Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості та пені по сплаті аліментів, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість по сплаті аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 88837,08 грн, а також пеню по аліментам у розмірі 27589,52 грн. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідача на її користь з 26.10.2010 року стягуються аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Однак [PERSON] свої зобов`язання не виконує належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. Від позивача разом з позовом надійшла заява, згідно якої вона просила позов задовольнити та розглядати справу в її відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи, повідомлявся своєчасно та належним чином, відзив із зазначенням заперечень проти позову з посиланням на докази, якими вони обґрунтовуються, не надав, заяв про розгляд справи в його відсутності не надходило. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.01.2003 року (а.с.6). Рішенням Чутівського районного суду Полтавської області від 08.11.2010 присуджено до стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 26.10.2010 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с.5). 13.01.2011 року було відкрито виконавче провадження зі стягнення з [PERSON] та користь [PERSON] аліментів на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі ј частини усіх видів доходів (заробітку), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття (а.с.7). Згідно розрахунку заборгованості, виданого Чутівським РВ ДВС Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), сукупний розмір заборгованості [PERSON] по аліментам станом на 10.01.2021 складає 88837,08 грн (а.с.8-10). Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини`в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8 ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного суду України №3від15травня2006року про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями198,199цьогоКодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій статті 155 СК України. Крім того, відповідно до Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч. 1 ст. 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц. Як встановлено судом, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Станом на 10.01.2021 заборгованість складає 88837,08 грн. При цьому з розрахунку пені по сплаті аліментів, наведеного позивачем, остання просить стягнути пеню з травня 2012 року по січень 2021 року. За таких обставин, суд вказує, що розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 26559,12 грн. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені по сплаті аліментів є законними, обґрунтованими та таким, що підлягають задоволенню. При цьому суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення заборгованості по сплаті аліментів з відповідача, оскільки наявне виконавче провадження, в межах якого проводиться стягнення вказаних аліментів, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відмову в позові в цій частині. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: partial