Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визначення часток у спільній сумісній власності на нерухоме майно для оформлення спадщини, покликаючись на те, що відповідно до Заповіту, посвідченого державним нотаріусом Дмитрук С.Д. 13.05.2006 року та зареєстрованому в реєстрі за номером 6-864, [PERSON] заповіла їй на випадок своєї смерті все належне спадкодавиці майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось. [INFO] [PERSON] померла. 14.09.2018 року приватний нотаріус Мельничук Р.Л. зареєструвала спадкову справу за № 62989129, що підтверджується Витягом від 14.09.2018 року № 53300194. На момент смерті спадкодавиці належав на праві спільної часткової власності 48/100 часток житлового будинку [ADDRESS] . Цей будинок знаходиться на земельній ділянці загальною площею 0,0672, кадастровий номер 2610100000:21:001:0230, право спільної сумісної власності на яку було оформлене відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.08.2009 року серії ЯЖ № 855764 на [PERSON] та відповідачку [PERSON] . Право власності на цю земельну ділянку зареєстроване в Державному земельному кадастрі, що підтверджується Витягом з ДЗК від 14.08.2021 року № НВ-0007388652021.\~ 23.10.2018 року приватний нотаріус Мельничук Р.Л. посвідчила Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було зареєстроване в реєстрі за № 1187, відповідно до якого [PERSON] отримала в порядку спадкування у власність 48/100 житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 469508126101. Право власності на цей будинок було зареєстровано у Державному реєстрі прав на нерухоме майно відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 року, що підтверджується Довідкою від 23.11.2021 року № 286348257. Однак, право власності на відповідну частку земельної ділянки, на якій знаходиться успадкована нею частина будинку, оформлено не було. Листом від 10.09.2021 року № 33/01-16 приватний нотаріус Мельничук Р.Л., на її заяву від 10.09.2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку повідомила, що таке свідоцтво не може бути видано, оскільки частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності не визначена. Оформлення права власності на частку померлої [PERSON] у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування у даному випадку, можливе в судовому порядку за позовом про визнання права власності на цю частку в порядку спадкування. Відтак, позивачка просить визнати право власності на 48/100 земельної ділянки, загальною площею 0,067 га, кадастровий номер 2610100000:21:001:0230, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] . Відповідачка [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву, у якому підтверджує викладені у позовній заяві обставини та просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити (а.с. 27-28). Позивачка в судове засідання не з`явилася, її представник подала суду заяву про розгляд справи без участі позивачки, просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідачка в судове засідання не з`явилась, у письмовому відзиві на позов просить розгляд справи проводити без її участі, проти задоволення позову не заперечила. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що відповідно до Заповіту, посвідченого державним нотаріусом Дмитрук С.Д. 13.05.2006 року та зареєстрованому у реєстрі за номером 6-864, [PERSON] заповіла на випадок своєї смерті [PERSON] все належне їй майно, де б воно не було та з чого воно б не складалось (а.с. 8). [INFO] [PERSON] померла, що вбачається з копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2018 року, виданого Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУ юстиції в Івано-Франківській області (а.с. 9). 14.09.2018 року приватний нотаріус Мельничук Р.Л. зареєструвала спадкову справу за № 62989129, що підтверджується Витягом від 14.09.2018 року № 53300194 (а.с. 10). Матеріалами справи встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками земельної ділянці загальною площею 0,0672 га, кадастровий номер 2610100000:21:001:0230, право спільної сумісної власності на яку було оформлене відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку від 05.08.2009 року серії ЯЖ № 855764 (а.с. 11). Право власності на вищевказану земельну ділянку зареєстроване у Державному земельному кадастрі, що підтверджується Витягом з Державного земельного кадастру від 14.08.2021 року № НВ-0007388652021 (а.с. 12-14). Встановлено, що 23.10.2018 року приватний нотаріус Мельничук Р.Л. посвідчила Свідоцтво про право на спадщину за заповітом, яке було зареєстроване у реєстрі за № 1187, відповідно до якого [PERSON] отримала в порядку спадкування у власність 48/100 житлового будинку [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 469508126101 (а.с. 15). Факт реєстрації видачі Свідоцтва про право на спадщину підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 23.10.2018 року № 53779268, наданим приватним нотаріусом Мельничук Р.Л. (а.с. 16). З Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 23.11.2021 року. № 286348257 вбачається, що право власності на будинок за адресою: [ADDRESS] було зареєстровано в Державному реєстрі прав на нерухоме майно відповідно до Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень від 23.10.2018 року (а.с. 17-19). Листом від 10.09.2021 року № 33/01-16 приватний нотаріус Мельничук Р.Л., розглянувши заяву [PERSON] від 10.09.2021 року про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку повідомила, що таке свідоцтво не може бути видано, оскільки частка померлої [PERSON] у спільній сумісній власності не визначена. Оформлення права власності на частку померлої [PERSON] у спільному майні, яка буде об`єктом спадкування у даному випадку, можливе в судовому порядку за позовом про визнання права власності на цю частку в порядку спадкування (а.с. 20). Згідно зі статтею 16 Цивільного кодексу України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток спадкодавця та інших співвласників (сторін по справі) у праві спільної сумісної власності на спірну земельну ділянку з метою реалізації права позивача на спадкування за законом. Відповідно до частини першої статті 355 Цивільного кодексу України , майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності. Зі змісту статті 357 Цивільного кодексу України вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Згідно частини першої статті 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до пункту 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними. Відповідно до положень постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі смерті співвласника частки кожного із співвласників у праві спільної власності є рівними, якщо інше не було встановлено договором між ними. Частка померлого співвласника не може бути змінена за рішенням суду. При цьому суд враховує роз`яснення Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що викладені в п. 3.4. Інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, де зазначено, що у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво про право на спадщину спадкоємці учасника спільної сумісної власності мають право звернутися з позовом про визначення частки майна, належної померлому на праві спільної сумісної власності. З огляду на вище викладене, враховуючи, що позивачка, як спадкоємиця, не може юридично закріпити своє право на спадщину без попереднього визначення розміру часток спадкодавця у спадковому майні, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визначення часток співвласників у спільній сумісній власності на 48/100 земельної ділянки, загальною площею 0,067 га, кадастровий номер 2610100000:21:001:0230, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved