Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісяця, на час навчання, тобто до 30 червня 2023 року включно. На обґрунтування вимог у позові вказано, що донька з досягненням повноліття продовжила навчання на ІІІ-му курсі Відокремленого структурного підрозділу «Класичний фаховий коледж Сумського державного університету» (м. Конотоп) денної форми навчання, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Проте, добровільно відповідач допомоги не надає, хоча має таку можливість, оскільки офіційно працевлаштований і отримує заробітну плату, що і стало підставою для звернення до суду. Позивач [PERSON] звернулася з клопотанням про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує (а.с. 18). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, судова повістка направлена за місцем реєстрації повернута без вручення з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». З огляду на положення ч. 7, 8 ст.128, ч. 4 ст. 130 ЦПК України, вважається, що про день, час та місце розгляду справи особа повідомлена належним чином (а.с. 22, 23). Третя особа [PERSON] просить розглянути справу за її відсутності, вимоги підтримує, про що подала відповідну заяву (а.с. 19). Суд, дослідивши представлені докази, дійшов такого висновку. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Згідно з правозастосовними орієнтирами постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» (п.20) - обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. За приписами ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що батьками повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю, продовжує навчання і потребує матеріальної допомоги, є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 5-9). Останній має можливість надавати таку допомогу, оскільки, за повідомленням позивача, офіційно працює в Державній установі Центр обслуговування підрозділів Міністерства внутрішніх справ України і отримує стабільний дохід у виді заробітної плати. Доводів на спростування цих доказів відповідач не надав. Крім того, на підставі ст. 141 ЦПК України з [PERSON] у прибуток держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved