Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 25.11.2018 року приблизно о 10 год. 05 хв. по Новоірпінській трасі, 3 км від міста Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортними засобами марки Mazda 3, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва № 759/20087/18 від 22.12.2018 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб ПАТ «Миронівський хлібопродукт» марки Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040027 від 27.12.2017 року. На підставі Звіту від № 04.12.2018 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та згідно зі страховим актом № 5000022596 від 24.09.2019 року, ПрAT СК «Колоннейд Україна» з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 98052,85 грн. За договором обов`язкового страхування цивільної відповідальності, Відповідач був застрахований в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом № 199681908. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом № 199681908 було частково перераховано компенсацію страхового відшкодування. На підставі вищевказаного позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8, р/р [NUMBER] в ПАТ « Сітібанк», МФО 300584, код ЄДРПОУ 25395057) кошти в сумі: 51916,48 грн. - сума страхового відшкодування та судові витрати у розмірі 2 197,00 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30.10.2020 року відкрито провадження у справі, ухвалено здійснювати розгляд справи за правилами спрощено позовного провадження з викликом сторін. 14.04.2022 року Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області Усатова Д.Д. заяву представника відповідача [PERSON] - [PERSON] про відвід головуючого судді Усатова Д.Д. по цивільній справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Колоннейд Україна» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди задоволено та передано цивільну справу за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія» Колоннейд Україна» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди, для визначення судді для її розгляду в порядку, встановленому частиною 1 статті 33 ЦПК України. На підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 14.04.2021 справу № 369/13515/20 передано судді Янченку А.В. 14.04.2022 року Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області цивільну справу № 369/13515/20 прийнято до провадження судді Янченко А.В. та призначено до розгляду. 03.09.2021 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому він зазначив, що позов подано особою, яка не має права на отримання від [PERSON] відшкодування шкоди, жодних розрахунків суми яка підлягає відшкодуванню позивачем не надано. Також відзначив, що стороною позивача до позовної заяви було додано договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності укладений між ПрАТ "СК "Колоннейд Україна" та ПрАТ "Миронівський хлібопродукт", жодних інших договорів договорів до суду позивачем надано не було, а тому стороні відповідача не зрозуміло на яких підставах Страховиком потерпілої сторони було сплачено потерпілій особі страхове відшкодування у розмірі 98 000 грн. Просив суд у позовних вимогах ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» до [PERSON] відмовити у повному обсязі. 21.10.2021 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла уточнююча позовна заява в якій він зазначив, що у позовній заяві про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди в редакції від 22.10.2020 року по змісту було помилково зазначено, що страховою компанією винуватця ДТП було сплачено страхове відшкодування у розмірі 98 000 грн. 00 коп. Але страховою компанією винуватця ДТП було сплачено лише 46 136 грн. 37 коп., суму з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Підтвердженням цього є доданий Лист вих. № 1578535 від 03.12.2019 року на 1 аркуші до первісного позову. Отже, сума залишку завданої шкоди становить 51 916 грн. 48 коп. = 98\~052 грн. 85 коп. сума фактично завданих та відшкодованих збитків Позивачем страховиком страхувальника транспортного засобу марки Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] потерпілій стороні 46 136 грн. 37 коп. частково відшкодовано компанією винуватця ДТП. У судове засідання представник позивача в судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав клопотання, в якому просив здійснювати розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідачка у судове засідання не з`явилась. Про день, час та місце слухання справи повідомлена належним чином. Причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст.\~268\~ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 25.11.2018 року приблизно о 10 год. 05 хв. по Новоірпінській трасі, 3 км від міста Києва, сталася дорожньо-транспортна пригода з транспортними засобами марки Mazda 3, державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] та Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] . Постановою Святошинського районного суду м. Києва № 759/20087/18 від 22.12.2018 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП. Транспортний засіб марки Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] на момент ДТП був застрахований у ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0040027 від 27.12.2017 року. На підставі Звіту від № 04.12.2018 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу Mercedes-Benz, державний реєстраційний номер [NUMBER] , та згідно зі страховим актом № 5000022596 від 24.09.2019 року, ПрAT СК «Колоннейд Україна» з метою відшкодування шкоди, завданої відповідачем, на виконання зобов`язань по договору страхування, сплатила страхове відшкодування у розмірі 98052,85 грн. Як встановлено судом майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки Mazda 3, державний реєстраційний номер [NUMBER] застраховані ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом № 199681908. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було сплачено 46\~136 грн. 37 коп. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Підтвердженням цього є лист під вих. № 1578535 від 03.12.2019 року. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до ч. 1 ст.\~16\~Закону України\~«Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст.\~20\~Закону України\~«Про страхування» страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховою виплатою, у розумінні ст. 9 цього Закону, є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст.\~25\~Закону України\~«Про страхування» визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст.\~993\~ЦК України та ст.\~27\~Закону України\~«Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи відповідальної за завдані збитки. Такий перехід права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика називається суброгацією. Під час суброгації нового зобов`язання із відшкодування збитків не виникає, відбувається заміна кредитора: потерпілий, яким є страхувальник або вигодонабувач, передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Таким чином, позов подано особою, яка має право пред`явлення вимоги щодо відшкодування шкоди. Згідно зі ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної особи або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкода завдана не з її вини. Статтею 1192\~ЦК України унормовано, що з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. У роз`ясненнях, що містяться в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ України від 01.03.2013 р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (п. 2.2 Правил дорожнього\~руху України). Законом України\~«Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» встановлено обов`язок власників транспортних засобів застрахувати свою відповідальність. Відповідно до ст.\~29\~названого Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У силу положень ст.\~12\~цього Закону франшиза не відшкодовується страховиком, а обов`язок по її відшкодуванню покладається на особу, винну у настанні дорожньо-транспортної пригоди. Відповідно до ст.\~1194\~ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Фактичними обставинами справи підтверджується, що позивач виконав свої зобов`язання страховика перед ПАТ «Миронівський хлібопродукт» за Договором страхування авотранспорту № CAS0040027 від 27.12.2017 року, що встановлені спеціальними нормами ЦК України та Законом України\~«Про страхування» та виплатив страхове відшкодування, покривши збитки, завдані внаслідок дорожньо-транспортної пригоди шляхом оплати відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] . З аналізу наведених норм законодавства слідує, що до позивача перейшло право вимоги до відповідача та його страховика у зв`язку зі здійсненням такого страхового відшкодування. З метою реалізації свого права вимоги до відповідальної за заподіяний збиток особи позивач звернувся до сертифікованого суб`єкта оціночної діяльності ТОВ «ІТС МОТОРС» з заявою про проведення дослідження для установлення розміру матеріального збитку, завданого власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] . На замовлення позивача ТОВ «ІТС МОТОРС» (сертифікат суб`єкта оціночної діяльності № 856/16 від 31.10.2016) складено звіт про оцінку матеріального збитку № 04.12.2018, відповідно до якого матеріальний збиток, завданий власнику автомобіля марки «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП оцінено в розмірі 144\~914 грн. 31 коп. ( 48\~168 грн. 37 коп. вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу). Згідно наряду-замовлення № 1-0712 від 11.12.2018 року та акту виконаних робіт № 1-0712 від 11.12.2018 року до договору № 01/06-2018 КФ від 01.06.2018 року, де замовником виступає ПрАТ «Миронівський хлібопродукт», виконавець ФОП [PERSON] вартість ремонту автомобіля «Mercedes-Benz», державний реєстраційний номер [NUMBER] становить 121\~605 грн. 87 коп. Майнові інтереси, пов`язані з експлуатацією автомобіля марки Mazda 3, державний реєстраційний номер [NUMBER] застраховані ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» за полісом № 199681908. ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» було сплачено 46\~136 грн. 37 коп. з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу пошкодженого транспортного засобу. Підтвердженням цього є лист під вих. № 1578535 від 03.12.2019 року. Тому доводи представника відповідача у відзиві щодо сплати ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхового відшкодування у розмірі 98 000 грн. не знайшло підвердження через відсутність доказів. Оскільки, сума страхового відшкодування, яка була сплачена ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» недостатньо для повного відшкодування позивачу матеріальної шкоди, обов`язок з відшкодування різниці між розміром завданої шкоди і страховою виплатою у розмірі 51 916 грн. 48 коп., згідно вищевказаних положень чинного законодавства, покладається на відповідача. Таким чином, суд вважає позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків завданих в результаті дорожньо-транспортної пригоди обґрунтованими, а відтак позов слід задовольнити. Верховний Суд у своїй судовій практиці при розгляді спорів, що виникають зі страхованих правовідносин неодноразово вказував на те, що страховик відповідальності винної у дорожньо-транспортній пригоді особи на підставі спеціальної норми - ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних із відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі ст.\~1194\~ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків (зокрема, див. постанову Касаційного господарського суду у складі Верховного суду від 10.07.2018 № 922/1436/17). Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Крім того, Європейський суд з прав людини у рішенні від 10.02.2010 у справі "Серявін та інші проти України" зауважив, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. У справі "Трофимчук проти України" (№ 4241/03, §54, ЄСПЛ, 28 жовтня 2010 року) Європейський суд з прав людини також зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.

Outcome: approved