Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

У вересні 2021 року позивач, КП СЄЗ Авдіївської міськради (код ЄДРПОУ\~32270664,\~Донецька область,\~м.\~Авдіївка), пред`явило через Селидівський міський суд Донецької області позов до [PERSON] на предмет стягнення з неї, як спадкоємця її батька [PERSON] , померлого [INFO] , та єдиної власниці квартири [ADDRESS] , заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з управління багатоквартирним будинком в розмірі 15\~593,48 грн., що виникла з жовтня 2015 року, та з централізованого опалення у розмірі 7348,15 грн., яка виникла з березня 2015 року. Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 19 жовтня 2021 року дану справу направлено за територіальною підсудністю Кіровському районному суду м. Дніпропетровська. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 11 січня 2022 року справу передано для розгляду судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження за ухвалою суду від 14 січня 2022 року, з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. 01 лютого 2022 року відповідач [PERSON] , на виконання вимог ст.178 ЦПК України, подала відзив на позов, в якому зазначила, що визнає частково позовні вимоги, а саме просить застосувати строк позовної давності у три роки, у відповідності до вимог ст.257 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог за період з березня 2015 року по 27 вересня 2018 року, тобто за три роки до дня звернення позивача до суду з цим позовом, а також вважає, що за період з жовтня 2018 року по червень 2021 року, який визначений позивачем, як крайній місяць розрахунку заборгованості, з урахуванням сплати нею поточних платежів за період з жовтня 2019 року по січень 2021 року за послуги з надання централізованого опалення у загальному розмірі 3\~035,52 грн., виходячи з тарифу 189,72 грн. на місяць, та за послуги з утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) у загальному розмірі 4693,39 грн., виходячи з тарифу 361,03 грн. на місяць, що не враховано позивачем при зверненні до суду з цим позовом, вона обов`язок зі сплати комунальних послуг виконала частково та визнає суму заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) у загальному розмірі 3890,27 грн. за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року, з лютого по червень 2021 року, та з опалення у загальному розмірі 2\~370,65 грн. за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року, з лютого по червень 2021 року, з урахуванням переплати у сумі 854,60 грн. за опалення за тарифом 361,03 грн. за період з січня 2020 року по січень 2021 року. При цьому зазначила, що позивач вже звертався до суду з аналогічними вимогами до неї, про що судовим наказом від 27 січня 2021 року у справі №2412/461/21 Селидівським міським судом Донецької області стягнуто з неї суду заборгованості за надання послуг з централізованого опалення у сумі 4\~351,77 грн. та за утримання будинку та прибудинкової території (квартплата) у сумі 8\~617,92 грн., який ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 24 червня 2021 року скасований. 15 лютого 2022 року позивач, на виконання вимог ст.179 ЦПК України, подав суду засобами поштового зв`язку відповідь на відзив на позов позивача, в якому зменшив суму стягнення до 10\~900,09 грн. за оплату заборгованості з управління багатоквартирним будинком та 5\~640,67 грн. з опалення, зробивши перерахунок за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року, а також зазначив, що у відповідності до ст.ст.257,261 ЦК України строк позовної давності обчислюється з дня, коли особа дізналась про своє порушене право, тобто таким днем позивач вважає 16 вересня 2019 року, коли квартира змінила власника, а відповідач отримала свідоцтво про спадщину, з урахуванням того, що спадкоємець приймає у спадщину і борги з комунальних послуг з моменту державної реєстрації права власності на квартиру, з чим остання звернулась до позивача та ним був зроблений перерахунок заборгованості, на підставі чого позивач вважає, що трирічний строк позовної давності не пропустив. 22 лютого 2022 року позивач подала через канцелярію суду письмові заперечення на відповідь на відзив позивача, в яких наполягала на застосуванні строку позовної давності, з урахуванням того, що пред`являючи заяву про видачу судового наказу у 2021 році, позивач враховував цей строк, виходячи із сум, які належали до стягнення, фактично погоджуючись з його пропуском. Також відповідач зазначила, що визнає заборгованість в остаточному варіанті за період з жовтня 2018 року по травень 2021 року включно у сумі 1\~128,18 грн. за послуги з централізованого опалення та 4\~548,85 грн. За послуги з утримання будинку та прибудинкової території, що разом становить 5\~677,03 грн. Суд, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з частковим задоволенням позову, виходячи з встановлених судом наступних обставин. Позивач надає житлово-комунальні послуги та послуги з централізованого опалення у м.Авдіївка. Даний факт підтверджує рішення Авдіївської міської ради від 04.03.2010 за №5/56-1218 та рішення Авдіївської міської ради від 20.12.2010 за №6/4-88. Рішенням Авдіївської міської ради від 24.12.2012 за №399 встановлено тарифи на постачання теплової енергії та послуг з централізованого опалення і постачання гарячої води. Рішенням Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області від 28.04.2020 за №394 встановлено з 15 травня 2020 року нові тарифи на послуги з постачання теплової енергії у м. Авдіївка. Згідно з розпорядженням Військово-цивільної адміністрації м. Авдіївка Донецької області від 24.04.2017 за №243, від 02.09.2019 за №860, управителем будинку [ADDRESS] є КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради. Між Військово-цивільною адміністрацією м. Авдіївка Донецької області та КП «СЕЗ» Авдіївської міської ради 28 квітня 2017 року і 06 вересня 2019 року укладено договори №74 про надання послу з централізованого опалення та №122 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] . 16 жовтня 2019 року [PERSON] отримала свідоцтво про право на спадщину за заповітом після батьків - [PERSON] , померлої [INFO] , та [PERSON] , померлого [INFO] (а.с.28,29), до якої увійшла квартира [ADDRESS] , та з 16 жовтня 2019 року стала її одноособовим власником, про що повідомила позивача заявою від 16 жовтня 2019 року(а.с.27). Правовідносини, що виникли між сторонами у справі - це правовідносини між виконавцем послуг та споживачами послуг. Вказані правовідносини між сторонами регулюються Законом України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» та Законом України «Про теплопостачання». Згідно з вимогами ст.ст.67,68\~ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги). За змістом ст.162\~ЖК України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ч.1 ст.526\~ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства. Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, передбачено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. Відповідно до пунктів 3, 8 Правил, послуги надаються споживачам безперебійно, виключно за винятком часу перерв, визначених відповідно до частини третьої\~статті 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги". Крім того, згідно з\~\~п. 1 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~послуга з управління багатоквартирним будинком включає забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку. Також у відповідності до п. 7 ч. 1\~ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~виконавцем послуг з поводження з побутовими відходами визначається суб`єкт господарювання, визначений виконавцем послуг з вивезення побутових відходів у встановленому законодавством порядку. Відповідно до ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено, що розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до\~ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»\~споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію, а відповідно до ст. 25 вищезазначеного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до\~ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановленні договором. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] , будучи з 16\~жовтня 2019\~року власником квартири [ADDRESS] , в порушення наведених норм Закону належним чином має заборгованість за наданих послуг з централізованого опалення та утримання будинку та прибудинкової території, які надає позивач. Згідно розрахунку позивача, наданого до позову, заборгованість з квартплати рахується за період з жовтня 2015 року по травень 2021 року включно у розмірі 15\~593,48 грн., а з централізованого опалення за період з березня 2015 року по червень 2021 року(а.с.22-25). У лютому 2022 року при поданні суду відповіді на відзив позивач зменшив суму боргу за зазначеними послугами, з яких за оплату послуг з управління будинком та прибудинковою територією відповідач має заборгованість у 10\~900,09 грн., а за послуги з централізованого опалення 5\~640,67 грн. за той же період заборгованості. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено відповідачем у спорі, є підставою для відмови у позові (ч.ч. 3, 4\~статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Відповідно до ч. ч. 1, 3\~ст. 264 ЦК України\~перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно з ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Аналізуючи вказані норми права Верховний Суд України в постанові від 22 березня 2017р. у справі № 6-43цс17 виклав наступний правовий висновок. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. Враховуючи те, що позивач звернувся до суду із вказаним позовом у вересні 2021 року, а з розрахунків заборгованості вбачається, що у період з жовтня 2015 року по жовтень 2018 року відповідач не здійснювала платежі на погашення заборгованості, хоча в цей період плата за послуги з утримання будинку та прибудинкової території(квартплата) та теплопостачання нараховувалася, суд дійшов висновку про те, що перебіг позовної давності не переривався та обставини вчинення відповідачем дій, що свідчать про визнання нею свого боргу, не встановлені, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані комунальні послуги у період з березня та жовтня 2015 року по жовтень 2018 року включно. Разом з цим, судом встановлено, що позивач здійснювала платежі в період з жовтня 2019 року по січень 2021 року за послуги централізованого опалення, виходячи з розрахунку тарифу в сумі 189,72 грн., на загальну суму 3\~035,52 грн., та за послуги утримання будинку та прибудинкової території за період з січня 2020 року по січень 2021 року, виходячи з розрахунку тарифу в сумі 361,03 грн., на загальну суму 4\~693,39 грн., що позивачем не заперечується. Так, згідно тарифів, зазначених у розрахунку позивача, за відповідачем рахується заборгованість з централізованого опалення за період з жовтня 2018 року по жовтень 2019 року, виходячи з встановленого тарифу 118,50 грн. на місяць, що становить 1\~422 грн. за 12 місяців, та за період з лютого 2021 року по травень 2021 року, виходячи з встановленого тарифу 189,73 грн. на місяць, що становить 758,92 грн., а всього 2\~180,92 грн., однак враховуючи перерахунок позивачем сум заборгованості в цей період на суму 4,18 грн. та 4,24 грн., сума заборгованості відповідача перед позивачем за цю комунальну послугу становить 2\~172,50 грн. Також, згідно тарифів, зазначених у розрахунку позивача, за відповідачем рахується заборгованості з утримання будинку та прибудинкової території за період з жовтня 2018 року по вересень 2019 року включно за 12 місяців, виходячи з встановленого тарифу 173,76 грн. на місяць, що становить 2\~085,12 грн.; за період з жовтня 2019 року по травень 2021 року включно за 7 місяців, виходячи з встановленого тарифу 361,03 грн. на місяць, що становить 2\~527,21 грн., а всього 4\~612,33 грн., однак враховуючи перерахунок позивачем сум заборгованості в цей період на суму 63,48 грн., з чого суд виходить про наявність заборгованості відповідача перед позивачем за цю комунальну послугу у розмірі 4\~548,85 грн. За встановлених судом обставин, та враховуючи повне визнання відповідачем суми боргу з надання послуг з утримання будинку та прибудинкової території у сумі 4\~548,85 грн., про що вона зазначила у своїх письмових запереченнях, а також часткове визнання суми боргу в розмірі з надання послуг з централізованого опалення у сумі 1\~128,18 грн., дослідивши наявні у справі докази кожний окремо та в сукупності і логічному взаємозв`язку, оцінивши їх на належність допустимість і достатність, суд приходить до висновку про часткову доведеність позивачем заявлених вимог до [PERSON] та наявність підстав для їх задоволення в частині періоду стягнення та, відповідно, суми заборгованості, які наведені вище. Вирішення питання про розподіл судових витрат в порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому, враховуючи загальну суму заборгованості, які належить до стягнення з відповідача на користь позивача, у розмірі 6\~721,35 грн., судовий збір становить 246,09 грн.(16\~540,75 грн. : 6\~721,35 грн. * 100). На підставі викладеного,

Outcome: partial