Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дочку [PERSON] , 2016 р.н. Позивачка зазначає, що сімейне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Подружні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведуть. Батько дитини не надає допомоги на утримання дитини. Позивачка просить суд розірвати шлюб, дочку [PERSON] залишити проживати з нею та стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини. Позивачка в судовому засіданні позов підтримала. Представник позивачки в судовому засіданні позов підтримала та пояснила про обставини описані в позові. Відповідач не з`явився в судове засідання. Згідно до положень ЦПК України про порядок повідомлення особи про час та місце судового засідання відповідач є належним чином повідомленим про час та місце судового розгляду даної цивільної справи. Від відповідача надійшла заява про відкладення судового засідання, що було призначене на 11.05.2022 р. у зв`язку з тим, що він перебуває на службі у ЗСУ. У подальші засідання відповідач не з`явився, від нього не надходили заяви про відкладення розгляду справи чи про слухання справи без його участі. Відзив на позов до суду не подав. Не надав суду доказів щодо того, що він призваний на військову службу до ЗСУ. Судом враховується практика ЄСПЛ, зокрема позиція, викладена у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії", де зазначено: заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватись від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Зважаючи відсутність відомостей про те, що відповідач перебуває на військовій службі, та відсутність заяв про подальше відкладення розгляду справи суд вважає за можливе продовжити розгляд справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - служби у справах дітей Зорянської сільської ради Рівненського району Рівненської області (як орган опіки та піклування) в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки та піклування "Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] ". Вважають за доцільне визначити місце проживання [PERSON] з матір`ю. Додатково зазначили, що у телефонній розмові батько дівчинки не заперечив, щоб дитина проживала з мамою. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст. 81 ЦПК України і які сторони вважають достатніми для обґрунтування і заперечення своїх позовних вимог суд вважає, що позов підлягає до задоволення. В частині позовних вимог щодо розірвання шлюбу суд зазначає наступне. В ч. 1 ст. 51 Конституції України закріплено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Стаття 24 СК України визначає, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Отже, однією з основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу. Зокрема особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Стаття 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Згідно ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Однією із основних засад сучасного сімейного права є свобода шлюбу, зокрема, особа має право вільно вирішувати питання щодо укладення шлюбу та його збереження, а також розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово "сімейний" засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово "союз" підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивачка не має наміру зберегти шлюб з відповідачем. В судовому засіданні було допитано свідка [PERSON] , відповідно до показань якої позивачка з відповідачем разом не проживають тривалий час, оскільки в них виникають сварки з бійками. Відповідач влаштовує скандали, б`є посуд, погано відноситься до своєї дружини. Дитина проживає постійно з мамою, і болісно на це реагує. Як встановлено в судовому засіданні сторони мають різні характери, різні погляди на життя, позивачка не бажає надалі проживати разом з відповідачем зважаючи на відсутність почуття любові та протиправну поведінку останнього. Тому суд дійшов висновку, що сім`я існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки, що має істотне значення. Підстав для надання сторонам строку на примирення суд не вбачає. Виходячи з положень ст. ст. 110, 112 СК України, а також того, що особа має право вільно вирішувати питання щодо розірвання шлюбу та припинення шлюбних відносин суд вважає, що позов підлягає до задоволення. Щодо визначення місця проживання малолітньої дитини, суд також вважає за можливе визначити місце проживання дитини з матір`ю, оскільки це відповідатиме інтересам дитини. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Оскільки дитина малолітня і завжди проживала з мамою, проживання із мамою буде якнайкраще відповідати її інтересам. Відповідно до вимог ст. 161 ЦПК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішитися органом опіки та піклування або судом. Відповідно до висновку органу опіки та піклування "Про визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] " від 19 травня 2022 р., орган опіки та піклування виконавчого комітету Зорянської сільської ради вважає за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю [PERSON] . Позов в частині стягнення аліментів на утримання дитини підлягає до задоволення. За положеннями ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно Сімейного законодавства України, обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним. Закон не передбачає яких-небудь спеціальних умов для виникнення обов`язку батьків з утримання своїх дітей. Згідно ч. 1 статті 183 СК України частка заробітку (доходу), матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Як встановлено в судовому засіданні, сторони є батьками малолітньої дитини. Дитина перебуває на утриманні позивачки. Батько дитини, відповідач у справі, не надає допомоги на утримання доньки. Отже, відповідачем порушені приписи ст. 180 СК України. За таких умов у позивачки виникає право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів. В судовому\~засіданні встановлені\~обставини,\~що дають\~змогу для\~ задоволення\~позову про\~стягнення аліментів\~ в розмірі 1/4 частки від доходу відповідача, щомісячно. В судове засідання не були надані докази того, що відповідач має незадовільний стан здоров`я, має важкий майновий стан, чи має на утриманні непрацездатних батьків, або є в наявності інші обставини, що унеможливлюють відповідача надавати дитині допомогу. Аналізуючи зібрані у справі докази дійшов висновку про обґрунтованість і доведеність заявлених позовних вимог. Позивачка не заявила про те, щоб понесені нею судові витрати були стягнуті з відповідача на її користь. Адже кожна із сторін має право розпоряджатися своїми правами на власний розсуд. І в даному випадку позивачка не бажає відшкодовувати понесені нею судові витрати. А суд не може прийняти рішення, вийшовши за межі заявлених вимог. Таким чином понесені позивачкою судові витрати залишаються покладеними на її ж.

Outcome: approved