Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та просив стягнути з [PERSON] та [PERSON] заборгованість за договором в сумі 22\~494 983,28 гривень у рівних частинах. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.10.2014 між позивачем та відповідачами був укладений договір про надання послуг на строк 12 місяців, де визначено фіксовану винагороду за юридичні послуги в гривневому еквіваленті - 1\~000\~000,00 доларів США та передбачено оплату інших витрат, пов`язаних з виконанням цього договору. Протягом строку дії договору позивач надав відповідачам юридичні послуги на загальну суму 22\~254\~387,00 гривень та поніс в процесі виконання умов договору матеріальні витрати в сумі 240\~596, 28 гривень, однак відповідачі своїх зобов`язань за договором не виконали, на повідомлення-претензії позивача не реагують, а тому він просить вирішити спір в судовому порядку. Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 27 серпня 2018 року було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за договором (т.1, а.с.86-88). Ухвалою Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 24 вересня 2019 року (т.1, а.с.223-224) за заявою відповідачів вищезазначене заочне рішення суду було скасоване та призначено справу до розгляду за правилами загального позовного провадження. 09 жовтня 2019 року до суду від представників відповідачів [PERSON] надійшов відзив на позов (т.2, а.с.8-83), відповідно до якого вона просить в задоволенні позовних вимог відмовити. Посилається на те, що на момент нотаріального посвідчення Договору про надання послуг, укладеного 08 жовтня 2014 року, [PERSON] був зареєстрований у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, як фізична особа-підприємець із єдиним та основних видом діяльності управління підприємствами. Крім того, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю № 000396 позивач отримав 21 січня 2019 року, тобто на момент укладення договору [PERSON] не був адвокатом в розумінні ч.1 ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» та не міг виконувати доручення замовників в якості адвоката. Також на момент складення акту про надання послуг від 10 листопада 2014 року, в якому зазначено про підготовку та надання адвокатських запитів, позивач не був адвокатом та не був наділений правами та обов`язками адвоката. Позивачем не долучено належних та допустимих доказів на підтвердження виконанням ним обов`язку відповідно до складених актів про надання послуг та актів про понесені судові витрати виконавцем, зокрема: клопотань про ознайомлення з матеріалами цивільної справ, докази про фактичне ознайомлення з матеріалами справи, доказів написання адміністративного позову від імені відповідача [PERSON] , доказів на\~підтвердження факту\~написання та\~подання скарги\~до Міністерства\~юстиції України\~тощо.\~Факт підписання\~сторонами акту\~про надання\~послуг,\~не підтверджує\~факту здійснення\~виконавцем своїх\~обов`язків за\~Договором про\~надання послуг\~від 08\~жовтня 2014\~року.\~Із наданих\~позивачем документів\~неможливо встановити,\~які критерії\~використовувалися для\~визначення вартості\~послуг,\~які ніби-то\~ним надавалися.\~Позивачем не\~обгрунтовано причинного\~зв`язку між\~придбаними послугами\~та отриманням\~економічної вигоди,\~також наміру\~придбання позивачем\~послуг для\~їх подальшого\~використання у\~власній господарській\~діяльності.\~ Крім\~того,\~зауважує,\~що ні\~ [PERSON] ,\~ні [PERSON] \~будь-яких\~договорів про\~надання правової допомоги з [PERSON] чи з іншими особами не укладали. Просить відмовити в задоволенні позовних вимог та стягнути із позивача на користь відповідачів понесені ним судові витрати в розмірі 15000 грн 00 коп. 06 листопада 2019 року позивач [PERSON] звернувся із заявою про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] (т.2, а.с.95-96). Ухвалою від 06 листопада 2019 року було залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача [PERSON] (т.2, а.с.132, 140). 15 листопада 2019 року до суду надійшли пояснення третьої особи [PERSON] (т.2, а.с.141-147), в яких просить позовні вимоги [PERSON] задовольнити в повному обсязі. Зазначає, що у серпні 2014 року до позивача [PERSON] за наданням юридичних послуг щодо захисту майнових прав, як спадкоємців колишнього власника ТОВ «Швейна фабрика «Гаян» [PERSON] , звернулися відповідачі [PERSON] та [PERSON] . В зв`язку із виконанням великого об`єму роботи по наданню послуг в різних галузях права, позивач запропонував йому та іншим адвокатам і юристам за оговорену винагороду прийняти участь у наданні таких послуг. Договір був підписаний сторонами по справі та нотаріально посвідчений. Погодження на співпрацю було підтверджено довіреністю, виданої відповідачами на ім`я позивача з правом передоручення на надання юридичних послуг. Він поряд з іншими колегами надавав відповідачам юридичні послуги добросовісно та сумлінно, що не заперечують самі відповідачі, з надією на отримання винагороди. Через рік після підписання Договору відповідачі оплату за надані послуги не здійснили, хоча підписували акти прийому-передачі наданих їм послуг. Договір, який був укладений між позивачем та відповідачами, носив характер надання юридичних послуг, тому не важливо, чи був [PERSON] адвокатом, що ніяким чином не впливало на його професійні здібності та на рівень наданих ним юридичних послуг, з врахуванням того, що умови Договору виконувалися юристами і адвокатами, що спеціалізуються в різних галузях права. Особисто він діяв згідно виданої 10 жовтня 2014 року позивачем довіреності та використовував притаманні йому, як адвокату, повноваження для виконання умов договору. Стратегія дій була обговорена під час укладення Договору, об`єм виконаних робіт підтверджувався актами прийому-передачі послуг. Відповідачі особисто підписували Договір, погодилися з його умовами. При підписування актів наданих послуг відповідачі особисто переконувалися у здійсненні юристами та адвокатами роботи шляхом огляду документів, при цьому будь-яких претензій до якості наданих послуг вони не висловлювали. Оскільки у відповідності до ст.ст.193, 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, то відповідачі не звільняються від обов`язку оплатити послуги, надані за Договором. В судовому засідання, яке відбулося 16 грудня 2019 року, представник відповідачів [PERSON] подала заперечення щодо вищезазначених пояснень третьої особи [PERSON] (т.2, а.с.168-178). В своїх запереченнях посилається на те, що строк для подання відзиву ними пропущений не був, оскільки після скасування заочного рішення, перебіг строку для подання відзиву розпочався після отримання відповідачами копії ухвали про скасування заочного рішення суду. Наявність статусу адвоката та довіреності від позивача у третьої особи не дає підстав вважати, що він мав право діяти від імені відповідачів, як адвокат. Згідно законодавчих норм адвокатський запит може бути направлений лише за наявності ордеру адвоката на надання правової допомоги. Ордер може бути виданий виключно на підставі укладеного між адвокатом та клієнтом договору про надання правової допомоги. Відповідачі жодного договору з позивачем та третьою особою не укладали. Крім того, третьою особою не подано жодних доказів, що особисто він складав та направляв адвокатські запити відповідним адресатам. Третя особа не мала права здійснювати адвокатську діяльність в інтересах відповідачів за довіреністю від 10 жовтня 2014 року, виданою позивачем на підставі Договору про надання послуг від 08 жовтня 2014 року, оскільки це суперечить вимогам чинного законодавства України та може бути кваліфіковано, як його порушення, та потягнути за собою відповідні наслідки. \~ \~ \~ \~Щодо актів виконаних робі, то вони не є достатнім доказом реальності операцій та факту надання послуг. Ні позивач, ні третя особа не надали суду інформації щодо об`єму та змісту отриманих від відповідачів завдань. Оплаті підлягають лише ті послуги, які були надані особисто замовнику, та ті, які надавалися виконавцем на замовлення замовника. Представник, який передає свої повноваження іншим особам, повинен повідомити про це особу, яку він представляє. [PERSON] , при передачі своїх повноважень за Договором третій особі, не було повідомлено відповідачів про таку передачу. Оскільки позивач не був адвокатом та не мав права здійснювати адвокатську діяльність, то він не мав і повноважень щодо представництва інтересів відповідачів в якості адвоката, тому не мав права за довіреністю передавати такі повноваження адвокату Соломіну В.О. Крім того, ні позивачем, ні третьою особою не надано будь-яких доказів на підтвердження існування між ними договірних відносин чи будь-яких інших домовленостей. Довіреність, видана позивачем третій особі в порядку передоручення, не встановлює жодних умов їх співпраці, в тому числі порядку оплати послуг третьої особи. Крім того, дана довіреність не є допустимим доказом, оскільки її копія не була надана ні відповідачам, ні їх представнику, що є порушенням ч.9 ст.83 ЦПК України. Просить в задоволенні позовних вимого відмовити та стягнути із позивача на користь відповідачів понесені ними судові витрати, які є цілком обгрунтованими та підтвердженими. Ухвалою від 16 грудня 2019 року (т.2, а.с.181) було закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду по суті. 20 грудня 2020 року від відповідачів надійшли заперечення на пояснення третьої особи (т.2 а.с. 184-190), аналогічні запереченням їх представника. 30 липня 2020 року до суду від позивача [PERSON] надійшло клопотання про зупинення розгляду справи до прийняття остаточного рішення Верховним Судом за касаційною скаргою позивача на ухвалу Київського апеляційного суду від 16 листопада 2018 року у справі № 373/2007/17 (т.3, а.с.28). Ухвалою від 30 липня 2020 року (т.3, а.с.31) в задоволенні клопотання позивача було відмовлено в зв`язку з тим, що обов`язку та можливості зупинити провадження у справі до розгляду касаційної скарги на ухвалу суду апеляційної інстанції в тій же справі законодавством не передбачено. Ухвалою від 19 квітня 2021 року (т.3, а.с.162) до свідка [PERSON] було застосовано привід. Ухвалою від 02 червня 2021 року (т.3, а.с.190) було повторно застосовано до свідка [PERSON] привід. Ухвалою від 02 червня 2021 року (т.3, а.с.192) було відмовлено в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про накладення свідка [PERSON] штрафу в зв`язку з неявкою в судове засідання в зв`язку із його передчасністю. Ухвалою від 16 серпня 2021 року (т.3, а.с.229-230) до свідка [PERSON] було застосовано захід процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 6810 грн 00 коп. Ухвалою від 16 серпня 2021 року (т.3, а.с.231, 234-235) було повторно застосовано до свідка [PERSON] привід. Ухвалою від 09 вересня 2021 року (т.3, а.с.246-247) було повторно застосовано до свідка [PERSON] привід. 09 вересня 2021 року судом була постановлена окрема ухвала (т.3, а.с.243, 248-249) для вжиття Національною поліцією України відповідних заходів та запобігання повторення виявлених порушень щодо невиконання судового рішення начальником відділу поліції № 2 (м.Ірпінь) Бучанського РУП ГУ НП в Київській області. Ухвалою від 09 вересня 2021 року (т.3, а.с.244) було відмовлено в задоволенні клопотання позивача [PERSON] про накладення на свідка [PERSON] штрафу. Ухвалою від\~28\~січня 2022\~року (т.4,\~а.с.66,\~67)\~ було\~залишено без\~задоволення заяву\~позивача [PERSON] \~щодо не\~долучення та\~не дослідження\~відзиву на\~позов.\~Даною ухвалою позивачеві був наданий строк для подачі відповіді на відзив до 08 лютого 2022 року. У відповіді на відзив (т.4, а.с.69-75), який надійшов до суду 11 лютого 2022 року, позивач [PERSON] посилається на те, що Договір про надання юридичних послуг є дійсним та підлягає належному виконанню сторонами. Відповідно до даного Договору всі витрати, пов`язані з його виконанням, фіксуються сторонами Договору у відповідних актах. Послуги за Договором надані в повному обсязі, замовники їх прийняли, претензій до виконавця щодо наданих послуг ними заявлено не було. Всі надані послуги та понесені позивачем витрати в процесі виконання умов Договору були документально підтверджені та погоджені сторонами Договору. У актах відповідачі своїми підписами підтвердили факт належного виконання позивачем умов Договору та факт понесення ним витрат в повному обсязі та з належною якістю та у встановлені строки. У відзиві позивачі не заперечують факт надання послуг позивачем, понесених ним витрат та розмір вартості таких послуг. Відповідачі не заперечують, що акти були підписані ними особисто. Договір, акти наданих послуг та акти понесених витрат відповідачами не оспорювалися. Представником відповідачів жодних належних та допустимих доказів на спростування вищевикладених фактичних обставин надано не було. Крім того, представником відповідачів у відзиві було помилково ототожнено послуги, надані позивачем за Договором, із адвокатською діяльністю, яка здійснюється адвокатами на підставі договору про надання правової допомоги. На момент укладення Договору чинне законодавство України не містило заборони щодо надання юридичних послуг, представництва інтересів іншої особи в суді без статусу адвоката. Також зазначає, що ним правомірно, на підставі п.п.1.2, 1.3, 3.1 Договору було доручено адвокатам підготовку та направлення адвокатських запитів, включення до актів про надання послуг послуги з підготовки та надання адвокатських запитів. Також зазначає, що наведені представником відповідачів висновки, викладені у судових рішеннях по справах № № 820/3119/17, 826/13764/15 (К/800/13843/16), 2-а-5880/11/2670, 804/56/15 не є подібними до спірним правовідносин та не можуть бути до них застосовані. Предметом даних позовів є визнання протиправним та скасування податкових повідомлень-рішень; сторонами- юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність на підставі та у порядку, встановленому Господарським кодексом України; до спірних правовідносин застосовано норми Господарського кодексу України та Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». В даному випадку є спір між двома фізичними особами, які не можуть, в силу чинного законодавства України, прирівнюватися до юридичних осіб в частині ведення господарської діяльності, бухгалтерського обліку та фінансової звітності, оподаткування діяльності. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] до суду не з`являлися, їх представник адвокат Дубчак Л.С. в судовому засіданні 10 лютого 2020 року позов не визнала, заперечувала проти його задоволення з підстав, зазначених у відзиві на позов. В подальшому направила до суду заяву про розгляд справи у її відсутність та відсутність відповідачів. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні 10 лютого 2020 року зазначив, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі з підстав, зазначених в його письмових поясненнях. \~ \~ \~ \~ Заслухавши пояснення позивача, представника відповідачів та третьої особи, дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, судом встановлено наступне. \~ \~ \~ \~На підтвердження позовних вимог позивачем надано наступні документи. Нотаріально посвідчений договір про надання послуг між [PERSON] та [PERSON] (замовники) з однієї сторони та [PERSON] (виконавець) з іншої сторони (т. 1 а.с.5-6) від 08 жовтня 2014 року. Умовами даного договору визначено надання на платній основі юридичних послуг з моменту його підписання протягом строку дії договору, який становить 12 місяців (п.п. 1.1, 1.2, 4.1 договору). У пункті 2.1 договору сторони погоди винагороду за юридичні послуги станом на 08.10.2014 у розмірі 12\~970 000,00 грн., що еквівалентно 1\~000\~000,00 доларам США. Згідно пункту 2.2 договору оплата таких послуг має здійснюватися на протязі п`яти днів після закінчення строку договору, але не пізніше 14.10.2015. Також, відповідно до пунктів 2.3, 2.4 договору замовники послуг відповідачі по справі взяли на себе зобов`язання окремо оплатити всі документально підтверджені витрати позивача (виконавця послуг), понесені у зв`язку з виконанням завдань замовника в рамках цього договору. Додаткові угоди від 15.12.2014 та 21.04.2015 до договору, якими збільшували попередньо обумовлену вартість послуг за договором у гривнях у зв`язку з ростом курсу долара США (т. 1 а.с.7,8). Надання позивачем юридичних послуг по договору позивачем підтверджується підписаними сторонами актами від 10.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 09.02.2015, 10.03.2015, 09.04.2015, 08.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 11.08.2015, 09.09.2015, 09.10.2015 (т. 1 а.с .9-28) На підтвердження витрат, понесених виконавцем в процесі надання юридичних послуг за договором, позивач підтверджує актами від 10.11.2014, 08.12.2014, 09.01.2015, 09.02.2015, 10.03.2015, 09.04.2015, 08.05.2015, 08.06.2015, 08.07.2015, 11.08.2015, 09.09.2015, 09.10.2015, 07.12.2015, 14.01.2016, 09.02.2016, 12.03.2016, 13.05.2016, 06.09.2016, 21.10.2016 (т. 1 а.с. 29-46) 28.04.2017 позивачем на адресу відповідачів було направлено лист з проханням перерахувати на відповідний рахунок в банку грошові кошти на покриття витрат, понесених в процесі виконання договору про надання юридичних послуг в сумі 240\~596, 28 гривень, який був отриманий [PERSON] 15.08.2017 (т. 1 а.с.47-49). 15.08.2017 позивач направив лист на адреси проживання та реєстрації відповідачів з з вимогою сплатити заборгованість за надані юридичні послуги за договором в сумі 22\~254 387, 00 гривень (т. 1 а.с.50-51). 08 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уповноважили [PERSON] представляти їхні інтереси з правом передоручення терміном на 1 рік (т. 2 а.с. 98-103), на підставі яких [PERSON] видані довіреності представляти інтереси [PERSON] та [PERSON] [PERSON] та [PERSON] відповідно ( т. 2 а.с. 104-106) та їх обох [PERSON] (т. 2 а.с. 130-131). Свідок [PERSON] показав суду, що знає Гладких з 2014 року. Вони уклали договір з [PERSON] , а [PERSON] виписав довіреність йому і він виконував певну роботу: представляв їхні інтереси в судах, в ДПІ, на різних підприємствах, кримінальними справами не займався, однак детально вже не пам`ятає, що конкретно робив. Умови підписаного з [PERSON] договору не пам`ятає. Кошти на проїзд та інші витрати отримував від [PERSON] , по всім витратам писав акти. Адвокатом не був тоді і не є на зараз. Доручення виконував не він один, був ще [PERSON] . Свідок [PERSON] показав суду, що про договір про надання юридичних послуг від імені Гладких на ім`я [PERSON] знає, однак деталей не пам`ятає і особисто не надавав послуг за цим договором, бо таке повинні робити тільки сторони договору. 2014-2015 роки не був адвокатом, не міг готувати та підписувати адвокатські запити. З [PERSON] їздив багато, усні доручення виконував, можливо і в інтересах Гладких, однак жодної конкретики і в який період - не пам`ятає. Хто фінансував витрати по Гладких не знає, від [PERSON] кошти отримував, однак їх розмір і за що не пам`ятає. Інших доказів суду не надано, клопотань з цього приводу не заявлено. Згідно з ч. 3 ст. 12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень ст. 83 ЦПК України позивач повинен подати докази разом з поданням позовної заяви. Якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу. Як передбачено ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання; кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства; В силу ч. 1 ст. 16 цього Кодексу, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку (частина перша); Частиною 1 ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 610 цього Кодексу передбачає, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частина 1 статті 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Згідно зі ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. У випадках, встановлених договором, виконавець має право покласти виконання договору про надання послуг на іншу особу, залишаючись відповідальним в повному обсязі перед замовником за порушення договору. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 903 ЦК України). Аналіз наведених положень ЦК України в їх сукупності дозволяє дійти висновку про те, що договір надання послуг є двостороннім правочином, за яким обов`язку виконавця з надання певної послуги кореспондує обов`язок замовника з її оплати. В даній справі відповідачі (їх представник) зазначала, що позивач не мав права виконувати зазначені в актах про надання послуг дії на виконання договору від 08 жовтня 2014 року, оскільки він не був адвокатом. А не будучи адвокатом, він також не мав і права передоручати виконання таких послуг. Зважаючи на принцип змагальності сторін, розподіл обов`язку доказування та подання доказів, у даному випадку, саме на позивача покладається обов`язок довести ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а саме, надання юридичних послуг відповідачам на виконання умов Договору. Разом з тим, в наданих актах про надання послуг не визначено вартості фактично наданих послуг, а будь-яких доказів безпосереднього надання послуг чи понесених витрат позивачем не надано. При цьому, суд не може взяти як достатні докази надання послуг показання свідків [PERSON] та [PERSON] , оскільки жоден з них не конкретизував такі послуги ні щодо часу виконання, ні щодо підстав такого виконання, ні щодо їх виду. Крім того, як вже зазначалося, за Договором про надання послуг від 08.10.2014 позивач взяв на себе обов`язок надавати відповідачам за їх завданням юридичні послуги протягом строку дії договору, а саме: протягом 12 календарних місяців. Пункт 1.1 даного договору зазначає, що представництво виконавцем інтересів замовників з усіх юридичних питань відбувається в якості адвоката. Разом з тим, судом встановлено, що [PERSON] отримав Свідоцтво про право на зайняття адвокатською діяльністю 21 січня 2019 року, тому в якості адвоката станом на 08 жовтня 2014 року та протягом стоку дії договору будь-яких послуг надавати не міг. Крім того, відповідно до розділу 2 Договору відповідачі повинні оплатити юридичні послуги відповідно до умов договору, а також оплатити позивачу всі витрати, у зв`язку з виконанням завдань в рамках цього договору. Відповідно до п. 3.1 Договору, факт надання послуг фіксується Сторонами у відповідних актах прийому наданих послуг, які підписуються сторонами. Разом з тим, надані позивачем акти про надання послуг від 09.01.2015 (т.1 а.с. 13-14), 09.02.2015 (т.1 а.с. 15-16), 10.03.2015 (т.1 а.с.17-18), 09.04.2015 (т.1 а.с. 19-20), 08.05.2015 (т.1 а.с. 21-22), 08.07.2015 (т.1 а.с. 25), 11.08.2015 (т.1 а.с. 26), 09.09.2015 (т.1 а.с. 27), 09.10.2015 (т.1 а.с. 28) та акти про понесені витрати від 09.01.2015 (т.1 а.с. 31), 09.02.2015 (т.1 а.с. 32), 10.03.2015 (т.1 а.с. 33), ), 09.04.2015 (т.1 а.с. 34), 08.05.2015 (т.1 а.с. 35), 08.07.2015 (т.1 а.с. 37), 11.08.2015 (т.1 а.с. 38), 09.09.2015 (т.1 а.с. 39), 09.10.2015 (т.1 а.с. 40) підписані лише одним із відповідачів ( [PERSON] ), в тому числі й за [PERSON] , при чому будь-яких довіреностей чи доручень на можливість такого підписання матеріали справи не містять. А щодо актів про понесені витрати виконавцем від 07.12.2015, 14.01.2016, 09.02.2016, 12.03.2016, 13.05.2016, 06.09.2016, 21.10.2016 (т.1 а.с. 41-46), то суду взагалі не надано належних та достатніх доказів того, що витрати, понесені позивачем після спливу строку дії Договору від 08.10.2014, якимось чином пов`язані з наданням юридичних послуг за цим договором. Сплив строку дії договору, а також відсутність актів про надання юридичних послуг після цього строку ставить під сумнів зв`язок послідуючих витрат позивача саме з цим договором. Таким чином, з огляду на вищевикладене, суд вважає, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження надання ним юридичних послуг за Договором та загалом можливості надання послуг без статусу адвоката, тому в задоволенні позову слід відмовити. На підставі\~викладеного,\~

Outcome: dismissed