Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Згідно умов уточненої позовної заяви, ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» просить визнати об`єктом іпотеки будівельну реконструкцію даху квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , яка згідно технічного паспорту складається з: мансардного поверху площею 70,90 кв.м, приміщення під літерами 3-13;3-14;3-15; 3-16; 3-17, веранди площею 9.1 кв.м. під літерами 3-1. Звернути стягнення на квартиру [ADDRESS] , яка належить [PERSON] в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №KF 49301 від 21 травня 2008 року у розмірі 198\~217, 78 доларів США, шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, встановленого Законом України «Про виконавче провадження». Виселити з квартири [ADDRESS] [PERSON] . В обґрунтування позову позивач покликається на те, що 21.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» , та\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №KF49301 зі змінами та доповненнями , згідно якого відповідач \~отримала кредит в розмірі 150\~000,00 доларів США на термін до 21.05.2018р. під 12,5% річних. В забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між позивачем та [PERSON] було укладено Іпотечний договір від 22.05.2008 р., предметом якого є квартира за адресою: [ADDRESS] . Позичальник належним чином не виконує свої зобов`язання за кредитним договором внаслідок чого станом на день подачі позову утворилась заборгованість в розмірі 198217,78 доларів США, що в еквіваленті становить 2309237,14 грн. З метою розширення житлової площі відповідачем проведено будівельну реконструкцію даху квартири. Проте, жодної заяви від [PERSON] щодо погодження реконструкції квартири [ADDRESS] не надходило. Переобладнання та добудоване приміщення створене створене з привязкою до вже існючої заставленої нерухомості з використанням її функціональних елементів, а отже є предметом іпотеки за іпотечним договором. Так як у вищевказаному житловому приміщенні зареєстрований [PERSON] , з метою забезпечення своїх прав, позивач просить такого висилити. В судове засідання представник ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС» не з`явився, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи без його участі, уточненні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити. В судове засідання [PERSON] не з`явилася, однак подала на адресу суду заяву про визнання позову. Інші учасники у судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили. Однак, в силу вимог ст. 223 ЦПК України, така неявка не перешкоджає розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. Частиною 1\~ст.5 ЦПК України, передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно роз`яснень п.11\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 «Про судове рішення у цивільній справі», оскільки, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, то суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, а якщо були, то вказати, чи є залучений у справі відповідач відповідальним за це. За вимогами статті\~12, 80, 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до вимог ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із\~ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору. Відповідно до ст.ст.\~6,\~627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 629 Цивільного кодексу України\~встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язаний надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Судом встановлено, що 21.05.2008 року між ВАТ «Електрон Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», та\~\~ [PERSON] було укладено кредитний договір №KF49301 зі змінами та доповненнями, згідно якого відповідач отримав кредит в розмірі 150\~000,00 доларів США на термін до 21.05.2018 р. та зобов`язувався повернути кредит і сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлених кредитним договором. Судом встановлено, що [PERSON] належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за кредитним договором №KF 49301\~\~від 21.05.2008р., внаслідок чого утворилась заборгованість в розмірі 198217,78доларів США, що в еквіваленті становить 2309237,14 грн. В забезпечення виконання зобов`язання за вищевказаним кредитним договором між ПАТ «Електрон Банк», правонаступником всіх прав та обов`язків якого є ТзОВ «ПРОФІТ ФАЙНЕНС», та [PERSON] 22.05.2008р було укладено Іпотечний договір, згідно якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю квартиру [ADDRESS] загальною площею 125,8 кв.м., що є власністю іпотекодавця. Згідно п.19 вищевказаного Іпотечного договору, реалізація предмету іпотеки після звернення на нього стягнення може здійснюватися наступними способами, зокрема на підставі рішення суду шляхом продажу предмета іпотеки з прилюдних торгів. Згідно\~ст. 572 ЦК України\~в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Відповідно до ч. 1\~ст. 575 ЦК України\~іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про іпотеку»\~іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника. Відповідно до ч.1\~ст.7 Закону України «Про іпотеку», за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч.1\~ст.11 Закону України «Про іпотеку»\~майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. Відповідно до ч.1, 3\~ст.33 Закону України «Про іпотеку», у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених\~статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Аналогічні норми також передбачені ст. ст.\~572,\~589,\~590 Цивільного кодексу України, ст. ст.\~19,\~20 Закону України «Про заставу». Також судом встановлено, що позивач звертався до відповідачів з вимогами про усунення порушень у зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору із застереженням про те, що у випадку невиконання вимоги банку протягом 30 календарних днів з дати одержання зазначеного повідомлення, а також застереження про те, що у разі невиконання вимоги банк вимушений буде стягнути достроково весь кредит шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, однак погашення простроченої заборгованості не було. Відповідно до ч.1\~ст.35 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотеко держатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. Згідно\~ст.40 Закону України «Про іпотеку», звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців. Виселення проводиться у порядку, встановленому законом. Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п. 42\~постанови №\~5\~від 30.03.2012\~року «Про\~практику застосування\~судами законодавства\~при вирішенні\~спорів,\~що виникають\~із кредитних\~правовідносин» резолютивна частина рішення суду в разі задоволення позову про звернення стягнення на предмет іпотеки має відповідати вимогам якстатті 39 Закону України «Про іпотеку», так і положенням пункту 4 частини першої\~статті 215 ЦПК. Зокрема, у ньому в обов`язковому порядку має зазначатись: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; спосіб реалізації предмета іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу шляхом надання права іпотекодержателю на продаж предмета іпотеки; початкова ціна предмета іпотеки для його подальшої реалізації (при цьому суд може зазначити, що початкова ціна встановлюється на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій). Cудом встановлено, що відповідачем проведено будівельну реконструкцію даху квартири. Добудова, згідно з технічним паспортом складається з: мансардного поверху площею 70, 90 кв.м., приміщення під літерами 3-13;3-14;3-15; 3-16; 3-17, веранди площею 9,1 кв.м під літерою 3-1. Відповідно до п.11 Іпотечного договору переобладнання (перепланування) предмета іпотеки допускається тільки за умови попереднього отриання письмової згоди іпотекодержателя на такі дії. Після цього іпотекодавець-майновий поручитель зобов`язаний отримати дозвіл на переобладнання (перепланування) предмета іпотеки в уповноваженому державному органі. Проте, жодної заяви від [PERSON] щодо погодження реконструкції квартири [ADDRESS] не надходило. Відповідно до ст. 5 Закону України «Про іпотеку» частина об`єкта нерухомого майна може бути предметом іпотеки лише після її виділення в натурі і реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості, якщо інше не встановлено цим Законом. Іпотека поширюється на частину об`єкта нерухомого майна, яка не може бути виділеною в натурі і була приєднана до предмета іпотеки після укладення іпотечного договору без реєстрації права власності на неї як на окремий об`єкт нерухомості. Нерухоме майно передається в іпотеку разом з усіма його приналежностями, якщо інше не встановлено іпотечним договором. У разі якщо іпотекодавцем предмет іпотеки було реконструйовано або щодо нього було проведено самочинне будівництво (у тому числі, але не виключно, споруджено нові будівлі, споруди тощо на земельній ділянці, що належить іпотекодавцю на праві власності чи перебуває в його користуванні), всі реконструйовані, новостворені об`єкти нерухомості вважаються предметом іпотеки відповідно до іпотечного договору. Переобладнане та добудоване приміщення,створено з прив`язкою до вже існуючої заставної нерухомості з використанням її функціональних елементів, отже є предметом іпотеки за предметом іпотеки за іпотечним договором. Такий висновок узгоджується з практикою ВСУ (постанова від 06.07.2016 року №6-1213цс16); Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ (ухвали від 24.04.2013 року у справі №6-51828св12). Так, суд, з урахуванням наданих доводів сторін приходить до переконання ппро задоволення вимоги щодо визнання об`єктом іпотеки будівельну реконструкцію даху вищевказаної квартири та звернення стягнення на предмет іпотеки. Щодо заявленої вимоги про виселення, то суд зазначає наступне. Судом встановлено, що відповідно до довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописки, виданої ЛКП «Сонячне» [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з ч.3 ст. 109 Житлового кодексу УРСР та ч.1 ст. 40 \~Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на передане в іпотеку жиле приміщення є підставою для виселення всіх мешканців громадян, що мешкають у ньому, за винятками, встановленими законом. Відповідно до частини другої статті 109 ЖК Української РСР \~виселення громадян з жилих приміщень, при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення здійснюється без надання іншого житлового приміщення. Відповідно до ч.2 ст.40 Закону України «Про іпотеку» \~після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання \~на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову \~вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити \~житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня \~отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий \~будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений \~сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду. Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 386 ЦК України та ст.ст. 109, 150 ЖК України, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 319 ЦК України «Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном \~на власний розсуд». При цьому згідно до ст. 391 ЦК України «Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування і розпоряджання своїм майном». За ч.1 ст. 321 ЦК України, «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні». Судом встановлено, що в добровільному порядку [PERSON] не знятий з реєстрації за вищевказаною адресою. Слід також зазначити, що відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», «Зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом 7 днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про \~визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть». Як випливає з цієї норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; \~3) про виселення; 4) визнання особи безвісно відсутньою; 5) оголошення фізичної особи померлою. Згідно із ст.6 ЦПК України,\~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Відповідно до ч.\~ст. 89 ЦПК України,суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ч. 2 ст.16 ЦК України, \~способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушує право. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно\~ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим . Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства,визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права,викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є позов підлягає до задоволення. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягнути солідано з відповідачів на користь позивача сплачений судовий збір. На основі вищевикладеного,

Outcome: approved