Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Заявник [PERSON] 27.04.2022 звернулась до суду із заявою про встановлення факту постійного її проживання разом з загиблим [PERSON] . В обґрунтування своєї заяви вказала, що вона з 2016 року проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , по [ADDRESS] . [INFO] , під час спільного проживання з загиблим [PERSON] однією сім`єю, в них народився син [PERSON] . 22.03.2022 [PERSON] загинув під час виконання бойового завдання з відсічі збройної агресії Російської федерації. В період спільного проживання заявник [PERSON] з нині загиблим [PERSON] , вели спільне господарство, проводили разом з сім`єю вихідні, святкували родинні свята, мали спільний бюджет, який використовувався в цілях їхньої сім`ї, зокрема купували одяг та продукти харчування, речі побутового вжитку. При цьому заявник [PERSON] займалась облаштуванням домашнього побуту, готуванням їжі та господарством, а [PERSON] утриманням їхньої сім`ї. В той же час, вони разом з загиблим піклувались про виховання та розвиток сина [PERSON] . Після гибелі [PERSON] членам сім`ї та утриманцям загиблого мають право на одноразову грошову допомогу, однак через відсутність зареєстрованого шлюбу між нею та останнім позбавлена такої можливості. Вказані обставини і слугували зверненням до суду з відповідною заявою. 28.04.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі. 01.06.2022 хвалою суду залучено до участі в розгляді справи заінтересовану особу [PERSON] - матір загиблого [PERSON] . В судовому засіданні [PERSON] свою заяву підтримала та пояснила, що вона з загиблим [PERSON] проживала однією сім`єю як чоловік та дружина з травня 2016 року, в с. Нелюбівка Полтавського району Полтавської області, однак шлюб зареєструвати не встигли. Під час спільного проживання вони мали сталі стосунки подружжя, народився син [PERSON] , вони з [PERSON] піклувались один про одного, мали спільний побут та бюджет. [PERSON] працював в агрофірмі «Астарта-Київ», на зароблені ним кошти робили ремонт у будинку в якому проживали. [INFO] [PERSON] загинув в результаті обстрілу Російської федерації. Просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю із [PERSON] без шлюбу, як чоловіка та дружини. Представник заявника - адвокат Євграфова О.О. в судовому засіданні заяву підтримала, вказала, що заявниця та [PERSON] з 2016 року проживали однією сім`єю, як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, виховували спільного сина. Кошти на сім`ю заробляв [PERSON] , а заявниця займалася господарством та дитиною. Шлюб укласти вони не встигли, бо з 24.02.2022 [PERSON] призвали до Збройних Сил України. Просила встановити факт спільного проживання однією сім`єю заявниці із [PERSON] без шлюбу, як чоловіка та дружини з травня 2016 по [INFO]. Заінтересована особа [PERSON] в судовому засіданні вказала, що вона являється матір`ю загиблого [PERSON] . Між нею та заявницею [PERSON] до загибелі сина були гарні відносини, а зараз заявниця з нею не спілкується, онука не привозить. При цьому зазначила, що остання дійсно проживала із її загиблим сином [PERSON] як чоловік та дружина, вели спільне господарство, в них народилась спільна дитина - її онук [PERSON] . При цьому [PERSON] займалась домашніми справами, а [PERSON] заробляв кошти для сім`ї. Представник військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України, в якості заінтересованої особи, до суду не з`явився, однак надіслав лист, у якому зазначено, що військова частина не заперечує проти задоволення заяви [PERSON] та просить розгляд справи проводити у відсутність представника частини. Заслухавши пояснення заявника [PERSON] , її представника - адвоката Євграфової О.О., заінтересованої особи [PERSON] , заслухавши свідків, дослідивши наявні по справі докази, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення такої заяви виходячи з наступного. Судом встановлено, що 24.02.2022 на підставі ВТК ЗСУ від 22.02.2022 [PERSON] призваний у Збройні Сили України (а.с.17-19). [INFO] виконуючи бойове завдання, старший стрілець 3 відділення 2 десантно-штурмового взводу 1 десантно-штурмової роти солдат [PERSON] загинув в результаті обстрілу зі стрілецької зброї армією РФ в населеному пункті Малинівка Запорізької області, (а.с.30). 25.03.2022 Васильківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) видано свідоцтво про смерть [PERSON] (а.с.20). Відповідно до пункту 1, підпункту 2 пункту 2 статті 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" одноразова грошова допомога у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі - одноразова грошова допомога), - гарантована державою виплата, що здійснюється особам, які згідно з цим Законом мають право на її отримання. Одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі: загибелі (смерті) військовослужбовця під час виконання ним обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, або смерті особи, звільненої з військової служби, протягом року після звільнення її з військової служби, якщо смерть настала внаслідок поранення, контузії, каліцтва, захворювання, пов`язаних з виконанням обов`язків військової служби. Згідно зі статтею 16-1 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" у випадках, зазначених у підпунктах 1 - 3 пункту 2 статті 16 цього Закону, право на призначення та отримання одноразової грошової допомоги мають члени сім`ї, батьки та утриманці загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста. Члени сім`ї та батьки загиблого (померлого) військовослужбовця, військовозобов`язаного або резервіста визначаються відповідно до Сімейного кодексу України, а утриманці - відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". Як вбачається з належно завіреної копії довідки про фактичне місце проживання, виданої 04.04.2022 за № 40-09.1-13 Центром надання адміністративних послуг Диканської селищної ради, з 2016 року [PERSON] та її співмешканець [PERSON] , [INFO] , фактично постійно проживали разом та їхнім сином [PERSON] , [INFO] , по [ADDRESS] (а.с.14). Згідно Акту обстеження фактичного місця проживання особи, складеного 04.04.2022 за участі старости Балясненського старостату Диканської селищної ради Онищенка Р.М. , вбачається, що заявник [PERSON] та її син [PERSON] , [INFO] , зареєстровані та проживають по [ADDRESS] . При цьому, співмешканець [PERSON] та батько її дитини - [PERSON] , фактично, без реєстрації, постійно з 2016 року по 24.02.2022 проживав у будинку за вище вказаною адресою (а.с.16). Спільне проживання та ведення спільного господарства заявника [PERSON] та нині померлого [PERSON] також підтверджується довідкою, виданою адміністратором ЦАП Диканської селищної ради (а.с.15). Як вбачається з належно завіреної копії свідоцтва про народження батьком [PERSON] , [INFO] являється [PERSON] , а матір`ю заявник по справі (а.с.9). Крім цього, зі спільних фото заявника [PERSON] та загиблого [PERSON] дійсно вбачається, що останні разом проводили свята та дозвілля, разом приймали участь у дошкільних заходах сина [PERSON] . А вказане свідчить про стосунки між ними, притаманні чоловіку та дружині. Факт спільного проживання як чоловіка та дружини в заявника [PERSON] та загиблого [PERSON] також підтверджено показаннями свідків. Зокрема, допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є жителькою с. Нелюбівка Полтавського району Полтавської області, тобто односельчанкою загиблого [PERSON] та заявниці [PERSON] , які з 2016 року проживали спільно однією сім`єю як чоловік та дружина, вели спільне господарство. Згодом у них народився син [PERSON] . [PERSON] - заявник по справі займалась домашнім господарством та доглядала за дитиною, а [PERSON] працював, однак дитину в дитячий садок водили разом. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона із заявником по справі товаришує зі школи. З літа 2016 року [PERSON] - заявник по справі, проживала в с. Нелюбівка Диканського району Полтавської області разом з [PERSON] , має з останнім спільного сина. За життя [PERSON] , вони проживали разом, вели спільне господарство, тримали домашню худобу, ходили разом як чоловік та дружина в гості на свята. При цьому, [PERSON] заробляв для сім`ї кошти, а заявник по справі займалась вихованням дитини та домашніми справами. Також факт спільного проживання заявника [PERSON] та загиблого [PERSON] , в судовому засіданні підтвердила своїми показаннями і свідок [PERSON] , яка зазначила суду що останні проживали разом з 2016 року як чоловік та дружина. [PERSON] заробляв кошти, а [PERSON] займалась вихованням дитини та облаштовувала домашній побут. [PERSON] та [PERSON] ходили разом в гості, опікувались разом дитиною, приймали дома гостей. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню, це: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Отже з вказаного вище, з врахуванням всіх досліджених доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку що між заявником [PERSON] та загиблим [PERSON] існували фактичні шлюбні відносини, останні мали спільний бюджет, вели спільне господарство, виховували сина [PERSON] , мали спільний бюджет та взаємні права і обов`язки, тобто мали сталі відносини, які притаманні подружжю. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved