Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що рішенням Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року (справа №596/1324/21) вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття. При винесенні даного рішення судом було враховано ту обставину, що відповідач не працює. Разом з тим, при виконанні рішень про стягнення аліментів державний виконавець при обставині відсутності роботи у боржника, проводить розрахунки із середньої заробітної плати по області. Як зазначено у відомостях органу статистики, середня заробітна плата по Тернопільській області за листопад 2021р. становила 12224гр., за грудень 2021р. становила 14384гр. У випадку стягнення аліментів у розмірі 1/3 частини, цей розмір становив би 4074гр. та 4795гр. відповідно. А тому із цього випливає, що розмір аліментів по 1700гр. на дитину являється вкрай заниженим, чим порушено право на достатній рівень життя дитини. Виходячи із наведеного, приймаючи до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, просить змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Гусятинського суду та визначити спосіб стягнення аліментів - 1/3 частину від доходів [PERSON] . Вказана зміна розміру стягнення не являється суттєвою і не призведе до погіршення матеріального стану батька дітей, а кошти, які вона отримує на даний час не достатньо для утримання двох дітей - школярів. Тому просить суд змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року з [PERSON] в користь [PERSON] аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1700 гривень щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на - стягнення з [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини всіх його доходів. Ухвалою судді Гусятинського районного суду Тернопільської області від 12 березня 2022 року провадження у зазначеній справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Сторони по справі належним чином повідомлені про призначення справи про стягнення аліментів до судового розгляду відповідно положень ст.128 ЦПК України. Відповідач письмовий відзив суду не надав, клопотання про відкладення розгляду справи, призначеної на 13.06.2022 року не подавав. Суд вважає, що відповідач не подав відзив, тому, при відсутності заперечень зі сторони позивача, яка згідно письмової заяви, позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити, а справу слухати у її відсутності, вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів. Враховуючи, що розгляд справи відбувався за відсутності сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідно до копії рішення Гусятинського районного суду Тернопільської області від 17 листопада 2021 року вирішено стягувати з [PERSON] (жителя [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ) в користь [PERSON] (зареєстрованої в [ADDRESS] , фактично проживаюча [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , РНОКПП [NUMBER] ) аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , визначені в твердій грошовій сумі в розмірі 1 700(одна тисяча сімсот) гривень 00 копійок щомісячно на кожну дитину, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 09 вересня 2021 року до досягнення старшою дитиною повноліття.(а.с.11) Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Частиною 3 статті 181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі напридбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів недоведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ч.1 ст.192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Такий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 05 лютого 2014 року у справі № 6-143цс13. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Із змістустатті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яківона посилається як напідставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як встановлено, позивачка всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦК України не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України (зміна майнового чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини), які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі й шляхом зміни способу їх стягнення. Саме наявність вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу їх стягнення. На підставі вищенаведеного у задоволенні позовних вимог слід відмовити. Судові витрати віднести на рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від їх сплати. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed