136,86 грн.) Згідно ст.141 ЦПК України на користь позивача з відповідача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2263,19 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial