Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради звернулося до Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до [PERSON] про стягнення надміру виплачених сум допомоги на дітей одиноким матерям. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебуває на обліку в Управлінні праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, як отримувач допомоги на дітей одиноким матерям. Звертаючись 05.07.2017 за продовженням допомоги на дітей одиноким матерям, відповідач в декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги в розділі доходів не задекларувала заробітну плату. Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради призначено допомогу без урахування доходу. При наступних зверненнях за продовженням допомоги на дітей одиноким матерям, а саме: 05.01.2018, 04.07.2018, 09.01.2019, 11.07.2019, 13.01.2020, 06.07.2020 відповідач не вказувала свою заробітну плату. В ході проведення перевірки соціальним інспектором управління було встановлено, що відповідач працевлаштована з 12.01.2017 та одержувала заробітну плату. Працівниками управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради проведені перерахунки допомоги з урахуванням заробітної плати за період з 01.07.2017 по 31.07.2020 та нарахована переплата в сумі 147572,72 грн. Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради направило повідомлення про переплату [PERSON] рекомендованим лисом, але станом на 03.08.2021 відповідач до позивача не з`явилась, на даний час сума боргу залишається неповернутою. Враховуючи викладене вище, просять стягнути з [PERSON] надмірно виплачені кошти допомоги у сумі 147542,72 грн. та судовий збір. Ухвалою Золотоніського міськрайонного суду від 27.08.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 29.10.2021 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що подаючи декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, та не вказуючи у ній відомості про інші доходи, зокрема заробітну плату, не мала на меті навмисно приховати ці дані. Форми, які вона заповняла в присутності представників Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради завжди перевірялися в установі. Питання щодо офіційного працевлаштування та отримання доходу у вигляді заробітної плати за чотири роки звернення до установи не порушувалося. Просила відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. Представником позивача подано відповідь на відзив на позовну заяву, в якій зазначено, що твердження відповідача, викладені у відзиві на позовну заяву, є необґрунтованими, з огляду на те, що суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян стягуються згідно із законом. Приховування доходу у вигляді заробітної плати - це обставина, яка впливає на призначення та виплату державної допомоги. Відповідач в заяві повідомляла про те, що вона не працює, тобто навмисно приховувала заробітну плату. Відповідно до чинного на той період законодавства, органи соціального захисту населення мають право робити запити та безоплатно отримувати від ДФС, інших органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування інформацію, необхідну для перевірки достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за призначенням державної допомоги сім`ям з дітьми. До липня 2020 року одержувач допомоги надав всі документи та заповнював заяву та декларацію про доходи. Лише після призначення допомоги соціальний інспектор мав право проводити вибіркову перевірку особових справ отримувачів соціальних допомог. З липня 2020 року, після змін в законодавстві, для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми органи соціального захисту населення направляють запити та безоплатно отримують від підприємств, установ, організацій інформацію, необхідну для призначення державної допомоги сім`ям з дітьми та проведення перевірок достовірності даних, отриманих від осіб, які звертаються за її призначенням. У судовому засіданні представник позивача за довіреністю Мотичко Т.В. позовні вимоги підтримала з підстав викладених в позовній заяві та просила їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] адвокат Брус С.М. у судовому засіданні заперечував щодо задоволення позовних вимог, з підстав викладених у письмовому відзиві на позовну заяву. Просив відмовити у задоволенні позовних вимог. У разі задоволення позовних вимог, просив застосувати строк позовної давності. Додатково пояснив, що представником позивача не надано належних доказів про отримання відповідачем спірних коштів. Суд, заслухавши думку сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи в їх сукупності, всебічно, повно та об`єктивно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов наступних висновків. Як визначено у статті 55 Конституції України та статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). За змістом статтей 12, 81, 89 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, в період з липня 2017 року по вересень 2020 року [PERSON] перебувала на обліку Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради, як отримувач державної допомоги на дітей одиноким матерям. Згідно довідки ТОВ «Фес Укр» від 07.10.2020 №ЗФУ00000036 [PERSON] з 12.01.2017 працює на посаді оператора лінії у виробництві харчової продукції. За період з 12.01.2017 по 30.09.2020 отримала дохід (заробітну плату) на загальну суму 457369,04 грн., з відрахуванням податків отримала суму до виплати 368182,08 грн. Таким чином, у деклараціях про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги з липня 2017 року по вересень 2020 року відповідач зазначала неправдиву інформацію щодо отриманих доходів за останні шість місяців. Управлінням праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради на адресу відповідача був направлений лист від 15.07.2021 про необхідність погашення переплати по виплаті допомоги на дітей одиноким матерям, яка виникла за період з 01.07.2017 по 31.07.2020 у сумі 147542,72 грн. Відповідно до ст. 3 Закону України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" призначаються такі види державної допомоги сім`ям з дітьми, зокрема, допомога на дітей одиноким матерям. Згідно зі ст. 18 - 1 Закону право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Статтею 18 - 2 Закону передбачено, що допомога на дітей одиноким матерям призначається за наявності витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження дитини, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану, або довідки про народження, виданої виконавчим органом сільської, селищної, міської (крім міст обласного значення) ради, із зазначенням підстави внесення відомостей про батька дитини до актового запису про народження дитини відповідно до абзацу першого частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, або документа про народження, виданого компетентним органом іноземної держави, в якому відсутні відомості про батька, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку. Допомога на дітей одиноким матерям призначається незалежно від одержання на дітей інших видів допомоги, передбачених цим Законом. Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, позивач звернулася з заявами до Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг від 05.07.2017, 05.01.2018, 04.07.2018, 09.01.2019, 11.07.2019, 13.01.2020, 06.07.2020 для призначення державної соціальної допомоги на дітей одиноким матерям. До заяв подано декларації про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, в розділі II яких відомості про доходи членів сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, членів сім`ї, що проживають окремо (дружини, чоловіка, неповнолітніх дітей) за відповідні періоди, зазначено: «МУПС ЗМ» «Інших видів доходу не маю». Згідно з рішеннями про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 06.07.2017, 09.01.2019, 12.07.2018, 11.01.2019, 16.07.2019, 13.01.2020, 06.07.2020 [PERSON] призначена допомога одиноким матерям. Відповідно до розрахунків середньомісячного сукупного доходу сім`ї від 10.11.2020, 17.11.2020, 17.11.2020, 17.11.2020, 17.11.2020, 17.11.2020, 09.09.2020 та вказаної вище довідки ТОВ «Фес Укр» від 07.10.2020 №ЗФУ00000036 [PERSON] з січня 2017 року по вересень 2020 року отримувала заробітну плату. Умови призначення і виплати таких видів державної допомоги сім`ям з дітьми, передбачених Законом України "Про державну допомогу сім`ям з дітьми" зокрема допомога на дітей одиноким матерям визначається Порядком призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 1751 від 27 грудня 2001 року. Відповідно до п. 34 Порядку допомога на дітей одиноким матерям, одиноким усиновлювачам, матерям (батькам) у разі смерті одного з батьків, які мають дітей віком до 18 років (якщо діти навчаються за денною формою у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти, - до закінчення такими дітьми навчальних закладів, але не довше ніж до досягнення ними 23 років), надається у розмірі, що дорівнює різниці між 100 відсотками прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та середньомісячним сукупним доходом сім`ї в розрахунку на одну особу за попередні шість місяців. Пунктом 49 Порядку передбачено обов`язок осіб, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, повідомляти органи, що призначають і виплачують зазначену допомогу, про зміну всіх обставин, які впливають на виплату державної допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги сім`ям з дітьми, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, які впливають на призначення і виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно із законом. Згідно ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Приписами ст. 22 Закону України «Про державну соціальну допомогу малозабезпеченим сім`ям» передбачена відповідальність громадян за недостовірність документів, поданих для призначення державної допомоги. Одержувачі державної допомоги зобов`язані повідомляти органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, про зміну всіх обставин, що впливають на виплату допомоги. Суми державної допомоги, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку громадян (у результаті подання документів із свідомо неправдивими відомостями, неподання відомостей про зміни у складі сім`ї, приховування обставин, що впливають на виплату державної допомоги тощо), стягуються згідно з законом. Органи, що призначають і здійснюють виплату державної допомоги, мають право перевіряти матеріальний стан сімей з дітьми. Згідно з п.п.2.2 п.2 Наказу Міністерства праці та соціальної політики України від 19.09.2006р. №345 Про затвердження інструкції щодо порядку оформлення і ведення особових справ отримувачів усіх видів соціальної допомоги, заявник в обов`язковому порядку повинен бути попереджений, що своїм підписом він підтверджує, що всі наведені відомості є повними і точними, що громадяни, зареєстровані в житловому приміщенні (будинку), та члени їх сімей, які претендують на отримання соціальної допомоги, інших джерел доходів і натуральних надходжень не мають. Відповідно до пункту 28 Порядку, якщо сім`єю приховано або навмисно подано недостовірні дані про її доходи та майновий стан, що вплинуло на встановлення права на призначення соціальної допомоги та визначення її розміру, внаслідок чого були надміру виплачені кошти, органи соціального захисту населення: визначають обсяг надміру виплачених коштів та встановлюють строки їх повернення залежно від матеріального стану сім`ї; повідомляють уповноваженого представника малозабезпеченої сім`ї про обсяг надміру виплачених коштів та строки їх повернення; у разі врахування надміру виплачених коштів при виплаті соціальної допомоги у наступні періоди провадять щомісячні відрахування на підставі своїх рішень у розмірі не більш як 20 відсотків суми, що підлягає виплаті; у разі неповернення надміру виплачених коштів добровільно в установлені строки вирішують питання про їх стягнення у судовому порядку. Загальні підстави для виникнення зобов`язань у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Згідно ч. 1 ст. 1214 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна з часу, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про володіння цим майном без достатньої правової підстави. Згідно зі статтею 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. Отже, законодавцем передбачені два винятки із цього правила: по-перше, якщо виплата відповідних грошових сум є результатом рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату; по-друге, у разі недобросовісності зі сторони набувача виплати. Зазначений правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.07.2014 року у справі №6-91цс14 та у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2019 року у справі №545/163/17 (провадження №61-33727сво18). Враховуючи, що відповідач не вказала відомості про отримання доходу з 12.01.2017 по 30.09.2020 та в декларації зазначила, що доходи відсутні, позивачем було здійснено переплату соціальної допомоги, яку відповідач повинна повернути. У даному випадку відповідач приховала обставини (подавши недостовірну інформацію), що призвело до надмірного призначення соціальної допомоги. З приводу доводів представника відповідача про застосування до цих правовідносин строку позовної давності, суд не бере їх до уваги з огляду на наступне. Відповідно до положень статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно із статтею 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За змістом цієї норми початок перебігу позовної давності збігається з моментом виникнення в зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Для визначення моменту виникнення права на позов важливими є як об`єктивні (сам факт порушення права), так і суб`єктивні (особа довідалася або повинна була довідатись про це порушення) чинники. Наслідки спливу позовної давності визначені статтею 267 ЦК України. З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] було відомо про обов`язок повідомляти достовірні дані щодо майнового стану, що підтверджується її підписом на заяві про призначення усіх видів соціальної допомоги, де дослівно зазначено наступне: «… я усвідомлюю, що наведені мною відомості про доходи та майно, що вплинули або могли вплинути на прийняття рішення щодо надання соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, будуть перевірені згідно з чинним законодавством України. Мене повідомлено, що в разі зміни обставин, які можуть вплинути на отримання мною соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, я зобов`язуюсь повідомити органи праці та соціального захисту населення. Про відмову в призначенні або припинення виплати призначеної соціальної допомоги та/або повернення надміру нарахованих коштів у разі подання неповних чи недостовірних відомостей про доходи та майновий стан моєї сім`ї мене попереджено». Інформацію про отримання [PERSON] протягом 2017-2020 років заробітної плати Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради отримало 22.12.2020. З даним позовом звернулося до суду 04.08.2021. Крім того, доводи представника відповідача про пропуск строку позовної давності позивачем з огляду на те, що позивач міг довідатися про порушення свого права раніше, не заслуговують на увагу, оскільки позивач правомірно розраховував і міг розраховувати на добросовісність відповідача та виконання нею свого обов`язку щодо повідомлення про працевлаштування. Отже, за захистом свого порушеного права Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Золотоніської міської ради звернулося у межах встановленого законом трирічного строку. Внаслідок несвоєчасного повідомлення відповідачем про обставини, які впливають на призначення допомоги, [PERSON] надмірно нарахована та виплачена допомога одиноким матерям в розмірі 147542,72 грн. Оскільки відповідачем вимога позивача про повернення коштів залишена без реагування, добровільно кошти не повернуті, вони підлягають стягненню з відповідача в судовому порядку та позов підлягає задоволенню в повному обсязі. З приводу застосування правових висновків Великої Палати Верховного Суду та Верховного Суду, викладених у постановах по справах № 753/15556/15-ц, № 607/4570/17-ц суд зазначає, що встановлені обставини даних справ не є подібними, тому суд не застосував до спірних правовідносин висновки, викладених у вказаних вище справах. Посилання представника відповідача у судовому засіданні на відсутність доказів, що відповідач отримала спірні кошти, суд не бере до уваги, оскільки докази про те, що вона не отримала надміру виплачені кошти соціальної допомоги відповідачем та її представником не надано. Суд зазначає, що Європейський суд з прав людини зауважує на тому, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір в розмірі 2270,00 грн.

Outcome: approved