Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У жовтні 2021 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення додаткових витрат на дитину. В обґрунтування позову зазначає, що з 2001 року перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого мають дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. Судовим наказом Оболонського районного суду міста Києва стягнуто з [PERSON] на її користь аліменти. 16.04.2019 року [PERSON] змінила своє прізвище на [PERSON] . Оскільки з моменту припинення фактичних шлюбних відносин, [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, з дитиною не спілкується, участі в її житті на та вихованні не приймає, матеріальну допомогу здійснює не регулярно та в не достатньому обсязі для покриття всіх витрат для забезпечення повноцінного життя та розвитку дитини, [PERSON] просить стягнути з [PERSON] на її користь 50 відсотків від розміру додаткових витрат на утримання [PERSON] в розмірі 55 998 грн. 80 коп. У судове засідання [PERSON] не з`явилася, представник [PERSON] подав заяву, в якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. [PERSON] у судове засідання повторно не прибув, про день, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, подав клопотання про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану, однак в умовах воєнного стану конституційне право на судовий захист не може бути обмежено, сторони не позбавлені на участь у судових засіданнях у режимі відеоконференції у визначеному процесуальним законом порядку, чим відповідач не скористався, а тому суд дійшов висновку про відсутність поважної причини неприбуття позивачем у судове засідання. Крім того, суд враховує, що відповідач не отримує судову кореспонденцію за місцем його реєстрації, про іншу адресу для листування він суд не повідомляє, а тому його доводи про неодержання направлених судом заяв сторін по суті справи не є перешкодою для вирішення спору по суті. За таких обставин судом постановлено ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявній в ній доказів. Крім того, з огляду на незначну складність справи, її малозначність, суд не знаходить підстав для задоволення клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Судом установлено, що сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] . На теперішній час дитина проживає разом з позивачкою, з відповідача на користь позивачки судовим наказом стягнуто аліменти на утримання спільної дитини. Відповідно до довідки ФОП [PERSON] від 06.09.2019 року вартість навчання [PERSON] у школі англійської мови «English Prime» за період з 16.11.2017 року по 07.08.2019 року склала 40 530 грн. 00 коп., що також підтверджується квитанціями про оплату. Згідно довідки фахового коледжу «Універсум» від 20.08.2021 року [PERSON] є студенткою IV курсу ДЗмс-1-18-4.0 групи за освітньо-професійною програмою «Графічний дизайн». 04.01.2020 року між Освітнім центром «Setstud» в особі ФОП [PERSON] (виконавець) та ФОП [PERSON] (замовник) укладено договір № 2/980 про надання інформаційно-консультаційних послуг, відповідно до п.п. 1.1 якого на замовлення замовника, виконавець зобов`язується надати послуги з надання спеціальної інформації (кваліфіковану консультацію) з дисципліни за письмовим вибором замовника для абітурієнта [PERSON] , в порядку та на умовах, передбачених цим договором, а замовник зобов`язується прийняти послуги та оплатити їх. З наданих квитанцій витрати за підготовку [PERSON] до ЗНО становили 12 525 грн. 00 коп. Згідно додаткового договору до договору від 04.01.2020 року загальна вартість освітньої послуги за весь строк навчання становить 78 150 грн. 80 коп., з яких за перший та другий курс оплата становила 38 183 грн. 60 коп., що підтверджується довідкою № 2168 від 20.08.2021 року, договором про підготовку фахівця № 528/18д-УК від 02.08.2018 року та відповідними квитанціями. З наданих квитанцій [PERSON] сплатила за медичні послуги, які були надані [PERSON] 19 409 грн. 00 коп. Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Отже, кожен із батьків зобов`язаний приймати участь у додаткових витратах на дитину і вони мають рівні обов`язки щодо несення таких витрат. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Так, поряд із аліментами на утримання дитини батьки повинні сплачувати кошти на покриття додаткових витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Відповідно до даної норми обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину поширюється не лише на тих батьків, хто сплачує аліменти, а й на того з батьків, до якого позов про стягнення аліментів не пред`являвся. У такому випадку такий батько зобов`язаний нести додаткові витрати на дитину. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Частина 2 статті 185 СК України передбачає, що розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного положення сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягненні аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК України. У випадку, коли матеріальне положення батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Причому, якщо причина, що зумовила додаткові витрати, є триваючою (тяжка хвороба або каліцтво) додаткові витрати можуть фінансуватися наперед із вказівкою або без вказівки кінцевого терміну їх виплати. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. У випадку зміни особливих обставин, на яких ґрунтувалося рішення суду про стягнення додаткових витрат на дитину, кожна із сторін вправі звернутися до суду з відповідною вимогою - збільшення або зменшення суми додаткових витрат. Як розяснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Чинним законодавством України не передбачений вичерпний перелік таких додаткових витрат на утримання дитини. Підставою призначення додаткових витрати є особливі обставини, які можуть бути зумовлені, як негативними і так і позитивними фактами. Таким чином, витрати, на здобуття освіти і навчання дитини є додатковими витратами, які направленні на розвиток дитини та її здібностей, здобуття освіти тощо. Відповідач є працездатним, доказів неможливості надавати матеріальну допомогу із об`єктивних, незалежних від нього причин, суду не надав, тому має матеріальну можливість приймати участь у наданні додаткової матеріальної допомоги на утримання доньки. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме навчанням доньки, її розвитку, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову та визнає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача половину вартості додаткових витрат, що становить 55 323 грн. 80 коп. (38 183 грн. 60 коп. + 19 409 грн. 00 коп. + 40 530 грн. 00 коп.+ 12 525 грн. 00 коп./2) При цьому, клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 5 500 грн. 00 коп. не підтверджені фактами реального надання послуг адвоката на вказану суму саме по цій цивільній справі. На думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим, суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 1 000 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачка звільнена від оплати судових витрат, то згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судові витрати у вигляді судового збору.

Outcome: partial