Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~18 жовтня 2021 року позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в обґрунтування якого посилається на те, що він є власником житлового будинку [ADDRESS] . У належному йому будинку зареєстровані 25 осіб, у тому числі й [PERSON] , що є відповідачем у справі. Фактично відповідач з 03\~червня 2018 року не проживає у будинку, комунальні платежі не сплачує, останній не утримує, а реєстрація відповідача порушує його права, як власника нерухомого майна. У зв`язку з чим, позивач, посилаючись на ст. 405 ЦК України, просив суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком [ADDRESS] . Ухвалою судді від 23 жовтня 2021 року було задоволено клопотання позивача, останнього звільнено від сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, а саму позовну заяву залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліків. 26 листопада 2021 року позивач усунув недоліки позовної заяви, подавши суду всі належним чином засвідчені копії письмових доказів, які додаються до позовної заяви для направлення відповідачеві. Ухвалою судді від 07 грудня 2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін і відкрито провадження у справі, цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив на позовну заяву. Сторони відзиву, відповіді на відзив та заперечень не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з встановлених наступних обставин. Судом установлено, що позивач [PERSON] на підставі дубліката договору дарування від 16 лютого 1990 року, посвідченого 30 жовтня 2007 року секретарем Перещепинської міської ради Бородіною Н. П. і наданого суду у засвідченій позивачем копії, є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до розпорядження голови Перещепинської міської ради № 14 від 12\~лютого 2016 року "Про перейменування вулиць Перещепинської міської ради", вул.\~Комсомольська перейменована на вул. Ярослава Мудрого. Згідно з довідкою Відділу ЦНАП Перещепинської міської ради № 1132 від 06\~серпня 2021 року за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані 26 осіб. У свою чергу відповідно до довідки голови Перещепинської міської ради №\~2.25-2612 від 06 грудня 2021 року, наданої у відповідь на запит суду, [PERSON] (попереднє прізвище " [PERSON] ", зміна прізвища з 28 травня 2021\~року), з 22 березня 2018\~року зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідач у зазначеному житловому будинку [ADDRESS] зареєстрована, однак не проживає з 03 червня 2018 року, що підтверджується актом про не проживання особи за місцем реєстрації, складеними 15 вересня 2021 року депутатом Перещепинської ОТГ Славною Н. В. в присутності сусідів. Згідно з ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частинами 1, 2 статті 319 ЦК України установлено, що власник володіє, користується, розпоряджається майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 405 ЦК України визначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідач [PERSON] без поважних причин не проживає більше одного року, у будинку [ADDRESS] , де право власності належить позивачеві, але з реєстрації не знялась, доказів поважності причин не проживання відповідач суду не надала. Таким чином, суд приходить до висновку, що [PERSON] порушує права позивача як власника будинку, оскільки позивач не може вільно розпоряджатися належним йому нерухомим майном, і може бути визнана такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Частинами 1, 6 статті 141 ЦПК України\~визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. За таких обставин, ураховуючи, що позивача за ухвалою судді від 23 жовтня 2021\~року було звільнено від сплати судового збору за подання до суду цієї позовної заяви, судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved