Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області звернулась [PERSON] до відповідача [PERSON] , третя особа опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради, в якому просить визначити місце проживання дочки [PERSON] , [INFO] , разом з нею. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 16.10.2015 між ними з відповідачем зареєстровано шлюб Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 1051. Від шлюбу сторони мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.11.2018 шлюб між ними з відповідачем розірваний, місце проживання дитини не визначено. Після розлучення і до цього часу дочка постійно проживає з нею за адресою: [ADDRESS] . Вона належним чином піклується про дитину, опікується її інтересами і потребами, слідкує за її розвитком та здоров`ям. Під час обстеження умов проживання малолітньої дочки з нею та складання висновку зауважень працівниками служби у справах дітей висловлено не було. Дочка з вересня 2020 року і по теперішній час відвідує клуб дитячого розвитку «Класики». Враховуючи її бажання та можливість здійснювати тимчасові виїзди разом з дочкою за межі України з метою відпочинку, оздоровлення та всебічного розвитку дитини, а досягти домовленості про це з батьком дитини не вдається, просила суд визначити місце проживання малолітньої дочки з нею. В підготовче судове засідання позивачка та її представник адвокат Шулік О.Й. не з`явились. Від представника позивачки надійшла заява, згідно якої позовні вимоги підтримала повністю та просила їх задовольнити з підстав, наведених в позові. Відповідач в підготовче судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати в його відсутність, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідно до частин 3, 4 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно частин 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи норми ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи не перешкоджає розгляду справи по суті, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце засідання, тому суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін і ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони по справі перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому мають малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] /а.с. 9/. Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 08.11.2018, яке набрало законної сили 11.12.2018, шлюб між ними з відповідачем розірваний, при цьому місце проживання дитини не визначено /а.с. 8/. Дочка зареєстрована та проживає з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , як зазначено у висновку служби у справах дітей Автозаводської адміністрації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області від 23.06.2021 про підтвердження місця проживання дитини [PERSON] , [INFO] , яке було оформлено позивачкою для її тимчасового виїзду за межі України, затвердженого рішенням виконавчого комітету Кременчуцького району Полтавської області № 865 від 02.07.2021 /а.с. 10, 11/. Мати належним чином піклується про дитину, опікується її інтересами і потребами, слідкує за її розвитком та здоров`ям. Дитина з вересня 2020 року і по теперішній час відвідує клуб дитячого розвитку «Класики», що підтверджується довідкою ФО-П [PERSON] від 17 червня 2021 року /а.с. 12/. Відповідно до частин 2, 8, 9, 10 ст. 7 СК України, сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів. За частинами 2 та 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Відповідно до ч. 4 ст. 29 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) місцем проживання фізичної особи, яка не досягла 10 років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Згідно зі ст. 141 СК України мати й батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь в її вихованні й має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь в її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Згідно ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. У ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно зі ст. 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Враховуючи, що позивачка має бажання та можливість здійснювати тимчасові виїзди разом з дочкою за межі України з метою відпочинку, оздоровлення та всебічного розвитку дитини, а досягти домовленості про це з батьком дитини не вдається, проте, отримання відповідного висновку та його затвердження виконавчим комітетом Кременчуцької міської ради займає тривалий час, при цьому відповідач не заперечує проти цього та погодився з такими доводами позивача, суд приходить до висновку про можливість визначення місця проживання малолітньої дочки з матір`ю. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як зазначено позивачкою в позові, вона не претендує на відшкодування відповідачем судових витрат по справі, тому ці витрати слід залишити за позивачем.

Outcome: approved