Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У лютому 2022 року [PERSON] через свого представника адвоката Федоренко В.С. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати виконавчий напис, що вчинений приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 11934 від 16 липня 2020 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 23 488,08 грн., таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 11934. Позивач вважає дії відповідача незаконними та необґрунтованими, а виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус в день вчинення виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 10 грудня 2014 року, який був незаконним та нечинним, тому нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, а відмовити Товариству в його вчиненні у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Крім того, відповідач не звертався до позивача з вимогою про погашення заборгованості, не повідомляв про будь-яку суму заборгованості, не направляв розрахунків заборгованості. Крім цього, існуюча заборгованість за кредитним договором № 630108461 від 19 березня 2014 року була погашена позивачем 30 листопада 2016 року, що підтверджується квитанцією № 1379095. Сума, яка зазначена у виконавчому написі не є безспірною, та не визнається позивачем. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадженя без повідомленням (виклику) учасників справи. Вказаною ухвалою задоволено задоволено клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів. Витребувано від ТОВ «Вердикт Капітал» (04053, місто Київ, вулиця Кудрявський узвіз, будинок 5-б) належним чином завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 11934 від 16.07.2020 року. Витребувано від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горай Олега Станіславовича (10008, місто Житомир, вулиця Велика Бердичівська. Будинок 35) належним чином завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 11934 від 16.07.2020 року. Витребувано від приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Клименко Романа Васильовича (02094, місто Київ, вулиця Юрія Поправки, будинок 6, офіс 31) належним чином завірених копій документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 11934 від 06.07.2020 року. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року вжито заходи по забезпеченню позову, шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку - виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем від 16.07.2020 року за реєстровим № 11934 про стягнення з [PERSON] на користь на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 23488,08 грн. Позивач - [PERSON] отримав ухвалу про відкриття провадження у справі 18 березня 2022 року. Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не отримали ухвалу про відкриття провадження у справі, позовну заяву з додатками до неї, рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення повернулося до суду не врученим з відміткою засобів поштового зв`язку «Укрпошта» причина повернення «за закінченням терміну зберігання», у зв`язку з чим судом було розміщено оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України та відправлено ухвалу про відкриття провадження у справі на офіційну електронну адресу office@verdict-capital.com. Відповідно до довідки, документ в електронному вигляді " Ухвала (одноособово)" від 28.02.2022 по справі № 357/1864/22 доставлено до електронної скриньки: 17.06.2022 12:13:50. Третя особа - периватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович був повідомлений про розгляд справи шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї отримала 19 травня 2022 року. 08 червня 2022 року на адресу суду від приватного виконавця Р.В.Клименка надійшли належним чином завірені копії документів, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 11934 від 06.07.2020 року. Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, тому суд вважає на можливе провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 11934, яким звернено стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором 630108461 від 19 березня 2014 року, укладеним з Акціонерним товариством «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами від 21 червня 2016 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26 грудня 2018 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16 січня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заборгованість за кредитним договором 630108461 від 19 березня 2014 року. Відповідно до виконавчого напису - строк платежу за кредитним договором 630108461 від 19 березня 2014 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 11 березня 2020 року. Сума заборгованості складає - 22 838,08 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 11 973,54 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7 814,08 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 7814,08 грн.; строкова заборгованість за штрафами та пенями становить 3 050,46 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, в розмірі 650,00 грн. Загальна сума, що підлягає стягненню - 23 488,08 грн. Боржник: [PERSON] . Стягувач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». Встановлено, що даний виконавчий напис було вчинено на підставі того, що 19 березня 2014 року між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір 630108461. 07 серпня 2020 року приватним виконавцем Клименко Романом Васильовичем було відкрито виконавче провадження за № 62757807 з примусового виконання виконавчого напису № 11934 виданого 16 липня 2020 року. В межах даного виконавчого провадження 03 лютого 2022 року винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника. Вивчивши матеріали цивільної справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення з таких підстав. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно із підпунктами 1.1, 1.2 пункту 1, підпунктами 3.1, 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, додаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Позивач звертаючись до суду з позовом вказував, що нотаріус в день вчинення виконавчого напису керувався пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 10 грудня 2014 року, який був незаконним та не чинним, тому нотаріус не мав вчиняти виконавчий напис, а відмовити Товариству в його вчиненні у відповідності до норм Закону України «Про нотаріат». Крім того, відповідач не звертався до позивача з вимогою про погашення заборгованості, не повідомляв про будь-яку суму заборгованості, не направляв розрахунків заборгованості. Крім цього, існуюча заборгованість за кредитним договором № 630108461 від 19 березня 2014 року була погашена позивачем 30 листопада 2016 року, що підтверджується квитанцією № 1379095. Сума, яка зазначена у виконавчому написі не є безспірною, та не визнається позивачем. Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (стаття 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (частина перша статті 80 ЦПК України). Відповідно до частини першої статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідачем на спростування доводів позивача не надано будь-яких доказів, які б свідчили, що виконавчий напис було вчинено щодо стягнення заборгованості, яку можна вважати безспірною. Крім того, позивач вказував, що відповідач не надіслав письмової вимоги до боржника про усунення порушень за кредитним договором, аби надати йому можливість усунути порушення, і цим запобігти зверненню стягненню на його майно. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 Розділу ІІ Порядку). Верховний Суд у постанові від 13 жовтня 2021 року по справі № 554/6777/17-, провадження № 61-17750 св 20, зазначив, що «чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Крім того, станом на день вчинення виконавчого напису зареєстрованому в реєстрі за № 11934 від 16 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем редакція Переліку передбачала можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що виконавчий напис, який оскаржується позивачем вчинений нотаріусом 16 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. При цьому, відповідачем не надано доказів, що укладений між Акціонерним товариством «Альфа Банк» та [PERSON] кредитний договір 630108461 від 19 березня 2014 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, був посвідчений нотаріально. Отже, як порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису, так і порушення порядку повідомлення боржника про вимогу про усунення порушення є самостійними і достатніми підставами для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, а тому підлягають задоволенню. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1 488,60 грн. (992,40 грн. - за подачу позовної заяви та 496,20 грн. - за подачу заяви про забезпечення позову). На підставі викладеного,

Outcome: approved