Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін. Позивач 07.07.2021 звернувся до суду з позовною заявою (уточнена редакція позовної заяви від 05.08.2021 року) до відповідача про стягнення заборгованості за договором № 22031000101812 від 19.12.2018 року у сумі 52\~452,16 грн, з яких: -34 117,65 грн залишок простроченого кредиту; -3\~133,39 грн залишок прострочених відсотків; -15 201,12 грн залишок прострочених комісій та судовий збір в сумі 2270 грн. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що між позивачем та відповідачем було укладено договір № 22031000101812 від 19.12.2018, за яким відповідач отримав кредит у розмірі 36\~193,24 грн на строк 60 місяців з терміном остаточного повернення кредиту не пізніше 19 грудня 2023 року, сплачуючи банку за користування кредитом відповідну плату (проценти) в розмірі 3,5 процентів щомісячно. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних. 19.12.2018 відповідачем була підписана з банком заява-згода на укладання універсального договору банківського обслуговування клієнтів-фізичних осіб у АТ «Банк Кредит Дніпро», де п.4.7.2 УДБО передбачено, що нарахування та сплата процентів на залишки коштів, що знаходяться на рахунку здійснюється не рідше одного разу на місяць, при цьому при розрахунку процентів приймається фактична кількість днів у місяці та року (факт/факт). Відповідач користувався кредитними коштами, однак не виконує свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, в результаті чого у нього перед позивачем станом на 19.05.2021 року виникла заборгованість за цим договором у сумі 52 452,16 гривень, а саме: 34\~117, 65 грн залишок простроченого кредиту; 3\~133, 39 грн залишок прострочених відсотків; 15 201,12 грн залишок прострочених комісій. ІІ. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі. 12 липня 2021 року ухвалою суду позовну заяву залишено без руху. Представником позивача 05 серпня 2021 року до суду подана заява про усунення недоліків. Ухвалою судді від 07 вересня 2021 року позовна заява прийнята судом до розгляду та призначена до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою судді від 21 червня 2022 року постановлено провести розгляд справи на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановити заочне рішення).\~ \~ \~ \~ Позивач, представник позивача повідомлені у встановленому законом порядку про час та місце судового засідання, в судове засідання представник не з`явився, від нього надійшла заява, в якій просив справу розглянути за його відсутності, позов підтримав в повному обсязі. Проти ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів не заперечував. Відповідач повідомлявся про день та час місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 11\~ст. 128 ЦПК України, через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив (тобто не з`явився без поважних причин), відзив до суду не подав. Ніяких клопотань, заяв від цієї особи до суду не надходило. За письмової згоди позивача суд вважає за можливе розглянути дану справу в порядку ст. 280 ЦПК України за відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів і ухвалити заочне рішення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Враховуючи, що сторони, їх представники не прибули в судове засідання і представник позивача заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності, а перешкод для розгляду справи судом не встановлено, то суд вважає за можливе здійснювати судовий розгляд без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що 19.12.2018 року між сторонами у справі був укладений кредитний договір № 22031000101812 (далі Договір), згідно п.1.1 якого банк надає клієнту грошові кошти (кредит) у тимчасове платне користування на споживчі потреби, а клієнт зобов`язується повернути наданий кредит, оплатити проценти за користування кредитом та комісії, що передбачені цим Договором, а також здійснити всі інші платежі за кредитом у встановлених даним Договором розмірах і строках виконати свої зобов`язання за даним Договором в повному обсязі. Пунктом 1.2 кредитного договору передбачено, що банк надає клієнту грошові кошти (кредит) на наступних умовах: сума кредиту 36\~193 грн 24 коп., строк кредитування 60 місяців, кінцева дата повернення кредиту 19.12.2023 року, цільове призначення: на споживчі цілі. Щомісячна комісія за обслуговування кредиту: 3,5 % від суми кредиту. Процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та нараховується у наступному розмірі: на строкову заборгованість за кредитом 0,001 % річних; на прострочену заборгованість за кредитом 56,0 % річних. Платежі з погашення заборгованості за кредитом, сплати процентів за користування кредитом, щомісячної комісії за обслуговування кредиту здійснюються у вигляді щомісячних ануїтетних (рівномірних) платежів (п.2.1 кредитного договору). 19.12.2018 між відповідачем та ПрАТ «СК «УНІКА ЖИТТЯ» було укладено Договір добровільного страхування життя клієнтів, де страховиком та страховим агентом є АТ «Банк Кредит Дніпро». Відповідно до п.3.6 цього Договору розмір страхового платежу (підлягає сплаті одноразово) складає 7005 грн 14 коп. Зобов`язання за вищезазначеним кредитним договором відповідачем є невиконаними та станом на 19.05.2021 заборгованість складає загалом у розмірі 52\~452 грн 16 коп., яка складається з: 34 117,65 грн залишок простроченого кредиту; 3\~133,39 грн залишок прострочених відсотків; 15 201,12 грн залишок прострочених комісій. ІV. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права, оцінка суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.ст.525, 526, 530 ЦК України зобов`язання мають виконуватись належним чином та у встановлений строк, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. \~ \~ \~ \~У свою чергу, відповідно до ч. ч. 1 та 3 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. \~ \~ \~ \~Частиною 2 ст. 1050 ЦК України визначено, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України. \~ \~ \~ \~Звернення до суду з вимогою про дострокове повернення всіх сум за кредитним договором у зв`язку з порушенням умов договору згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України не означає односторонньої відмови від договору, а є наслідком невиконання чи неналежного виконання боржником своїх договірних зобов`язань. Це спосіб цивільно-правової відповідальності боржника. \~ \~ \~ \~При вирішенні спорів про дострокове повернення кредиту суд має враховувати положення статей 1050, 1054 Цивільного кодексу України і виходити з того, що якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстрочення), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини кредиту, що залишився, та сплати процентів, належних йому від суми кредиту. \~ \~ \~ \~Пункт 1 ст. 626 ЦК України визначає, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. \~ \~ \~ \~За змістом ст.610, ч.1 ст.612 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. \~ \~ \~ \~У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України). Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. \~ \~ \~ \~Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України. За змістом п.1 ч.2 ст.11, ч.ч.1, 2 ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, зокрема з договорів та інших правочинів. Відповідно до ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору. Згідно з приписами ст.627 ЦК України сторони відповідно до ст.6 цього Кодексу є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. У договорах за участю фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України).\~Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст.634 ЦК України). Згідно зі ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ч.1 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі.\~Згідно з ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). За змістом ст.536 ЦК України\~за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. При цьому суд, виходячи з положень ч.2 ст.614 ЦК України, якою встановлено, що відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання, приходить до висновку, що відповідачем по справі не надано жодного належного та допустимого доказу на спростування розрахунку кредитної заборгованості, наданого позивачем, та її розміру. Згідно п.3 ч.1 ст.611 ЦК України до правових наслідків порушення зобов`язання, встановленого договором або законом, належить сплата неустойки. За змістом ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Спираючись на вище викладене суд дійшов висновку що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. V. Розподіл судових витрат між сторонами. Як \~встановлено \~п.\~1\~ч.\~1\~ ст.\~ 176\~ ЦПК\~ України,\~ ціна\~позову визначається\~ у\~позовах \~про стягнення грошових коштів сумою, яка стягується. Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», ставки судового збору встановлюються з позовної заяви майнового характеру, яка подана юридичною особою, 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 350 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Сторони не звільнені від сплати судового збору. Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2270 грн (арк.с. 5). З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270 грн. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший\~статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі «Проніна проти України»). Враховуючи викладене,

Outcome: approved