Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

05\~квітня 2022\~року [PERSON] \~та її\~представник адвокат\~Мензак Ю.Ю.\~звернулися до\~Берегівського районного\~суду Закарпатської\~області із\~позовною заявою\~до [PERSON] \~про стягнення\~аліментів на\~утримання доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~у розмірі\~1/4\~частини від\~усіх видів\~його заробітків\~(доходів),\~але не\~менше ніж\~50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку щомісячно\~і до\~досягнення дитиною\~повноліття.\~Крім цього,\~позивачка просить\~стягнути з\~відповідача витрати\~на правову\~допомогу у\~сумі 3200,00\~гривень. Позовна заява мотивована тим, що позивачка перебуває у шлюбі з відповідачем з 22.10.2018 року та мають спільну доньку [PERSON] , [INFO] . Однак, між позивачкою та відповідачем були деякі непорозуміння, виникали сварки та скандали, в результаті чого відповідач покинув позивачку і пішов жити до іншої жінки. Як вказує позивачка, вони з відповідачем проживають кілька тижнів окремо. З часу припинення спільного проживання відповідач жодної матеріальної допомоги дитині не надає, при цьому, служить по контракту в ЗСУ, а тому, на думку позивачки, він має змогу платити аліменти і відповідній частці від його заробітку. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до ч. 1 ст. 278 ЦПК України, відповідач відзив на позовну заяву не подав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що сторони мають спільну неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 180 Сімейного Кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років встановлений в розмірі з 1\~січня \~2100,00\~гривень 50% = 1050,00 гривень. Згідно ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (тобто на час звернення до суду 1050,00 гривні). Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (тобто 2100,00 гривень). Відповідно до абз. 4 п. 17 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України. Згідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Таким чином, враховуючи, що позивачці потрібно утримувати неповнолітню доньку, якій виповнилося 3 роки, однак суду не надано доказів щодо наявності заробітку у відповідача, зокрема довідки про працевлаштування чи заробітну плату, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги позивача задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з частинами першою, третьою статті 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. Згідно висновку постанови Верховного Суду від 23 листопада 2020 року у справі № 638/7748/18 при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність) або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного до договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Так, до матеріалів справи позивачем долучено ордер серії АО№ 1058961 від 05.04.2022 року; договір про надання послуг представника в цивільному процесі від 04.04.2022 року; розрахунок гонорару за надання правової допомоги від 05.04.2022 року; квитанцію до прибуткового касового ордера № 01 від 05.04.2022 року та акт здачі-приймання наданих послуг за Договором без номеру від 04.04.2022 року про надання послуг, згідно яких підтверджено виплату гонорару в розмірі 3200,00 гривень.

Outcome: partial