Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до Косівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно. Позовні вимоги [PERSON] мотивує тим, що з 1987 року вона проживає у квартирі, яка знаходиться за адресою [ADDRESS] . В 1991 році вона була включена в список громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів за адресою [ADDRESS] . Після того їй було видано всі необхідні документа для того щоб оформити право власності на вищезазначену квартиру. Вважає, що набула право власності на вказану квартиру на законних підставах, внаслідок отримання приватизаційних паперів. Оскільки, фізична втрата оригіналів приватизаційних документів на квартиру за адресою [ADDRESS] позбавляє її можливості в досудовому порядку вирішити питання про державну реєстрацію права власності на цю квартиру, то вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з"явилася, у позовній заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задоволити, а справу розглядати без її участі. Представник Косівської міської ради в судове засідання не з`явився, від міського голови до суду поступило клопотання про розгляд справи без участі представника міської ради, розгляд справи просять проводити на підставі наявних у матеріалах справи доказів, підстав для заперечення щодо визнання права власності на квартиру, міська рада не має. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що не суперечить та відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи суд вважає, що позов слід задоволити з наступних підстав. У відповідності до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Також, згідно до вимог ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. У відповідності до ст. 386 ЦК України, держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Статтею392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] зареєстрована та проживає в будинку [ADDRESS] , що стверджується копією будинкової книги (а.с.7-12) та копією довідки виданої головою правління ОСББ Косівського товариства співвласників від 03.08.2021 року за №1 (а.с.14). Відповідно до копії технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , виготовленому 29.11.2021 року, загальна площа приміщень квартири становить 50,8 кв. м., житлова площа - 36,7 кв.м. (а.с. 15-18). Згідно пунктів 5 і 6 Постанови Пленуму ВСС України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», вирішуючи питання про правомірність набуття права власності, суд має враховувати, що воно набувається на підставах, які не заборонені законом, зокрема на підставі правочинів. При цьому діє презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, яка означає, що право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом (стаття 328 ЦК). Відповідно до ч.3 ст.5 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952/15, право власності на квартиру, житлове та нежитлове приміщення може бути зареєстровано незалежно від того, чи зареєстровано право власності на житловий будинок, будівлю, споруду, а також їх окремі частини, в яких вони розташовані. Також, згідно п.9 ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі зокрема, судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Як видно із копії довідки виданої керуючим ТВБВ №10008/0152 філії Івано-Франківського обласного управління «Державний ощадний банк України» від 29.07.2021 року за №225, [PERSON] , [INFO] , включена в список громадян, які мають право на отримання приватизаційних паперів за адресою [ADDRESS] . Житлові чеки не використовувалися (а.с.13). Таким чином, враховуючи вище наведене, суд вважає позовні вимоги підставними і такими, що підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 316-317, 328, 386, 392 ЦК України та

Outcome: approved