Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

26.10.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом, просить визнати причини пропуску строку позовної давності поважними, витребувати від Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» квартиру [ADDRESS] , загальною площею 193,00 кв.м, житловою площею 130,40 кв.м. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовує тим, що 04.10.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» та ним укладено іпотечний договір, за умовами якого передав в іпотеку квартиру [ADDRESS] , загальною площею 193,00 кв.м, житловою площею 130,40 кв.м, на підставі рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 р. по справі № 22-ц/796/7079/2013, яким частково задоволено позовПублічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» і в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором кредитної лінії № 1KL-M/2007 від 04.10.2007 р. в розмірі 23 658 660,58 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , встановлено спосіб реалізації предмета іпотеки, 13.08.2014 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» укладено договір купівлі-продажу цієї квартири, втім ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 р. скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 р. При вирішенні заяви про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності [PERSON] просить врахувати тривалість розгляду цивільної справи № 757/48837/15-ц за його позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання недійсним договору. Ухвалою суду від 29.10.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», подано відзив на позовну заяву та заяву про застосування наслідків пропуску строку позовної давності. Третьою особою: Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» пояснення щодо позову або відзиву не подано. Ухвалою суду від 15.02.2022 р. закрито підготовче провадження у справі. У судове засідання 21.06.2022 р. о 14:00 год. сторони не з'явилися, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлені, суд, враховуючи заявупредставника позивача [PERSON] від 21.06.2022 р. про розгляд справи за його відсутності, відсутності позивача [PERSON] , заяву представника відповідача Нейрановського А.О. від 21.06.2022 р. про розгляд справи за відсутності представникаТовариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Згідно частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно статті 1291 Конституції України однією із засад судочинства є обов`язковість рішень суду. Статтею 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» визначено поняття «обов`язковість судових рішень», яке полягає в тому, що судове рішення, яким закінчується розгляд справи в суді, ухвалюється іменем України. Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами на всій території. Конституційний Суд України у пункті 2 мотивувальної частини рішення від 13.12.2012 р. № 18-рп/2012 зазначив, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави. Встановлено, що протягом грудня 2015 р.-березня 2021 р. в провадженні Печерського районного суду м. Києва знаходилась цивільна справа № 757/48837/15-ц за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання недійсним договору. Позивач [PERSON] пред`явив в суді позов про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 13.08.2014 р., укладеного між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» і Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Охріменко М.С., зареєстрованого в реєстрі за № 619. Свої вимоги [PERSON] обґрунтовував тим, що квартиру продано з порушенням вимог Закону України «Про іпотеку». Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 29.08.2019 р., що набрало законної сили, [PERSON] відмовлено у задоволенні позову до Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ», Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» про визнання недійсним договору. При винесенні рішення суд вважав встановленим, що 04.10.2007 р. між Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (банк) і [PERSON] (позичальник) укладенодоговір про відкриття кредитної лінії № 1KL-M/2007 із змінами та доповненнями. В забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії 04.10.2007 р. між [PERSON] (іпотекодавець) і Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» (іпотекодержатель) укладено іпотечний договір, за умовами якого іпотекодавець в забезпечення виконання зобов`язань за договором про відкриття кредитної лінії надав нерухоме майно:квартиру [ADDRESS] , загальною площею 193,00 кв.м, житловою площею 130,40 кв.м. За домовленістю сторін договору іпотекодержатель має право звернути стягнення на предмет іпотеки відповідно до чинного законодавства України у разі, коли в момент настання терміну виконання іпотекодавцем зобов`язань, забезпечених іпотекою за цим договором, вони не будуть виконані; іпотекодержатель має право у разі виникнення права на звернення стягнення на предмет іпотеки реалізувати його відповідно до вимог цього договору; іпотекодержатель має право достроково звернути стягнення на предмет іпотеки у разі неналежного виконання іпотекодавцем будь-яких умов основного зобов`язання, у тому числі, але не обмежуючись переліком нижче, у разі несвоєчасної чи неповної сплати ануїтетних платежів, несвоєчасного повернення суми основного зобов`язання, в тому числі, кредиту, процентів, комісійної винагороди, неустойки; право на звернення стягнення на предмет іпотеки іпотекодержатель набуває також, якщо іпотекодержатель відповідно до пункту 3.4. основного зобов`язання (кредитного договору) заявить іпотекодавцю вимогу повернути кредит та сплатити проценти, комісійну винагороду до настання строку, зазначеного у пункті 3.2. основного зобов`язання (кредитного договору), а іпотекодавець не виконає зазначене зобов`язання; іпотекодержатель має право обирати порядок звернення стягнення на предмет іпотеки; за вибором іпотекодержателя застосовуються наведені нижче способи звернення стягнення на предмет іпотеки та задоволення вимог іпотекодержателя: продаж іпотекодержателем від свого імені предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку», та суд вважав встановленим, що рішенням Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2012 р. у справі № 2-1170/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до[PERSON] , третя особа: [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит»було відмовлено у задоволенні позову; рішенням Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 р. у справі 22-ц/796/7079/2013 рішенняПечерського районного суду м. Києва від 10.10.2012 р. скасоване і ухвалено нове про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом надання права продажу від імені Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» будь-якій особі-покупцеві предмету іпотеки за початковою ціною, що має бути визначена на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної незалежним експертом на стадії оцінки майна під час таких дій; надано Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» всі необхідні повноваження для здійснення продажуквартири [ADDRESS] ; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.07.2016 р. скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 р., а справу № 2/1170/12 передано на новий розгляд до апеляційної інстанції; рішенням Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2016 р. в рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії № 1KL-M/2007 від 04.10.2007 р. у сумі 23 658 660,58 грн звернуто стягнення на предмет іпотеки на квартиру [ADDRESS] із застосуванням визначеної статтею 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» права на продаж предмету іпотеки від власного імені будь-якій третій особі-покупцю на його власний розсуд за ціною на рівні, не нижчому за 4 032 000,00 грн, з наданням Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» повноважень для здійснення продажу квартири; ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 06.12.2017 р. скасовано рішення Апеляційного суду м. Києва від 06.10.2016 р., а справу № 2/1170/12 передано на новий розгляд до апеляційної інстанції; постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.02.2018 р., що набрала законної сили, скасовано рішення Печерського районного суду м. Києва від 10.10.2021 р., ухвалено нове про часткове задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит», у рахунок погашення заборгованості [PERSON] за договором про відкриття кредитної лінії № 1KL-M/2007 від 04.10.2007 р. у сумі 7 753 997,96 грн, яка складається із суми заборгованості по тілу кредиту у розмірі 4 544 999,92 грн, заборгованості по нарахованих відсотках у розмірі 2 708 998,04 грн, пені за простроченими нарахованими доходами за кредитом у розмірі 500 000,00 грн, звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру [ADDRESS] , загальною площею 193,00 кв.м, житловою площею 130,40 кв.м, що належить [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності серії [NUMBER] , виданого Головним управлінням житлового забезпечення Київської міської державної адміністрації 12.01.2005 р. на підставі наказу від 29.12.2004 р. № 2474-С/К1, зареєстрованого Київським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна 14.01.2005 р. в реєстровій книзі під реєстровим № 44241, із застосуванням визначеної статтею 38 Закону України «Про іпотеку» процедури продажу шляхом надання Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» права на продаж предмету іпотеки від власного імені будь-якій третій особі-покупцю на його власний розсуд за ціною на рівні, не нижчому за 4 032 000,00 грн, з наданням Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» повноважень для здійснення продажу квартири [ADDRESS] , та в резолютивній частини постанови суду зазначено, що у зв`язку із виконанням рішення Апеляційного суду м. Києві від 25.06.2013 р. та звернення стягнення на предмет іпотеки дане судове рішення в цій частини зверненню до виконання не підлягає, і постанова в цій частині обґрунтована тим, що Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» виконало рішення Апеляційного суду м. Києві від 25.06.2013 р. шляхом укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» договору купівлі-продажу від 13.08.2014 р. Таким чином постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.02.2018 р. у справі № 2/1170/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» до[PERSON] , третя особа: [PERSON] , про звернення стягнення на предмет іпотеки визнано законність укладення договору купівлі-продажу від 13.08.2014 р. на виконання рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 р., незважаючи на його скасування. [PERSON] , звертаючись 26.10.2021 р. із вимогами про витребування майна, у позовній заяві наголошує, що не продавав Товариству з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» квартиру, не надавав Публічному акціонерному товариству «Банк «Фінанси та кредит» право на її продаж, між тим об`єкт нерухомості було відчужено Публічним акціонерним товариством «Банк «Фінанси та кредит» як іпотекодержателем за іпотечним договором, укладеним між банком та [PERSON] , який04.10.2007 р. посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Степаненко Д.В. за реєстровим № 2265, у відповідності до статті 38 Закону України «Про іпотеку», пункт 11.1. іпотечного договору, рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.06.2013 р. у справі № 22-ц/796/7079/2013 р., ухвали Апеляційного суду м. Києва від 05.11.2013 р. у справі № 22-ц/796/7079/2013 р., тому посилання [PERSON] у позові як на підставу свої вимог на те, що майно вибуло з його власності на підставі судового рішення, яке в подальшому було скасоване, слід відхилити, означені обставини в силу частини четвертої статті 82 ЦПК України не потребують окремого доказування, оскільки встановлені рішенням Печерського районного суду м. Києві від 29.08.2019 р. у справі № 757/48837/15-ц. Посилання [PERSON] , що скасування однієї з підстав для укладення договору купівлі-продажу - рішення Апеляційного суду м. Києва від 25.03.2013 р. свідчить про наявність підстав для повернення йому майна шляхом його витребування у судовому порядку, слід відхилити, оскільки після скасування цього рішення суду мало місце ухвалення нового, в якому встановлено, що звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню у зв`язку із тим, що Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» виконало рішення Апеляційного суду м. Києві від 25.06.2013 р. шляхом укладення з Товариством з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» договору купівлі-продажу від 13.08.2014 р., означені обставини в силу частини четвертої статті 82 ЦПК України не потребують окремого доказування, оскільки встановлені постановою Апеляційного суду м. Києва від 06.02.2018 р. у справі № 2/1170/12. Щодо заяви позивача[PERSON] про визнання поважними причини пропуску строку позовної давності, заяви відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Люкстрейдкомпані Київ» про застосування строку позовної давності, то суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. За приписами статті 267 ЦК України заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Суд, виходячи з правового аналізу наведених норм, зазначає, що строк позовної давності може бути застосований лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення судом рішення, виключно у тому випадку, коли судом буде встановлено, що було порушено право позивача та воно підлягає судовому захисту, але у зв`язку з пропуском ним строку позовної давності, суд дійде висновку про наявність підстав для відмови у позові. Оскільки суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , підстав для застосування строку позовної давності немає. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed