Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач посилається на те, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 04.09.2017 з [PERSON] було стягнуто аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 1\~500,00 грн. щомісячно. Однак, всупереч вказаного рішення суду, відповідач недобросовісно виконує свої обов`язки щодо сплати аліментів, а саме затримує їх виплату, у зв`язку з чим має заборгованість по сплаті аліментів за період з лютого 2017 по 27 січня 2021 у розмірі 48\~500 грн. У зв`язку з порушенням прав та інтересів неповнолітньої дитини відповідачем, як батьком, позивач прийняла рішення звернутись з позовом до суду. У своєму відзиві відповідач зазначає, що розрахунок пені, наданий позивачем, є неточним, не охоплює всіх фактів оплати та сум, а тому не може бути задоволений судом. В обґрунтування поважності причин несплати аліментів вчасно відповідач зазначив, що нестабільний заробіток та пандемія Covid-19 вплинули на систематичність сплати аліментів. Однак, всю наявну заборгованість станом на 20.08.2021 відповідач погасив. На виконання вимог п. п. 2, 3 ч.3 ст.265 Цивільного процесуального кодексу України суд зазначає заяви та клопотання, що подавались під час судового розгляду справи, інші процесуальні дії у справі. 25.02.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі, справу прийняв до свого провадження суддя [PERSON] . У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 422 від 30.06.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 09.08.2021 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 08.11.2021 відповідач подав до суду клопотання про ознайомлення з матеріалами справи. 10.01.2022 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Позивач, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, не прибула. Відповідач, повідомлений про розгляд справи у встановленому законом порядку, шляхом направлення SMS-повідомлень, у судові засідання не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, як і не надіслав заяв чи то клопотань про розгляд справи у його відсутність або перенесення розгляду. Неявка позивача і відповідача не перешкоджає судовому розгляду цивільної справи по суті, так як сторони повідомлені вчасно та належним чином. За таких обставин, суд, вважає, що у справі достатньо доказів для об`єктивного розгляду і слухає справу у їх відсутність. Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, враховуючи належне повідомлення учасників справи, зміст заяви представника позивача про судовий розгляд без їх участі, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами, ч. 5 ст. 124 Конституції України, ч. 1 ст. 18 ЦПК України. Частиною 1 ст. 196 Сімейного кодексу України передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. За змістом статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. При цьому за змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Так, у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження № 14-616цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла наступного правового висновку. Передбачена статтею 196 Сімейного кодексу України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у вигляді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином. Заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, формула така: заборгованість за місяць * кількість днів заборгованості * 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. Велика Палата Верховного Суду у справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, вважаючи, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно ч. 6 ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» висновки щодо застосування норм права, викладені у постановах Верховного Суду, враховуються іншими судами при застосуванні таких норм права. Із досліджених судом доказів вбачається, що сторони по справі є батьками [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с. 7). Як вбачається із рішення Деснянського районного суду міста Києва від 05 грудня 2018 року у цивільній справі №754/13555/18, шлюб між сторонами розірваний (а.с.8-11). Відповідно до розрахунку заборгованості, наданого Баришівським районним відділом державної виконавчої служби від 27.01.2021, розмір заборгованості [PERSON] станом на 01.01.2021 становить 48\~500,00 грн. (а.с. 8-9). На підтвердження відсутності заборгованості по сплаті аліментів відповідач надав копію постанови державної виконавчої служби у Броварському районі Київської області (а.с. 48 59). Позивачем надано розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів. Відповідно до розрахунку, пеня за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітньої дитини становить 19 515 грн. 00 коп., яку позивач просила стягнути з відповідача на її користь. У своєму розрахунку позивач не врахував часткову сплату аліментів відповідачем. У своєму відзиві відповідач надає суду квитанції на підтвердження часткової сплати аліментів, яким ним здійснювались протягом лютого 2017 по січень 2021 (а.с. 60-69), які не були враховані позивачем під час здійснення розрахунку пені за несвоєчасну сплату аліментів. Проведений відповідачем розрахунок заборгованості відповідає висновкам, викладеним у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц, його здійснено з урахуванням за кожний день прострочення сплати аліментів, та у відповідності до вимог ст. 196 Сімейного кодексу України, пеня розрахована не більше 100 відсотків заборгованості та становить 15 090 грн. 00 коп., що є арифметично правильно зробленим. Вирішуючи вказаний спір, суд врахував часткову сплату аліментів відповідачем, що підтверджується відповідними квитанціями, а саме: 14.04.2017 сплачено 2000,00 грн.;24.10.2017 сплачено 6000,00 грн.; 04.12.2017 сплачено 10\~000,00 грн.; 09.01.2018 сплачено 4\~000,00 грн.; 26.04.2018 сплачено 4\~000,00 грн.; 20.07.2018 сплачено 5\~500,00 грн.; 27.08.2018 сплачено 3\~000,00 грн.; 19.11.2018 сплачено 3\~000,00 грн.; 22.02.2019 сплачено 1\~500,00 грн.; 10.02.2020 сплачено 1500,00 грн.; 11.03.2020 сплачено 1\~500,00 грн.; 07.04.2020 сплачено 1\~500,00 грн.; 25.05.2020 сплачено 1 500,00 грн.; 11.11.2020 сплачено 1\~200,00 грн.; 05.12.2020 сплачено 1\~500,00 грн.; 05.07.2021 сплачено 3\~000,00 грн.; 09.08.2021 сплачено 11.08.2021 -33\~000, грн.; 02.09.2021 сплачено 1500,00 грн.; 05.10.2021 - сплачено 1500,00 грн.; 05.11.2021 - сплачено 1500,00 грн.. Загальна сума пені за розрахунком відповідача становить 15 090 грн. 00 коп. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Позивачем було надано до суду належні та допустимі докази на обґрунтування позовних вимог, які підтверджують обов`язок відповідача по сплаті аліментів на утримання дитини. Також, позивачем було надано докази про наявність заборгованості зі сплати аліментів. Відповідач доказів на спростування своїх дій по несплаті аліментів суду не надав, заборгованість утворилася без поважних причин. Однак, враховуючи надані відповідачем докази, суд враховує розрахунок пені за несвоєчасну сплату аліментів який ним наданий. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена від сплати судового збору, а тому судові витрати у вигляді судового збору підлягають стягненню з відповідача в дохід держави і складають 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial