Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин, а саме що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , та онучкою померлої [PERSON] , [INFO] , а її мама [PERSON] , [INFO] , є донькою померлої [PERSON] , [INFO] . Свою позицію мотивує тим, що вона є донькою [PERSON] , [INFO] , та онучкою померлої [PERSON] , [INFO] . Однак в документах, що підтверджують їх родинні зв`язки та подані для оформлення спадщини, допущені певні помилки з невідомих їй причин. Так, [INFO] померла її баба [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме земельну ділянку, що знаходиться у м. Перечин, урочище «Полякове», площею 0,0711 га, кадастровий номер 21232551100:01:004:0067, яку померла заповітом від 06 вересня 2010 року, посвідченим приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І. за реєстровим №1269, заповідала [PERSON] , а також земельну ділянку, що знаходиться у [ADDRESS] , площею 0,15 га, кадастровий номер 2123210100:01:004:0252, яку померла також заповідала [PERSON] , що стверджується заповітом від 28 вересня 2016 року, посвідченим приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І. за реєстровим № 816. 08 червня 2021 року у встановленому законом порядку після смерті [PERSON] вона звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І. із заявою про прийняття спадщини. Проте у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказані земельні ділянки після смерті [PERSON] їй було усно відмолено та надане роз`яснення про необхідність підтвердження родинних відносин між нею та померлою [PERSON] та її мамою [PERSON] в судовому порядку, оскільки в їх документах, які ідентифікують родинні зв`язки, допущені помилки. До того ж, [PERSON] є пенсіонером і за законом має право на обов`язкову частку в спадкуванні нею за заповітом на земельні ділянки. Так, у свідоцтві про народження серії [NUMBER] від 30 квітня 1961 року прізвище її мами [PERSON] зазначено « [PERSON] », а матір`ю такої вказано « [PERSON] ». Їх родинні відносини підтверджуються тим, що у свідоцтві про одруження серії [NUMBER] від 06 лютого 1982 року дошлюбне прізвище її мами [PERSON] зазначено « [PERSON] » та датою народження вказано [INFO] . Те, що [PERSON] \~ є\~ її\~ мамою,\~ підтверджується також свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 25 травня 1982 року, де у графі мама зазначено [PERSON] . До того ж, згідно паспорту серії [NUMBER] померлої [PERSON] записано « [PERSON] », а на сторінці 10 паспорту зазначено прізвище чоловіка померлої « [PERSON] », що підтверджує родинний\~ зв`язок\~ померлої\~ з\~ [PERSON] , так\~ як\~ у свідоцтві\~ про\~ народження\~ серії [NUMBER] від 30 квітня 1961 року прізвище її мами [PERSON] зазначено « [PERSON] », а батьком її зазначено « [PERSON] ». Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] від 01 березня 2003 року, вона змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». Оскільки факт її родинного зв`язку [PERSON] та [PERSON] підтверджується вищевказаними документами, тому просить заяву задовольнити. У судове засідання заявник [PERSON] не з`явилася, однак подала до суду заяву, у якій уточнила свої вимоги, а саме просила встановити факт, що вона є онучкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] та не встановлювати той факт, що вона є донькою [PERSON] , оскільки зазначене підтверджується її свідоцтвом про народження; справу розглянути у її відсутності. Приватний нотаріус Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І. як заінтересована особа у судове засідання також не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 232, що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Перечинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного\~ стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ)\~ 29 грудня 2020 року (а. с. 14). За життя, а саме шостого вересня 2010 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І., зареєстрований в реєстрі за № 1269, яким належну їй земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,0711 га, яка знаходиться в м. Перечин, урочище «Поляково», кадастровий номер 2123255100:01:004:0067 та належить їй на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЗК № 004962, виданого Перечинською міською радою 22 лютого 2008 року за №2123255100-0108070000008, заповіла [PERSON] , [INFO] (а. с. 17).\~ Також 28 вересня 2016 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Перечинського районного нотаріального округу Маріаш В.І., зареєстрований в реєстрі за № 816, яким належну їй земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,15 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 2123210100:01:004:0252, яка зареєстрована на її ім`я в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 997030021232 (номер запису про право власності 15851448) та земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства, площею 0,5790 га, яка знаходиться в [ADDRESS] , кадастровий номер 2123210100:01:004:0253, котра зареєстрована на її ім`я в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за № 995046721232 (номер запису про право власності на нерухоме майно 15814902), заповіла [PERSON] , [INFO] (а. с. 19). Будучи спадкоємцем за заповітом на майно померлої [PERSON] , заявник звернулася до приватного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу Маріаша В.І. із заявою про прийняття спадщини, однак у пред`явлених нею документах є розбіжності, що унеможливлюють встановлення родинного зв`язку між нею та покійною, а саме у свідоцтві про народження її матері прізвище баби зазначено [PERSON] , замість вірного [PERSON] , у зв`язку з чим нотаріус усно рекомендував їй звернутися до суду у порядку ст. 315 ЦПК України про встановлення факту родинних відносин між нею та її бабою (а. с. 15-16).\~ Дійсно, як вбачається із свідоцтва про народження заявника [PERSON] , [INFO] , її батьками зазначені [PERSON] та [PERSON] (а. с. 10, 11). Із свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого 06 лютого 1982 року вбачається, що цього ж дня у Перечинському райвідділі ЗАГСУ Закарпатської області укладено шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про\~ що\~ зроблено\~ запис за № 05; після укладення шлюбу чоловіку і дружині присвоєно прізвище [PERSON] (а. с. 27). Поряд з цим, у свідоцтві про народження [PERSON] , [INFO] , дошлюбне прізвище такої зазначено [PERSON] , а її батьками [PERSON] та [PERSON] (а. с. 26).\~\~\~ Крім цього, у паспорті громадянина України серії [NUMBER] [PERSON] , виданого 24 березня 2000 року Перечинським РВ УМВС України в Закарпатській області, на сторінці 10 містяться відомості про те, що нею зареєстровано шлюб з [PERSON] (а. с. 12-13). Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 цього Кодексу суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Як роз`яснено в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Крім того, згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, які викладені у листі «Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 01 січня 2012 року, факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Заявниками у справі про встановлення факту родинних відносин можуть бути: спадкоємці померлої особи, які мають право на спадщину як за законом, так і за заповітом і для яких у зв`язку із встановленням факту родинних відносин мають настати певні юридичні наслідки; особи, які мають право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника і яким органи пенсійного фонду відмовили в її призначенні через відсутність доказів, що підтверджують родинні відносини; інші особи, якщо встановлення такого факту тягне виникнення юридичних наслідків для цих осіб; прокурор у порядку статей 45, 46 ЦПК відповідно до ст. 36 1 Закону від 5 листопада 1991 р. N 1789-XII "Про прокуратуру" також має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин для осіб, інтереси яких він представляє за законом. До заяви про встановлення факту родинних відносин, в якій зазначається мета, з якою заявник просить встановити цей факт, можуть додаватися такі документи та докази: 1) докази, які підтверджують наявність цього юридичного факту (акти, анкети, автобіографії, листівки, сімейні фотографії, листи ділового та особистого характеру, особові справи, рішення судів, ордери на вселення, обмінні ордери, погосподарські книги, виписки з домових книг та інші документи, які у собі містять відомості про родинні відносини осіб); 2) довідки органів реєстрації актів цивільного стану (далі - РАЦС) про неможливість поновлення втрачених записів, внесення змін і доповнень, виправлень у записи актів цивільного стану; 3) пояснення свідків, яким достовірно відомо про взаємовідносини померлого із заявником. Цей перелік не є вичерпним. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 10 квітня 2019 року в справі №320/948/18 (провадження N 14-567цс18) зроблено висновок про те, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, за наявності певних умов. А саме, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Чинне цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Проте не завжди той чи інший факт, що має юридичне значення, може бути підтверджений відповідним документом через його втрату, знищення архівів тощо. Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів. Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішення спору про право. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 2 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає підставною заяву [PERSON] та доведеним факт родинних відносин, а саме, що вона є онучкою [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. Отже,

Outcome: approved