Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

До суду надійшла позовна заява позивачів про визнання недійсним розпорядження про приватизацію частини квартири та свідоцтва на право власності на житло, в якому прохали: -Визнати недійсним Розпорядження про приватизацію Виконкому Полтавської міської ради відділом приватизації житла від 05.12.2001 року на 1/5 частину квартири за [ADDRESS] за [PERSON] . -Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житло, виданого відділом приватизації житла Головного управління з питань житлово-комунального підприємства м. Полтава від 05.12.2001 року, зареєстрованого Колективним підприємством «Інвентаризатор» на 1/5 частини квартири за [ADDRESS] за [PERSON] . -Визнати недійсним Розпорядження про приватизацію Головного управління з питань житлово-комунального обслуговування населення м. Полтава Виконкому Полтавської міської ради від 14.06.2005 року на 2/5 частини квартири за [ADDRESS] за [PERSON] . -Визнати недійсним Свідоцтво про право власності на житло, виданого Головним управління з питань житлово-комунального обслуговування населення м. Полтави від 14.06.2005 року, зареєстрованого Колективним підприємством «Інвентаризатор» на 2/5 частини квартири за [ADDRESS] за [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що у листопаді 2019 року подали заяву зі всіма необхідними документами до Управління майном комунальної власності міста Виконавчого комітету Полтавської міської ради на приватизацію 2/5 квартири загальною площею 61,2 кв. м, житлова площа 44,5 кв. м. за адресою: [ADDRESS] . Позивачам у приватизації було відмовлено у зв`язку з технічними помилками, які знаходились у Рішенні Виконавчого комітету Октябрської районної ради у м. Полтаві №132 від 13.05.2004 року та у Рішенні Виконавчого комітету Октябрської районної у м. Полтаві ради №137 від 27.03.2001 року. Під час приватизації своєї частини у трьохкімнатній квартирі позивачі дізнались, що у 2001 році відбулась приватизація на дідуся [PERSON] , однієї кімнати з вказаної квартири, що складає 1/5 частини квартири та у 2005 році відбулась приватизація на 2/5 частини квартири на бабусю [PERSON] , другої кімнати з вказаної квартири, що складає 17,1 кв.м. Але під час приватизації своєї частини а ні [PERSON] , а ні [PERSON] у позивачів письмової згоди на приватизацію даного житла не отримували. Вказують, що вони нічого не знали про приватизацію частини квартири. Позивачі вважають, що приватизація частини квартири на [PERSON] та [PERSON] відбулася з порушенням чинного на той час законодавства, а саме без письмової згоди всіх повнолітніх членів сім`ї або членів сім`ї наймача. Наприкінці 2020 року позивачі дізнались, що [PERSON] та [PERSON] , які на даний час вже померли, подарували кожен свою частку [PERSON] . З огляду на те, що [PERSON] та [PERSON] використали своє право на приватизацію часток у квартирі, не беручи до уваги позивачів, які не підписували дозволу на приватизацію, тому вважають, що приватизація часток квартири [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] була здійснена з грубими порушеннями норм законодавства України. Про незаконність рішення відповідача щодо надання приватизації на кімнати у квартирі за адресою: [ADDRESS] , позивачі дізнались під час надання документів на приватизацію квартири у травні 2020 року. У зв`язку з вищевикладеним, просили позов задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 05.04.2021 року відкрито загальне провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 09.06.2021 року ухвалою суду залучено в якості третіх, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, на стороні відповідача Управління майном комунальної власності міста, Шевченківську районну у м. Полтаві раду та [PERSON] . 05.05.2021 року від відповідача Виконавчого комітету Полтавської міської ради до суду надійшов відзив, в якому заперечують проти задоволення позовних вимог з таких підстав. У квартирі [ADDRESS] було відкрито три особових рахунки: на [PERSON] на одну кімнату площею 10,2 кв.м. (1/5 частина квартири); [PERSON] на одну кімнату площею 17,1 кв.м (2/5 частин квартири); [PERSON] на кімнату площею 17,2 кв.м (2/5 частин квартири). У загальному користуванні коридор, вбиральня, ванна, кухня. У подальшому відповідно до договорів дарування [PERSON] та [PERSON] подарували кожен свою частку квартири [PERSON] . Позивачам на праві спільної часткової власності належить 2/5 частини вказаної квартири. Таким чином станом на 2021 рік власниками квартири є [PERSON] (3/5 частини квартири) та [PERSON] , [PERSON] (2/5 частини квартири). Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396 передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Таким чином, дозволу на приватизацію [PERSON] та [PERSON] кожним своєї кімнати від інших користувачів або власників кімнат у квартирі не потрібно, оскільки проводиться приватизація окремих квартир з місцями загального користування (т. 1, а.с.52-56). У поясненні третя особа ПП «Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» просила у задоволенні позову відмови з підстав пропуску позивачами строку позовної давності. Так, позивачі вказують у позовній заяві, що у листопаді 2019 році звернулися з заявою про приватизацію частини нерухомого майна, що свідчить про обізнаність їх про приватизацію частини нерухомого майна та що їхня частини квартири не була приватизована. Набуття у власність іншими співволодільцями квартири у власність частини квартири здійснено шляхом приватизації, для чого здійснювалася розробка технічних документів та технічне обстеження усієї квартири, під час якої здійснюється технічні заходи за участю всіх володільців квартири. Крім того, наявність судового спору та рішення Октябрського районного суду м. Полтави, яким встановлено порядок користування квартирою, передбачає здійснення правозастосування та відкриття окремих рахунків. Вказане свідчить про пропуск строку позовної давності. Вважає, що з боку позивачів має місце зловживання правом. Квартира знаходиться у спільній частковій власності, яка набута внаслідок приватизації. У позові не надано доказів порушення прав позивачів, а вбачається намір позивачів через суд здійснити приховане припинення права власності на частину квартири третьої особи [PERSON] (т. 1, а.с. 77-79). 12.07.2021 року до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] , в яких остання просила у задоволенні позову відмовити з підстав пропуску строку позовної давності, юридичної та фактичної безпідставності позову та позовних вимог, зловживання правами позивача (т. 1, а.с. 111-113). У поясненні третя особа Управління майном комунальної власності міста заперечує проти задоволення позовних вимог. Вважає, що приватизація житлових приміщень [PERSON] та [PERSON] проведено з дотриманням норм чинного законодавства Вказують на те, що доводи позивачів щодо неврахування усіх обставин органом приватизації та відсутність правових підстав для приватизації спірного житлового приміщення за [PERSON] та [PERSON] є безпідставними, адже в період з 2001 по 2020 р.р. всі три спірні кімнати квартири [ADDRESS] були приватизованими за трьома її квартиронаймачами та членами їх сімей. На час приватизації відповідних частин спірної квартири за [PERSON] та [PERSON] діяло Положення про порядок передачі квартир (будинків) у власність громадян, затверджене наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 15.09.1992 № 56, яким не вимагалося надання ордеру на займане приміщення, натомість була обов`язковою довідка про склад сім`ї та займані приміщення, що отримувались громадянином на підприємстві, що обслуговує жилий будинок (п.20). Тому [PERSON] та [PERSON] відповідно до вказаного Положення ордеру на житлове приміщення та відповідних документів щодо переоформлення та розподіл особових рахунків наймачів не надавали, оскільки вони не вимагалися (т.1, а.с.126-127). Ухвалою суду від 07.10.2021 рок закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засіданні позивачі та представник позивача [PERSON] адвокат Гайтота І.М. підтримали позовну заяву та просили її задовольнити. Вказували, що при вирішенні питання про приватизацію частини квартири вони встановили, що були допущені неточності та розбіжності, які вони були змушені виправляти. Вважають, що проведення приватизації без їх згоди призвело до того, що їх частки у квартирі є меншими, ніж повинні були б бути. Вказували, що строк позовної давності вони не порушували, оскільки тільки при оформленні приватизації вони дізналися, що їх квартира фактично є комунальною та частина квартири приватизована. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні 07.12.2021 року заперечувала щодо визнання позову. Вказував, що квартира мала трьох квартиронаймачів, позивачі знали, що особові рахунки були розділені, а звертаючись ще у 2016 році, позивачі замовили технічний паспорт та просили визнати право власності на 2/5 частин, що вказує про обізнаність позивачів про приватизацію частини квартири іншими наймачами. Також позивачі знали про судове рішення 2004 року, яке не було оскаржено. Вважає, що строк позовної давності позивачами пропущений. Представник третьої особи Управління майном комунальної власності міста просив у задоволенні позову відмовити. Вказував, що особові рахунки були розділені. Тому об`єктом приватизації були частини квартири. Згідно рішення суду та рішення районної ради у 2001 та 2004 році відбулася приватизація. Тоді подавався інший пакет документів, ніж після 2009 року. Надавалася довідка балансоутримувача у органу приватизації сумніву в їх дійсності не було. Дійсно у документах мали місце технічні помилки, без усунення яких позивачі не могли здійснити приватизацію своєї частки. Вважає, що зі сторону органу приватизації порушень законодавства не було. Також не було порушено право позивачів на приватизацію своєї частки квартири, оскільки останні цим правом скористалися. Представник третьої особи ПП «Полтавського бюро технічної інвентаризації «Інвентаризатор» вказував, що в поясненнях позивачів не було вказано, в чому полягає порушення їх прав як позивачів з боку вказаного відповідача. Вважає, що в дійсності спору немає, оскільки як підставу позову вказують якісь технічні помилки. Вбачається те, шо позивачі бажають перерозподілити частки у квартирі. Проте ненадання ними згоди на приватизацію не скасовує право [PERSON] та [PERSON] на приватизацію, якою вони скористалися. Вказував, що ескізи на квартири виготовлялися за наявності доступу до квартири, тобто без такого доступу ескіз не виготовлявся. Третя особа [PERSON] заперечувала щодо задоволення позову. Пояснила, що з 1996 року у них в сім`ї постійно ведуться спори щодо квартири, оскільки позивачі не сплачували комунальні послуги. Тому було поділено особові рахунки, про що позивачам було достеменно відомо. Вважає, що ними пропущено строк позовної давності. Суд, заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позов не підлягає задоволенню виходячи з такого. Відповідно до\~статті 76 ЦПК України\~доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1, ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Встановлено, що квартира [ADDRESS] складається з: 1 коридор площею 7,2 кв.м, 2 вбиральня площею 1,00 кв.м., 3 ванна площею 2,00 кв.м, 4 кухня площею 5,7 кв.м, 5 кімната жила площею 17,1 кв.м, 6 кімната жила площею 17,2 кв.м., 7 кімната жила площею 10,2 кв.м, балкон площею 0,8 кв.м. Загальна площа 61,2 кв.м., житлова площа 44,5 кв.м, Як вбачається, рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтаві ради № 137 від 27.03.2001 року «Про переоформлення особових рахунків на житлову площу» розділено особові рахунки на квартиру [ADDRESS] (із внесеними змінами від 25.02.2020 року): відкрито особовий рахунок на [PERSON] на одну кімнату житловою площею 10,2 кв.м, склад сім`ї 1 чоловік; відкрити особовий рахунок на [PERSON] на дві кімнати житловою площею 34,3 кв.м, склад сім`ї 3 чоловіка, що підтверджується відповідними витягами з рішення (т. 1,а.с.13,15). Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.01.2004 року у справі № 2-1602/04 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення позовні вимоги задоволено повністю. Змінено договір найму жилого приміщення квартири [ADDRESS] . Зобов`язано ГЖЕД № 2 укласти з [PERSON] окремий договір найму житлового приміщення і відкрити на її ім`я окремий особовий рахунок на кімнату розміром 17,1 кв.м. (т. 1, а.с. 144, 204). Рішенням Виконавчого комітету Октябрської районної у місті Полтаві ради № 132 від 13.04.2004 року «Про переоформлення особових рахунків на житлову площу» розділено особові рахунки на квартиру [ADDRESS] згідно з рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 13.04.2004 року (із внесеними змінами): відкрито особовий рахунок на [PERSON] на одну кімнату житловою площею 17,1 кв.м, склад сім`ї 1 чоловік, відкрито особовий рахунок на [PERSON] на кімнату житловою площею 17,2 кв.м, склад сім`ї 2 чоловіки (т. 1,а.с.14). Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 25.12.2001 року, виданого Відділом приватизації житла Управління житлово-комунального господарства згідно з розпорядженням від 25.12.2001 року за № 1270, [PERSON] належить квартира (приміщення квартири спільного заселення) 1/5 частина за адресою: [ADDRESS] , загальна площа квартири 13,3 кв.м, характеристика квартири наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва (т.1, ас. 134). Відповідно до договору дарування від 27.07.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського приватного нотаріального округу Матвієнко В.О. [PERSON] подарував [PERSON] 1/5 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності на житло від 14.06.2005 року, виданого Головним Управлінням житлово-комунального господарства згідно з розпорядженням від 14.06.2005 року за № 505, [PERSON] належить квартира (приміщення квартири спільного заселення) 2/5 частина за адресою: [ADDRESS] , загальна площа квартири 24,00 кв.м, характеристика квартири наведені у технічному паспорті, який є складовою частиною цього свідоцтва. (т.1, а.с. 136). Відповідно до договору дарування від 21.06.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Полтавського приватного нотаріального округу Матвієнко В.О. [PERSON] подарувала [PERSON] 2/5 частини квартири [ADDRESS] . Відповідно до Свідоцтва про право власності від 03.06.2020 року [PERSON] , [PERSON] належить 2/5 частини квартири за адресою: [ADDRESS] , а саме загальна площа квартири 23,9 кв.м., житлова площа частини квартири 17,2 кв.м., в загальному користуванні: коридор площею 7,2 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м, ванна площею 2,0 кв.м., кухня площею 5,7 кв.м. (т. 1, а.с. 9). Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію прав власності квартира за адресою: [ADDRESS] загальною площею 61,2 кв.м., житловою площею 44,5 кв.м, перебуває у спільній частковій власності, [PERSON] та [PERSON] належить по 1/5 частина квартири кожній (т. 1, а.с. 10-11). Як вбачається з матеріалів цивільної справи, [PERSON] , [PERSON] надана довідка ПП «Полтавське бюро технічної інвентаризації «Інвентризатор» № 9691 від 21.10.2016 року, згідно якої останнім повідомлено про те, що відповідно до матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] станом на 10.10.2016 року інженером ПП БТІ «Інвентризатор» проведено розрахунок часток об`єкту нерухомого майна. В користуванні [PERSON] та [PERSON] знаходиться в квартирі [ADDRESS] ) площею 17,2 кв.м, в загальному користуванні коридор площею 7,2 кв.м, вбиральня площею 1,0 кв.м. ванна площею 2,0 кв.м, кухня площею 5,4 кв.м., що згідно проведеного розрахунку складає 2/5 частини квартири (а.с.139) Відповідно до Замовлення № 1-12273 від 07.10.2016 року на отримання технічного паспорту квартири за адресою: [ADDRESS] , замовники: [PERSON] [PERSON] , встановлено, що [PERSON] 24.10.2016 року отримано технічний паспорт (т. 1, а.с. 140). Відповідно до ст. 9 Житлового кодексу України громадяни мають право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду, житлових приміщень у гуртожитках, які перебувають у власності територіальних громад, або придбання їх у житлових кооперативах, на біржових торгах, шляхом індивідуального житлового будівництва чи одержання у власність на інших підставах, передбачених законом. Ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Статтею 3\~Закону України\~«Про приватизацію\~державного \~житлового \~фонду» приватизація\~здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена його сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю. Згідно зі статтею 5 \~Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», якщо загальна площа квартир (будинків), що підлягають приватизації, відповідає площі, передбаченій\~абзацом другим\~статті 3\~цього Закону,\~зазначені квартири\~(будинки)\~передаються наймачеві\~та членам\~його сім`ї\~безоплатно. До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло. Пунктом 5\~Положення про\~порядок передачі\~квартир (будинків)\~у власність\~громадян,\~затвердженого наказом\~Державного комітету\~України по\~житлово-комунальному\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ господарству\~№ 56\~від 15.09.1992\~року (в\~редакції,\~який діяв\~на час\~приватизації квартири\~за [PERSON] \~та [PERSON] )\~передбачено,\~що передача\~ \~займаних \~ квартир\~(будинків)\~ здійснюється\~ в\~приватну \~(для\~ одиноких\~ наймачів)\~ та\~ у\~ спільну\~ (сумісну\~ або\~часткову)\~ власність\~ за\~ письмовою\~згодою всіх\~повнолітніх (віком\~від 18\~і більше\~років)\~членів \~сім`ї\~ з\~ обов`язковим\~ визначенням\~уповноваженого власника\~квартири (будинку). До членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно мешкають у квартирі (будинку) разом з наймачем або за яким зберігається право на житло. Відповідно до п.п. 20, 21 вказаного Положення при оформленні заяви на приватизацію квартири (будинку) громадянин бере на підприємстві, що обслуговує жилий будинок, довідку про склад сім`ї та займані приміщення (додатки 4, 5). У довідці вказуються члени сім`ї наймача, які прописані та мешкають разом з ним, а також тимчасово відсутні особи, за якими зберігається право на житло. Виходячи з положення ч. 1 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» , що до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, одноквартирні будинки, житлові приміщення у гуртожитках (житлові кімнати, житлові блоки (секції), кімнати у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, суд вважає, що лише наймач та члени його сім`ї можуть брати участь у приватизації займаного ними житлового приміщення. Відповідно до п. 4 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 № 396, передача займаних квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках, кімнат у комунальних квартирах здійснюється в приватну (спільну сумісну, спільну часткову) власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цих квартирах (будинках), жилих приміщеннях у гуртожитку, кімнатах у комунальній квартирі, у тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника. Відповідно до п.18 вказаного Положення громадянин подає до органів приватизації такі документи: заява на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі; копії документів, що посвідчують особу та підтверджують громадянство України, громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї (для осіб, які не досягли 14 років, копії свідоцтв про народження), які проживають разом з ним; копії довідок про присвоєння реєстраційного номера облікової картки платника податку громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, які проживають разом з ним (крім випадків, коли через свої релігійні переконання особи відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку у паспорті); копії документів, виданих органами державної реєстрації актів цивільного стану або судом, що підтверджують родинні відносини між членами сім`ї (свідоцтва про народження, свідоцтва про шлюб, свідоцтва про розірвання шлюбу, рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили, тощо); довідки про реєстрацію місця проживання громадянина, який подає заяву, та всіх членів його сім`ї, зареєстрованих у квартирі (будинку), жилому приміщенні в гуртожитку, кімнаті у комунальній квартирі; технічний паспорт на квартиру (кімнату, жилий блок, секцію) у житловому будинку (гуртожитку), а на одноквартирний будинок - технічний паспорт на садибний (індивідуальний) житловий будинок; копія ордера на жиле приміщення або ордера на жилу площу в гуртожитку; документ, що підтверджує невикористання ним та членами його сім`ї житлових чеків для приватизації державного житлового фонду; копія документа, що підтверджує право на пільгові умови приватизації відповідно до законодавства (за наявності); заява-згода тимчасово відсутніх членів сім`ї наймача на приватизацію квартири (будинку), жилого приміщення у гуртожитку, кімнати у комунальній квартирі. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позивачі не були членами сім`ї [PERSON] та [PERSON] в розумінні ст. 64 ЖК України на момент проведення приватизації спірного житлового приміщення. Фактично квартира [ADDRESS] була квартирою з кількома квартиронаймачами. Спірна квартира має окремі кімнати, в кожній з яких проживали різні квартиронаймачі. Кожен квартиронаймач займав свою окрему кімнату з правом користування місцями загального користування та мав особовий рахунок для нарахування оплати за надані комунальні послуги. Отже, [PERSON] отримала у користування одну кімнату житловою площею 17,2 кв.м. у спірній квартирі. У складі її сім`ї 2 особи: [PERSON] та [PERSON] . Вказана кімната складає 2/5 частини квартири, що були приватизовані позивачами у 2020 році. Жоден з квартиронаймачів не отримували згоду від інших квартиронаймачів на приватизацію своєї частини, оскільки така згода чинним законодавством, а також законодавством, що діяло на час приватизації кожної окремої частини спірної квартири, не потребувало. Водночас суд\~погоджується з\~відповідачем та\~третіми особами,\~що позивачами\~пропущено строк\~позовної давності,\~а саме\~ строк, у межах якого вони могли звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Як встановлено у судовому засіданні, позивачі були обізнані про розподіл особових рахунків, а також знали яким чином квартира розподілена між квартиронаймачами. Вказане також підтверджується як рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29.01.2004 року, з тексту якого слідує, що [PERSON] та [PERSON] у судовому засіданні визнали позовні вимоги у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про зміну договору найму житлового приміщення. Також про дану обізнаність вказує підготовка ескізів Полтавським БТІ «Інвентаризатор» при здійсненні приватизації [PERSON] та [PERSON] . При цьому, про беззаперечну обізнаність здійсненої приватизації частин квартири [PERSON] та [PERSON] свідчить звернення [PERSON] та [PERSON] до Полтавського БТІ «Інвентаризатор» із замовленням про виготовлення технічного паспорту у жовтні 2016 року та отримання виготовленої документації, а також надання вказаним підприємством довідки від 21.10.2016 року. Крім того, позивачі надавали БТІ довідку з КП «ЖЕО №» про те, що у квартирі [ADDRESS] на жилій площі 17,2 кв.м зареєстровано дві особи: [PERSON] квартиронаймач, [PERSON] дочка. Отже, суд приходить до висновку, що у судовому засіданні не знайшло свого підтвердження порушення прав позивачів при здійсненні приватизації квартири за адресою: [ADDRESS] . Враховуючи вищевикладені норми законодавства, дослідивши матеріали справи, вислухавши учасників справи та їх представників, оцінивши наявні в ній докази, суд вважає, що в задоволенні позову слід відмовити повністю. Відповідно дост.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed