Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

У грудні 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 20.08.2021 року № 22792 про стягнення із [PERSON] заборгованості в сумі 19 310,26 грн. Стягнути з відповідача понесені судові витрати на користь позивача в сумі 1 362 грн. В обґрунтування позову вказувала, що 19.04.2011 року між нею та ПАТ «Банк Русский стандарт» укладено кредитний договір № 88681558 на суму кредиту 7 649 гривень, а в оскаржуваному виконавчому написі зазначено заборгованість за сумою кредиту становить 12 382,98 гривень. Строк кредиту 275 днів з 19.04.2011 року по 19.01.2012 року. В оскаржуваному написі зазначено період за який проводиться стягнення заборгованості з 29.04.2019 року по 28.07.2019 року. 09.10.2021 року на адресу позивача від приватного виконавця Павелків Т.Л. надійшла постанова про відкриття виконавчого провадження № 67033839 від 05.10.2021 року щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу № 22792 від 20 серпня 2021 року про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором № 88681558від 19.04.2011 року, укладеним нею з ПАТ «Банк Русский стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард» в розмірі 19 310,26 гривень, з яких заборгованість за сумою кредиту в розмірі 12 3282,98 гривень, заборгованість за процентами в розмірі 5 077,28 гривень, плата за пропуск мінімальних платежів в розмірі 750 гривень та\~ плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 100 гривень. Вважає, що виконавчий напис вчинено з грубими порушеннями Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, зокрема, на підставі документів наданих відповідачем третій особі із заявою про вчинення виконавчого напису не можна встановити безспірність вимог відповідача до позивача; не отримання нею вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавила її можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги банку; відповідачем пропущено строк протягом якого він міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. 29.12.2021 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. Разом із позовом позивачкою подано до суду заяву про забезпечення позову. Ухвалою суду від 31.12.2021 року за заявою [PERSON] зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67033839 від 05.10.2021 року, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Павелків Тетяною Леонідівною на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди Володимира Олександровича № 22792 від 20.08.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 19 310,26 грн. 06.01.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання позивачем 14.01.2022 року, відповідачем 18.01.2022 року і третьою особою 17.01.2022 року копії ухвали про відкриття провадження, а також позовної заяви з додатками відповідачем і третьою особою. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 19.04.2011 року між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский стандарт» укладено кредитний договір № 88681558 на суму кредиту 7 649 грн.. (п. 2) Строк кредиту 275 днів з 19.04.2011 року по 19.01.2012 року\~ (п.2). 20.08.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис № 22792 про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 88681558 від 19.04.2011 року, укладеним нею з ПАТ «Банк Русский стандарт», правонаступником якого є АТ «Банк Форвард», в розмірі 19 310,26 гривень, з яких заборгованість за сумою кредиту в розмірі 12 3282,98 гривень, заборгованість за процентами в розмірі 5 077,28 гривень, плата за пропуск мінімальних платежів в розмірі 750 гривень та\~ плата за вчинення виконавчого напису нотаріусом в розмірі 1 100 гривень. На підставі вчиненого виконавчого напису № 22792 від 20.08.2021 року, приватним виконавцем Павелків Т.Л. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 05.10.2021 року № 67033839 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості за кредитним договором № 88681558 від 19.04.2011 року в розмірі 19 310,26 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). За змістом оскаржуваного виконавчого напису, приватним нотаріусом констатовано про настання строку платежу за кредитним договором та прострочення платежів, при цьому період стягнення заборгованості з 30.12.2020 року по 17.06.2021 року. Разом з цим, строк кредиту за договором від 19.04.2011 року зазначено 275 днів з 19.04.2011 року\~ по 19.01.2012 рік (п. 2 договору). Відомості про рух коштів за весь період кредитування по рахунку позичальника у справі відсутній, що виключає можливість перевірити загальний розмір заборгованості.\~ Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилається позивач, як на підставу позовних вимог, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений ним судовий збір у повному розмірі, а саме по сплаті судового збору за подання позову в розмірі 908 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 гривень, а всього 1 362 гривень.

Outcome: approved