Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

12 липня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до КП "Київтеплоенерго" про скасування заборгованості за житлово-комунальні послуги та зобов`язання вчинити дії. В обгрунтування позовної заяви позивач вказав, що є власником квартири [ADDRESS] . Позивач користується послугами з центрального опалення квартири, що надаються відповідачем. [PERSON] вчасно сплачував кошти за надані йому послуги та не мав заборгованості за оплату останніх. Однак, в одному із рахунків, що надійшов споживачу від КП "Київтеплоенерго" була зазначена заборгованість у сумі 29 399, 12 грн. Позивач вважає виникнення даної заборгованості незаконним та подає до суду позов про її скасування та зобов`язання відповідача здійснити перерахунок щодо наявності заборгованості. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13 липня 2021 року цивільну справу № 753/13852/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 15 липня 2021 року. Ухвалою суду від 20 липня 2021 року відкрито провадження у справі призначено розгляд позовної заяви за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 06 жовтня 2021 року на 11:30 год. 04 жовтня 2021 року на адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 68514), в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог, вказав, що оскільки по будинку за адресою: [ADDRESS] було виявлено відсутність індивідуальних засобів обліку теплової енергії, зокрема в квартирі [ADDRESS] , відповідачем здійснено перерахунок та перерозподіл обсягу теплової енергії, використаної на потреби централізованого опалення за період з жовтня 2018 року по квітень 2019 року, враховуючи Методику розрахунку кількості теплоти спожитої на опалення (Методика № 359), а саме: від обсягу теплової енергії спожитої будинком на потреби ЦО віднято обсяг Гкал на потреби опалення МЗК, обчислений відповідно до вказаної Методики, а також суму фактичних показань вузлів розподільного обліку теплової енергії будинку. Отриманий залишок Гкал розподілене між квартирами без таких вузлів. 05 жовтня 2021 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшло клопотання (вх № 69037) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Підготовче засідання, призначене на 06 жовтня 2021 року було відкладено на 25 листопада 2021 року. 24 листопада 2021 року на електронну адресу суду від представника позивача надійшло клопотання (вх. № 81926) про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Ухвалою суду від 25 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду на 03 лютого 2022 року. Судове засідання 03 лютого 2022 року не відбулось у зв`язку із тимчасовою непрацездатністю судді у період з 24 січня по 3 лютого 2022 року включно. Наступне судове засідання було призначено на 30 березня 2022 року. 30 березня 2022 року судове засідання не відбулось, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, окрім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Розгляд справи було призначено на 29 червня 2022 року. У судове засідання 29 червня 2022 року учасники справи не з`явились. Від представника позивача, представника відповідача та представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, надійшли заяви про можливість розгляду справи у їх відсутність. Представник позивача просив позовні вимоги задовольнити, представник відповідача та представник третьої особи, яка не заявляє самостйних вимог на предмет спору, заперечували проти задоволення позовних вимог. Враховуючи строк перебування справи у провадженні суду, з огляду на подання відповідачем відзиву на позовну заяву, та відсутність зі сторони позивача будь-яких заяв по суті спору, враховуючи заяви учасників справи про можливість розгляду справи без їх участі, суд ухвалив проводити розгляд справи у відсутність осіб, які не з`явились. Дослідивши матеріали справи, вивчивши доводи позовної заяви та відзиву на позов, проаналізувавши надані у справі докази, суд доходить висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, враховуючи таке. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності від 17 червня 2003 року (а.с.10-11). Позивач вважає, що своєчасно та в повному обсязі сплачує комунальні послуги, однак відповідачем на його адресу надіслано повідомлення про існування заборгованості з централізованого опалення в сумі 29399,12 грн за період з 27 жовтня 2018 року по 5 квітня 2019 року, що не відповідає дійсності, адже він вчасно та згідно надісланих відповідачем щомісячних рахунків сплачував кошти по наданим послугам, заборгованості не має. На запит представника позивача про таку заборгованість третя особа ЦК «Центр комунального сервісу» надав відповідь про те, що у вересні 2019 року КП «Київтеплоенерго» надав доручення концерну щодо закриття в програмному комплексі ознаки наявності КЗОТЕ у квартирах, які фактично не були обладнані індивідуальними засобами обліку теплової енергії, у зв`язку із чим у вересні 2019 року по житловому будинку за вказаною адресою було здійснено перерозподіл обсягу спожитих послуг з централізованого опалення та перерахунок за вказані послуги за період з 27 жовтня 2018 року по 5 квітня 2019 року, зокрема по особовому рахунку квартири [ADDRESS] , а саме донарахування на суму 29399,12 грн (а.с.12-14). За змістом статей 16, 19, 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини у сфері житлово-комунальних послуг регулюються виключно на договірних засадах. Так, відповідно до частини другої статті 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно із статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Наказом Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) від 04 травня 2018 року за № 224, закріплено за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського відання з дня, наступного за днем підписання акту прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади м. Києва, які передаються КМДА з володіння та користування ПАТ «Київенерго», у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між КМДА та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго». КП «Київтеплоенеро», отримавши в користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва, з 01 травня 2018 року набуло статусу виконавця послуги з централізованого опалення. Житловий будинок за адресою [ADDRESS] обладнано будинковим засобом обліку теплової енергії, зав № 7236 марки СВТУ-10М, що встановлений на загальному тепловому вводі будинку та обліковує сумарну витрату енергії на потреби ЦО та ЦПГВ. Діапазон розповсюдження - всі квартири будинку. Відповідно до свідоцтва № 24-1-2К/4364 вказаний засіб обліку пройшов повірку 3 серпня 2018 року та дійсний до 3 серпня 2022 року. Встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 3339-96. Відповідно до пункту 4 частини першої статті 1 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом. Згідно з частиною першою статті 3 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг. Відповідно до частини першої статті 8 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами ст. ст. 9-11 цього Закону. Пунктом 1 частини другої статті 10 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» встановлено, що визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку: загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства; Згідно із пунктом 12 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які були чинні станом на час виникнення спірної заборгованості та звернення із позовом до суду, у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири (будинку садибного типу) за умови здійснення власником, балансоутримувачем будинку та/або виконавцем заходів з утеплення місць загального користування будинку. У разі нездійснення таких заходів споживач не сплачує за опалення місць загального користування будинку. У разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії у багатоквартирному будинку, де окремі або всі квартири обладнані квартирними засобами обліку теплової енергії, споживачі, які не мають таких засобів обліку та які не передали виконавцю показання квартирних засобів обліку теплової енергії, оплачують таку послугу за показаннями будинкового засобу обліку теплової енергії пропорційно опалюваній площі (об`єму) квартири, не враховуючи витрати теплової енергії виконавця, юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, які є власниками або орендарями приміщень у цьому будинку, та сумарних витрат тепла за показаннями усіх квартирних засобів обліку. У разі встановлення в квартирі вузла розподільного обліку теплової енергії сума до сплати розраховується на підставі показань такого вузла, до якого додається обсяг енергії витраченої на обігрів МЗК. Відповідно до частини четвертої статті 11 ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» в разі ненадання у визначений договором строк споживачем виконавцю показань відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії, якщо такі показання згідно із законом або договором зобов`язаний знімати споживач, для цілей комерційного або розподільного обліку виконавцем комунальної послуги протягом трьох місяців приймається середньодобове споживання таким споживачем відповідної комунальної послуги за попередні 12 місяців (для послуг з теплопостачання - за середнім споживанням попереднього опалювального періоду). У разі відсутності інформації про показання вузлів обліку та/або недопущення споживачем виконавця або іншої особи, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, до відповідного вузла обліку/приладів - розподілювачів теплової енергії для зняття показань після закінчення тримісячного строку з дня недопуску виконавець комунальної послуги зобов`язаний здійснювати розрахунки з такими споживачами як із споживачами, приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку. Після відновлення надання показань вузлів обліку такими споживачами виконавець відповідної комунальної послуги або інша особа, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, зобов`язані провести перерахунок із споживачем, а для вузлів розподільного обліку - з усіма споживачами будівлі. Після отримання показань вузлів розподільного обліку теплової енергії, якщо вони відрізняються від розрахованих за показаннями будинкового засобу облік, КП «Київтеплоенерго» здійснює коригування плати за надану послугу ЦО в наступному розрахунковому періоді шляхом зміни обсягів спожитої кожним споживачем послу, що відображається в платіжному документі наступного за здійснення коригування розрахункового періоду. Внаслідок проведення коригування усі недообліковані обсяги спожитої теплової енергії без врахування сумарних витрат за показаннями всіх вузлів розподільного обліку теплової енергії та витрат на опалення МЗК перерозподіляються між мешканцями житлового будинку без вузлів розподільного обліку теплової енергії. Як зазначив у відзиві відповідач, у період з червня по серпень 2019 року КП «Київтеплоенеро» були проведені масові роботи з перевірки наявності та коректності роботи вузлів розподільного обліку теплової енергії у квартирах будинку за адресою: [ADDRESS] та контрольне зняття показань. Після вказаної перевірки у програмному комплексі КП «Київтеплоенеро» за вказаною адресою знято ознаку наявності всіх вузлів розподільного обліку теплової енергії по квартирам, які фактично не були обладнані такими вузлами, зокрема квартира [ADDRESS] та здійснено перерозподіл показань будинкового засобу обліку теплової енергії за опалювальний період 2018-2019 роки: від обсягу теплової енергії спожитої будинком на потреби ЦО віднято обсяг Гкал на потреби опалення МЗК, обчислений відповідно до вказаної Методики, а також суму фактичних показань вузлів розподільного обліку теплової енергії будинку. Отриманий залишок Гкал розподілене між квартирами без таких вузлів. Отже, оскільки відповідачем було встановлено, що квартира [ADDRESS] не має індивідуального засобу обліку теплової енергії, та враховуючи те, що з листопада 2018 року кількість теплової енергії витрачена на опалення МЗК у цьому будинку визначалась як для будинків, квартири яких 100% обладнано квартирними засобами обліку теплової енергії, на підставі пункту 2.1.3 Методики № 359, відповідачем було здійснено перерозподілення обсягу теплової енергії та, відповідно, перерахунок коштів за отриману послугу ЦО для позивача, що відобразилось відповідному рахунку на оплату та була зазначена у графі «Перерахунок». Статтею 16 ЦК України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Вказаними нормами матеріального права визначено способи захисту прав та інтересів, і цей перелік не є вичерпним. Згідно із статтею 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення . Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Враховуючи вище викладене, судом під час розгляду справи не встановлено підстав для задоволення позовних вимог.

Outcome: dismissed