Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У вересні 2021 року позивач Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль звернулось до суду із вищевказаним позовом до відповідачів. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що позивач є постачальником теплової енергії за адресою проживання відповідачів: [ADDRESS] . Відповідачі не здійснюють в повному обсязі оплату за отриману теплову енергію, у зв`язку із чим виникла заборгованість за період з 01 грудня 2016 року по 31 липня 2021 року у розмірі 37702,71 грн., яку просять стягнути солідарно з відповідачів, а також зв`язку із невиконанням відповідачами обов`язків щодо сплати заборгованості просить стягнути з останніх суму інфляційних витрат у розмірі 4802,43 грн., 3% річних у розмірі 1992,32 грн. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 гривень. Ухвалою суду від 20 жовтня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також відмовлено у відкритті провадження в частині позовних вимог до [PERSON] у зв`язку із смертю останньої. Представник позивача у судове засідання не з`явилась, надала суду письмове клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Тішунін О.А. у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, зазначив, що заборгованість за надані послуги з централізованого опалення з грудня 2016 року по листопад 2018 року є такими, що заявлені поза межами строку позовної давності, про застосування якої надав відповідну заяву. Крім того зазначив, що наявні в розрахунку заборгованості відомості щодо часткової оплати послуг не можуть свідчити про переривання строку позовної давності, а станом на момент розгляду справи заборгованість зменшилась, про що надав відповідні відомості. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи та/або розгляду справи без його участі не надходило. Відзиву надано не було. Суд, вислухавши пояснення представника відповідача, дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з огляду на наступне. Згідно\~статті 67 ЖК України\~плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень\~статті 68 ЖК України\~наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Акціонерне товариство Криворізька теплоцентраль по специфіці своєї виробничої діяльності здійснює постачання теплової енергії для потреби опалення і гарячого водопостачання населенню, яке відповідно зі ст.\~67,\~68,\~162 Житлового Кодексу України\~зобов`язане робити оплату за отриману теплову енергію, згідно особового рахунка і встановлених тарифів. Відповідно до приписів норм\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»,\~Закону України «Про теплопостачання», Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою КМУ України № 630 від 21.07.2005 року, - між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по центральному опаленню. Відповідно до ст.1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Відповідно до ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" до житлово-комунальних послуг належать, в тому числі, послуги з постачання теплової енергії. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша\~статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року\~). Відповідно до\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~статті 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Судом встановлено та не заперечувалось представником відповідача, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Акціонерного товариства Криворізька теплоцентраль, на який відкритий особовий рахунок № [NUMBER] на послуги централізованого опалення. Відповідачі мають виконувати свої зобов`язання з оплати наданих послуг з централізованого опалення у термін, який передбачений пунктом 18 Правил. Проте відповідачі як споживачі послуг теплопостачання не здійснювали своєчасно та в повному обсязі оплату за надані позивачем послуги, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Як встановлено судом з наданого розрахунку заборгованості, борг по оплаті за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] за період з грудня 2016 року по липень 2021 року становить 37702,71 грн. (а.с. 5). Зазначена сума боргу також повністю підтверджується наданою представником відповідача інформацію про нараховані суми до сплати станом на 01.08.2022 року, згідно якої сума заборгованості за теплопостачання складається із нарахувань за опалення по лічильнику в сумі 14192,39 грн. та нарахувань за послугу опалення в сумі 23510,32 грн., що в сумі дорівнює 37702,71 грн. Суд відхиляє посилання представника відповідача на ті обставини, що сума заборгованості на час розгляду справи частково зменшилась, оскільки надана роздруківка із сайту «Нова-Ком» не є належним та допустимим доказом погашення відповідачами частини заборгованості саме за спірний період, крім того самим позивачем вказані обставини не підтверджені, заяв про зменшення розміру позовних вимог суду не надано. Згідно з частиною 2\~статті 625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10 квітня 2018 року у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи\~статті 625 ЦК України\~поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01 червня 2016 року у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством. За змістом частини 1 статті\~901, частини 1 статті\~903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Беручи до уваги вищевикладене, правовідносини, які склалися на підставі договору про надання послуг, є грошовим зобов`язанням і, зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, на них поширюється дія частини 2\~статті 625 ЦК\~як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (постанова Верховного Суду України від 14 листопада 2011 р. у справі № 6-40цс11). Відповідно до наданих позивачем розрахунків сума інфляційних втрат за період з грудня 2016 року по липень 2021 року становить 4802,43 грн., сума 3% річних - 1992,32 грн. (а.с.6). Щодо заяви представника відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності суд зазначає наступне. За нормами\~ст.256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України). Частиною четвертою\~статті 267 ЦК України\~передбачено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Частинами першою, п`ятою\~статті 261 ЦК України\~встановлено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Позовна давність, відповідно до частини першої\~статті 260 ЦК України, обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього кодексу. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач (частини перша та друга\~статті 264 ЦК України). Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується (частина третя вказаної статті). Аналіз зазначених норм цивільного права визначає, що за щомісячними платежами перебіг позовної давності щодо місячних платежів починається після несплати чергового платежу. Як вбачається з розрахунку заборгованості, відповідачами в період з грудня 2016 року по липень 2021 року частково здійснювалась\~оплата\~за\~надані послуги\~з\~теплової\~енергії,\~всього\~на\~загальну суму\~14296,23\~грн.\~При\~цьому\~останній платіж\~був\~здійснений\~в серпні\~2020\~року на\~суму 31,06\~грн.\~(а.с.5).\~Отже вказані\~дії\~свідчать\~про визнання\~відповідачами\~свого\~обов`язку щодо\~сплати\~наданих послуг. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, з урахуванням конкретних обставин справи, можуть належати: визнання пред`явленої претензії; зміна договору, з якої вбачається, що боржник визнає існування боргу, а так само прохання боржника про таку зміну договору; письмове прохання відстрочити сплату боргу; підписання уповноваженою на це посадовою особою боржника разом з кредитором акта звірки взаєморозрахунків, який підтверджує наявність заборгованості в сумі, щодо якої виник спір; письмове звернення\~боржника до кредитора щодо гарантування сплати суми боргу; часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій, такий висновок викладений у Постанові Верховного Суду від 27 квітня 2020 року у справі № 3-269гс16. У Постанові Верховного Суду від 08 листопада 2020 року у справі № 6-2891цс18 вказано, що відповідно до частин першої, третьої\~статті 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку; після переривання перебіг позовної давності починається заново. Правила переривання перебігу позовної давності застосовуються судом незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, можуть з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу та/або сум санкцій. Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності лише за умови, якщо такі дії здійснено самим боржником або за його згодою чи дорученням уповноваженою на це особою». З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що строк позовної давності переривався вчиненням відповідачами дій по оплаті послуг з централізованого опалення, що мали регулярний щорічний характер починаючи з січня 2016 року і остання оплата була здійснена у серпні 2020 року, у зв`язку з чим строк позовної давності станом на момент подання позову до суду у вересні 2021 року позивачем не пропущено. З`ясувавши повно і всебічно обставини, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Таким чином, на підставі вищевикладеного та відповідно до документів, які міститься в матеріалах справи, необхідно стягнути в рівних частинах з відповідачів на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору в сумі 2270 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved