Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з цим позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 26 лютого 2013 року між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-16121-260213, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» надало відповідачу кредит у сумі 9 102,96 грн. на принципах поворотності, платності та строковості, з кінцевим строком погашення до 25 лютого 2016 року. Відповідач не виконувала взяті на себе зобов`язання та не повернула у строки, визначені кредитним договором тіло кредиту та нараховані відсотки за користування кредитом, що\~ спричинило виникнення заборгованості за кредитним договором. 27 квітня 2018 року між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» було укладено договір факторингу № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» своє право вимоги заборгованості за кредитним договором № 003-16121-260213 від 26 лютого 2013 року, прострочена заборгованість за яким, станом на 14 травня 2021 року становить 12 828,19 грн., з якої: 7 758,24 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2 862,62 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 0,00 грн. пеня за прострочення виконання зобов`язання, 689,31 - 3% річних, 1 518,02 грн. - інфляційні. Позивач просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за кредитним договором № 003-16121-260213 від 26 лютого\~ 2013 року у сумі 12 828,19 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, подав до суду клопотання, в якому просив розгляд справи проводити без їх участі, позов задовольнити у повному обсязі, зазначив, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. У судове засідання відповідач не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомила, не просила розгляд справи відкласти. Ухвалою від 21 червня 2022 року суд постановив проводити заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку із неявкою усіх учасників справи, суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. У судовому засіданні встановлено, що між публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 003-16121-260213 від 26 лютого 2013 року, що підтверджується матеріалами справи (а.с. 8-9). Згідно з частиною 2. Умови Договору, сума кредиту складає 9 102,96 грн.; строк кредиту 36 місяців; розмір процентної ставки: перші 12 місяців процентна ставка встановлюється на рівні 0,01% річних; починаючи з 13-го місяця користування кредитом процентна ставка встановлюється на рівні 48% річних. Процентна ставка є фіксованою. Розмір комісії за обслуговування кредитної заборгованості 0,00 % в місяць; розмір комісії за надання кредиту 9,90% від суми кредиту, що вказана в п.6.2. частини 6. Відповідно до п. 4 частини 5 заяви [PERSON] зобов`язалася погашати заборгованість щомісяця не пізніше 26 числа кожного місяця, шляхом зарахування суми грошових коштів у розмірі 335 грн., у відповідності до графіку платежів. Згідно п.5 частини 4 заяви, в разі порушення позичальником строків сплати платежів, банк має право з наступного календарного дня за передбаченим цією пропозицією днем сплати платежу, нарахувати і стягнути штрафні санкції в розмірі 10 % суми невиконаного зобов`язання але не менше та/або не більше 150,00 грн. 27 квітня 2018 ріку між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна» укладено договір про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 410/К, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» відступило, а TOB «Росвен Інвест Україна» набуло право вимоги заборгованості за кредитними договорами (а.с. 10-11). Згідно з витягом із Реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 410/К від 27 квітня 2018 року, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та TOB «Росвен Інвест Україна», загальна заборгованість [PERSON] \~ за кредитним договором № 003-16121-260213 від 26 лютого 2013 року, становить 10 620,86 грн. (а.с. 12). За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст. 638 ЦК України передбачено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України). До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ч. 2 ст. 1054 ЦК України). Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 514 ЦК України). Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав зобов`язання у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 1051 ЦК України, позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором. Відповідач [PERSON] не оспорювала договір, укладений між нею та ТОВ «Росвен Інвест Україна», не надала суду доказів, що кредитний договір укладений проти її справжньої волі, та, що за вказаним кредитним договором в неї мається заборгованість. Згідно ч.ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Сторонам, надано можливість повно реалізувати процесуальні права, надані їм законом, в тому числі надати докази. На відповідача покладений обов`язок з врахуванням предмету і підстав позову довести відповідно до вимог ст.12, 13 ЦПК України за допомогою належних та допустимих доказів, з урахуванням положень ст. ст. 78-80 ЦПК України, протилежне, на що позивач посилається як на підставу своїх вимог. Суд також зазначає, що у своєму позові ТОВ «Росвен Інвест Україна» вказало, що додаткових нарахувань штрафних санкцій, пені та іншого з моменту відступлення права вимог, новим кредитором не було здійснено. Всі нарахування пені та відсотків, були нараховані первинним кредитором ПАТ «Дельта Банк». Позивач, у позовній заяві, зазначив розрахунок заборгованості за кредитним договором, з якого вбачається, що станом на 14 травня 2021 року прострочена заборгованість становить 12 828,19 грн., з якої: 7 758,24 грн. прострочена заборгованість по тілу кредиту, 2 862,62 грн. прострочені відсотки за користування кредитом, 0,00 грн. пеня за прострочення виконання зобов`язання, 689,31 - 3% річних, 1 518,02 грн. - інфляційні (а.с.2) Однак, як свідчить витяг із Реєстру передачі прав вимоги до договору факторингу № 410/К від 27 квітня 2018 року, загальна заборгованість [PERSON] за кредитним договором № 003-16121-260213 від 26 лютого 2013 року, становить 10 620,86 грн., в тому числі 7 758,24 грн. простроченої заборгованості по тілу кредиту та 2 862,62 грн. прострочених відсотків за користування кредитом. Тобто, на момент відступлення права вимоги ПАТ «Дельта Банк» на користь ТОВ «Росвен Інвест Україна», банком була визначена сума заборгованості [PERSON] в зазначеному розмірі, яка підлягає стягненню на користь позивача. Доказів нарахування ПАТ «Дельта Банк» на суму заборгованості [PERSON] \~ 3 % річних в розмірі 689,31 грн. та 1 518,02 грн. інфляційних, позивачем не надано. За таких обставин, позовні вимоги ТОВ «Росвен Інвест Україна» підлягають частковому задоволенню, та з [PERSON] підлягає стягненню сума заборгованості за кредитним договором № 003-16121-260213 від 26 лютого 2013 року в розмірі 10 620,86 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду Банк сплатив судовий збір у розмірі 2 270 грн., що підтверджується матеріалами справи (а.с. 4). Позовні вимоги Банку задоволено на 82,79 %, а тому з відповідача на користь позивача підлягають присудженню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1 879,33 грн.

Outcome: partial