Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернулася до суду з даним позовом, в якому просила суд: стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості слухового апарату Starkey Muse I 1000 EU BTE 312 CHAMP у розмірі 14 000 грн. та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду і до припинення навчання донькою або до досягнення донькою 23-х років. Позов мотивувала тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого вони мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Донька проживає разом із нею. Донька є інвалідом з дитинства та їй 07 травня 2021 року призначено другу групу інвалідності. Позивач зазначає, що донька почала втрачати слух, а тому виникла необхідність в придбанні слухового апарату, який коштує 38000,00 грн.. Позивач звернулася за матеріальною допомогою до відповідача, проте ніякої фінансової допомоги від останнього не отримала. Окрім того, на даний час донька є повнолітньою та продовжує навчання в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти», термін закінчення її навчання 30 червня 2022 року. Позивач посилається на те, що вона самостійно не в змозі утримувати доньку [PERSON] , у зв`язку із тим, що їй необхідні кошти на навчання, на проїзд до місця навчання, проживання, одяг, харчування, підручники та кошти на лікування, що пов`язані з інвалідністю. Оскільки, відповідач в добровільному порядку не надає їй допомогу на утримання доньки, вона змушена звернутися до суду з даним позовом. Відповідно до ч. 2 ст. 19 та п. 4 ч. 2 ст. 187 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами позовного провадження, яке включає в себе загальне та спрощене провадження. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 10 вересня 2021 року у даній справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін та залучено до участі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог [PERSON] . 11 жовтня 2021 року відповідачем через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог. Зазначив, що з позовними вимогами він не погоджується. Посилається на те, що з 04 грудня 2019 року він почав щомісячно сплачувати на користь позивачки аліменти на утримання доньок [PERSON] та [PERSON] , в розмірі більш ніж 50% від мінімального прожиткового розміру для дитини. Донька [PERSON] навчається на безкоштовній формі навчання та отримує стипендію у розмірі 490,00 грн., а з 13 версеня 2021 року по 05 листопада 2021 року проходила виробничу практику. Окрім того, донька перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу у розмірі 1854,00 грн.. Разом з тим, зазначив, що він також сплачує аліменти ще на спільну з позивачкою доньку [PERSON] . Вказав, що позивачка не надала суду доказів, які б свідчили про необхідність матеріальної допомоги на повнолітню [PERSON] понад отриманий донькою дохід. Позивачка не зверталася до нього із приводу купівлі слухового апарату, щодо апарату він дізнався лише з позовної заяви. Він не заперечує приймати участь у додаткових витратах на дитину, якщо такі витрати будуть обґрунтовані та необхідні. Позивачка не довела існування особливих обставин, які б зумовили необхідність придбання такого коштовного слухового апарату, при можливості отримати такий слуховий апарат відповідно до індивідуальної програми реабілітації інвалідів у відповідному відділі соцзабезпечення. 29 жовтня 2021 року позивачем через канцелярію суду було подано відповідь на відзив, в якому позивач зазначила, що вона не погоджується з доводами та обставинами викладеними відповідачем у відзиві та правовою оцінкою таких обставин, тому просила суд задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Окрім того, 29 жовтня 2021 року через канцелярію суду позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь 1/2 вартості слухового апарату Starkey Muse I 1000 EU BTE 312 CHAMP у розмірі 19 000 грн.. Заяву було прийнято до розгляду протокольною ухвалою суду від 09 листопада 2021 року. 03 листопада 2021 року через канцелярію суду відповідачем подано заперечення на відповідь на відзив, в яких відповідач виклав свої доводи та аргументи проти зазначених позивачкою у відповіді на відзив посилань. Просив відмовити в задоволенні позову. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 09 листопада 2021 року, було задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів, та витребувано з Управління соціального захисну населення Виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області індивідуальну програму реабілітації [PERSON] , [INFO] , та інформацію про забезпечення [PERSON] спеціальними засобами (протезами) з 27 березня 2021 року. Позивач та її представник в судовому засіданні позов підтримали з підстав викладених в ньому, просили суд позов задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судовому засідання проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні. Третя особа в судовому засіданні позов підтримала, просила суд його задовольнити. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, з`ясувавши думку учасників справи, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи та витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Судом встановлено, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] виданим повторно 01 серпня 2020 року. [PERSON] , [INFO] зареєстрована в [ADDRESS] . Відповідач заперечуючи проти позову в частині стягнення з нього додаткових витрат посилається на те, що позивачка не зверталася до нього із приводу купівлі слухового апарату, щодо апарату він дізнався лише з позовної заяви. Позивачка не довела існування особливих обставин, які б зумовили необхідність придбання такого коштовного слухового апарату, при можливості отримати такий слуховий апарат відповідно до індивідуальної програми реабілітації інвалідів у відповідному відділі соцзабезпечення. Так, судом достовірно встановлено та підтверджено матеріалами справи, наступне. З Довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією Серія АВ № 1072832, [PERSON] , [INFO] , з 07 травня 2021 року має другу групу інвалідності (а.с. 18-19). Відповідно до Консультативного висновку сурдолога-отоларинголога ТОВ Беттертон за № 026.03.21-01 від 26 березня 2021 року, [PERSON] , рекомендовано бінауральне слухопротезування (а.с. 21) 09 червня 2021 року між ТОВ Беттертон та [PERSON] було укладено Договір купівлі-продажу товарів у розстрочку, за умовами якого, [PERSON] придбала слуховий апарат Starkey Muse I 1000 EU BTE 312 CHAMP, у кількості 2 одиниці, загальною вартість 38000,00 грн.. За умовами розділу 4 даного Договору [PERSON] сплатила 14000,00 грн. авансу за даний слуховий апарат, та повинна сплатити ще борг у сумі 24000,00 грн.. В п.п. 4.4. Розділу 4 визначено, що покупець буде сплачувати щомісячно по 6000,00 грн. (а.с.23-26) Згідно Рахунку на оплату № 11200 від 09 червня 2021 року слуховий апарат Starkey Muse I 1000 EU BTE 312 CHAMP, у кількості 2 одиниці, коштує 38000,00 грн. (а.с 27). Так, сплата [PERSON] 14000,00 грн. авансу за вищевказаний слуховий арата у кількості 2 штуки підтверджується наявною в матеріалах справи копією квитанції до прибуткового касового ордеру № 1821 від 09 червня 2021 року (а.с. 28) Разом з тим, вбачається із Додатку № 3 До договору № 0906/2021-1 від 09 червня 2021 року, [PERSON] було сплачено загальну вартість вищевказаного слухового апарату, а саме: 09.06.2021 - 14000,00 грн.; 20.07.2021 - 6000,00 грн.; 20.08.2021 - 6000,00 грн., 17.09.2021 - 6000,00 грн.; 20.10.2021 - 6000,00 грн. (а.с.120, 121). З відповіді Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, № 1903 від 30 листопада 2021 року, яка надійшла на виконання ухвали суду від 09 листопада 2021 року про витребування доказів вбачається, що [PERSON] , [INFO] до управління соціального захисту населення ВК ФМР із заявою на забезпечення технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю не зверталася, в централізованому банку даних з проблем інвалідності (ЦБІ) не зареєстрована, спеціальними засобами (протезами) не забезпечувалася, а тому надати витребовувані судом докази немає можливості (а.с.147). Проте, із відповіді Комунального закладу Київської обласної ради «Обласне бюро медико-соціальної експертизи» Київської обласної ради від 08 лютого 2021 року № 27, [PERSON] на її звернення, щодо роз`яснення можливості безкоштовного отримання слухового апарату, вбачається, що слуховими апаратами забезпечуються особи з інвалідністю по слуху, а оскільки [PERSON] не являється особою з інвалідністю по слуху, тому МСЕК не визначила потребу в забезпеченні її слуховим апаратом (а.с. 187) За ч. 1 ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно зі ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або повністю. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і Закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Суд при розгляді позову виходить з того, що додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей дитини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Висновок суду ґрунтується також на правовій позиці Верхового Суду України, висловленій 24 лютого 2016 р. у справі № 6-1296цс15, відповідно якої виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися, залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво) і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Як зазначив Верховний суд у постанові від 01 квітня 2019 року по справі № 233/3518/17, наявність додаткових витрат має довести той з батьків, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини в якості аліментів. У постанові Верховного суду від 04 грудня 2019 року по справі № 320/383/19 роз`яснено, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. У § 54 рішення ЄСПЛ від 07.12.2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27.11.1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. У рішенні ЄСПЛ від 11.07.2017 року, заява № 2091/13 у справі «М.С. проти України» йдеться про визначення «інтересів дитини», їх місця у взаємовідносинах між батьками. У згаданому рішенні ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. На сьогодні існує широкий консенсус, у тому числі у міжнародному праві, на підтримку ідеї про те, що у всіх рішеннях, що стосуються дітей, їх найкращі інтереси повинні мати першочергове значення. Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків. Як вбачається з матеріалів справи позивачем понесені витрати на дитину, а саме на придбання слухового апарату Starkey Muse I 1000 EU BTE 312 CHAMP у кількості 2 штуки у загальну суму 38000,00 грн., вказані витрати є документально підтвердженими. Тому, оскільки дані витрати пов`язані з обставинами, що стосується здоров`я дитини, і дотримуючись рівноваги між інтересами дитини та інтересами батьків, особлива увага має бути прикута до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків, а тому, суд приходить до висновку, що позов в частині стягнення з відповідача додаткових витрат, у розмірі 19000,00 грн., є обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення. Що стосується позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання повнолітньої доньки [PERSON] , що продовжує навчання, суд зазначає наступне. Згідно Довідки № 763 від 31 травня 2021 року виданої ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» з 01 вересня 2019 року, на денній формі навчання, термін закінчення її навчання 30 червня 2022 року. Окрім того, в даній довідці зазначено, що [PERSON] отримує стипендію, а з 17 травня 2021 року по 25 червня 2021 року знаходить на виробничій практиці в ТОВ «АНТАРЕС-2016» м. Київ (а.с.17). Заперечуючи проти позову відповідач посилається на те, що донька [PERSON] навчається на безкоштовній формі навчання та отримує стипендію, а також перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради та отримує державну соціальну допомогу. А також посилається на те, що позивачка не надала суду доказів, які б свідчили про необхідність матеріальної допомоги на повнолітню [PERSON] понад отриманий донькою дохід. На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано суду Довідку № 168 видану ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» 29 вересня 2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] навчається в ДПТНЗ «Фастівський центр професійно-технічної освіти» на безкоштовній формі та отримує стипендію, яка за період з січня 2021 року по червень 2021 рік склала 2956,17 грн. та Довідку № 78 від 02 лютого 2022 року, з якої вбачається, що [PERSON] отримує стипендію у розмірі 1250,00 грн. (а.с. 58,188). Також, відповідачем надано суду, Лист Управління соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради № 1662 від 06 жовтня 2021 року, в якому вказано, що [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку та отримує державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю в розмірі 1854,00 грн. (а.с. 59). Крім того, відповідачем до матеріалів позову як на підтвердження сплати аліментів ще на одну спільну з позивачем дитину, додано квитанції АТ КБ «ПриватБанк» та квитанцію про сплату комунальних платежів за 1/2 частину квартири, в якій проживає позивачка з доньками та яка на праві часткової власності належить йому (а.с.60-62, 79-102, 189-200). Відповідно до ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно з вимогами ч. 3 ст. 199 СК України право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. Так, за змістом ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Як роз`яснено Пленумом Верховного Суду України в п.20 Постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» за №3 від 15 травня 2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК (2947-14) право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. Як зазначив Верховний суд у своїй постанові від 21 лютого 2018 року у справі № 208/3075/16 (провадження № 61-1343св18) обов`язок утримувати свого повнолітнього сина, який продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. Суд повинен врахувати можливість відповідача надавати матеріальну допомогу, а не фактично перекладати обов`язок піклуватися та матеріально забезпечувати повнолітнього сина, який навчається, винятково на матір. Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Указане відповідає правовим висновкам Верховного Суду, викладеним у постановах: від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18), від 22 листопада 2018 року у справі № 592/2798/16-ц (провадження № 61-19463св18), від 05 червня 2019 року у справі № 754/866/18 (провадження № 61-7125св18). Як встановлено судом, відповідач періодично в добровільному порядку надавав матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання. Доказів скрутного матеріального становища у відповідача, що унеможливлює утримувати свою повнолітньою непрацездатну доньку, яка продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, стороною відповідача суду не надано. Щодо посилань відповідача на отримання донькою стипендії, суд відноситься критично, оскільки стипендія залежить від результатів навчання та здачі сесії, а тому носить періодичний характер. Окрім того, суд відхиляє також посилання відповідача на те, що його донька [PERSON] отримує державну соціальну допомогу, у зв`язку з тим, що перебуває на обліку в Управлінні соціального захисту населення виконавчого комітету Фастівської міської ради, оскільки зазначена відповідачем соціальна допомога виплачується його доньці державою у зв`язку із її особливим станом здоров`я, а не для забезпечення її у зв`язку із продовженням навчанням після повноліття. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача аліментів на користь позивача на утримання доньки [PERSON] , яка продовжує навчання, бере до уваги матеріальне становище дитини, яка потребує матеріальної допомоги, оскільки не працює, а продовжує навчання та приходить до висновку, що позов слід задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання повнолітньої доньки, у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно. Як вбачається із матеріалів справи, [PERSON] закінчує навчання у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Фастівський центр професійно технічної освіти», 30 червня 2022 року, а тому, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду, і до припинення навчання [PERSON] у Державному професійно-технічному навчальному закладі «Фастівський центр професійно технічної освіти», а саме до 30 червня 2022 року. Враховуючи наведені обставини, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Таким чином, необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява про стягнення аліментів подана до суду 27 серпня 2021 року, а тому з відповідача підлягають стягненню на користь позивача аліменти, починаючи з дня звернення до суду, а саме з 27 серпня 2021 року. Крім того, оскільки відповідно до Закону України, позивач при зверненні до суду з даним позовом звільняється від сплати судового збору, враховуючи положення статті 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за дві заявлені позивачем позовні вимоги, а саме по 908,00 грн., за кожну, що в загальному розмірі становить 1816,00 грн..

Outcome: approved