Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

21 травня 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , у якій позивач просить зобов`язати відповідачів [PERSON] , [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення останнього до вказаного будинку та передачі ключів від нього. В обґрунтування поданої позовної заяви зазначає, що у травні 2012 року між ним та відповідачами виникла сварка під час якої останні виштовхали його з будинку. Подібна ситуація вже мала місце не один раз. Зазначає, що неодноразово звертався із заявами до Летичівського відділу поліції та до Меджибізької селищної ради про те, що відповідачі не допускають його до будинку, кричать, лають, викидають його речі із будинку. За даною адресою позивач веде своє господарство, обробляє город. Поставив в будинку металопластикові вікна, перекрив новим шифером дах, провів воду, робить періодично поточні ремонти, на що має відповідні документи, ні мама ні брат не допускають його до власного будинку, у якому він народився та виріс, тому позивач вимушений проживати в інших людей. Одночасно з цим, у 2012 році [PERSON] змінила вхідні замки на дверях, а в тій половин,і де проживав позивач, змінила вхідні двері та не пускає його додому. У травні 2012 року [PERSON] звернулася з позовом про визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування житловим будинком, яке рішенням Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року позов задоволено. Рішенням апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2013 року, рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким відмовлено в позові [PERSON] до [PERSON] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2013 року залишено без змін. Усунення перешкод в користуванні житлом позивачу необхідно для проживання, адже будинок поділений на дві половини, де в одній половині проживав він, а в іншій відповідачі. Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 21 травня 2021 року було прийнято до розгляду справу за позовною заявою та відкрито спрощене позовне провадження. 23 листопада 2021 року позивач подав клопотання про уточнення позовних вимог, відповідно до якої просить зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди у користуванні [PERSON] будинком, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення останнього до вказаного будинку та передачі ключів від нього. Ухвалою Летичівського районного суду Хмельницької області від 27 січня 2022 року було залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, Меджибізьку селищну раду. У судовому засіданні позивач пояснив, що його брат не пускає у будинок, ключів від вхідних дверей він не має, тому потрапити у будинок не може. Доводи відповідача, що він не перешкоджає у користуванні будинком не відповідають дійсності, адже якби дійсно не перешкоджав, то віддав би ключі або у судовому засіданні, або передав органу місцевої влади, при обстеженні житлових умов, або при укладенні мирової угоди. Відповідач [PERSON] пояснив, що мати померла у листопаді 2021 року, а він не чинить перешкод у користуванні будинком. Зауважив, що нехай брат приходить додому, а він віддасть йому ключі. Іншим чином передати ключі він не бажає. На прохання представників селищної ради з`явитися для обстеження житлових умов не міг, оскільки перебував на роботі. Представник відповідача [PERSON] підтримав позицію [PERSON] , зауважив, що предмету спору немає. Представник селищної ради пояснила, що комісія виїжджала на місце по [ADDRESS] , однак відповідача не було, в телефонному режимі повідомив, що зайнятий на роботі. Із розмов з сусідами встановлено, що позивач в будинку не проживає і не приходить у вказане приміщення. Згідно виписок із погосподарських книг, у вказаному будинку зареєстровані обидва брати - [PERSON] та [PERSON] .. Заслухавши учасників справи, дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно із частиною четвертою статті 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. У частині першій статті 383 ЦК України та статті 150 ЖК УРСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. У відповідності до ст. 156 ч. 1 ЖК України члени сім`ї власника житлового будинку (квартири) , які проживають разом з ним , користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Близькі за змістом положення містяться в частині першій статті 405 ЦК України. Ч.4 ст.156 ЖК України передбачає, що припинення сімейних відносин з власником будинку не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Нормами статті 3 СК України передбачено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У статті 7 ЖК України передбачено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Житлові права охороняються законом, за винятком випадків, коли вони здійснюються в суперечності з призначенням цих прав чи з порушенням прав інших громадян або прав державних і громадських організацій. Тобто будь-яке виселення або позбавлення особи права користування житловим приміщенням допускається виключно на підставах, передбачених законом, і повинно відбуватися в судовому порядку. При цьому необхідно звернути увагу, що ЖК України був прийнятий 30 червня 1983 року і він не відображає усіх реалій сьогодення. ЦК України є кодифікованим актом законодавства, який прийнято пізніше в часі, тому темпоральна колізія вирішується саме на користь норм ЦК України. Згідно з частиною першою статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Положеннями статті 391 ЦК України визначено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до рішення Апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2013 року (справа 2/2210/212/12, провадження 22-ц/792/465/13), апеляційну скаргу [PERSON] було задоволено частково. Рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 18 жовтня 2012 року було скасовано та ухвалено нове рішення. Відмовлено в позові [PERSON] , до [PERSON] про визнання його таким, що втратив право користування житловим будинком [ADDRESS] . Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 липня 2013 року касаційну скаргу [PERSON] відхилено та рішення апеляційного суду Хмельницької області від 13 березня 2013 року залишено без змін. Відповідно до Довідки № 82, виданої 02 квітня 2021 року, за адресою: [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , у віці 74 років, про що 08 листопада 2021 року зроблено відповідний актовий запис № 141. Відповідно до Акту №434, виданого Меджибізькою селищною радою 21 червня 2022 року, було проведено обстеження домогосподарства, що знаходиться за адресою: будинок [ADDRESS] . На момент проведення обстеження домогосподарства зареєстровані особи були відсутні, житловий будинок був зачинений. Відповідно до Довідки № 433-д, виданої 21 червня 2022 року, за адресою: будинок [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] , [INFO] (фактично проживає без реєстрації: [ADDRESS] ), [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного, суд дійшов висновку про законність позовних вимог [PERSON] до відповідача не чинити йому перешкод в користуванні будинком. Встановлені обставини та звернення позивача до суду за захистом порушених прав, переконує суд в тому, що такі порушення з боку відповідача мають місце, а тому доводи відповідача та його представника про недоведеність позову, суд вважає безпідставними.

Outcome: approved