Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

02.10.2019 позивач [PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особи на стороні позивача Міжгірська РДА, Колочавська сільська рада про звільнення земельної ділянки кадастровий номер 2122482103:01:003:0037 в с.Колочава, Хустьского (раніше Міжгірського) району Закарпатської області з території колишнього майнового комплексу « [INFO] », які самовільно зайняті відповідачами із зобов`язанням їх привести земельні ділянки до стану, придатного за цільовим призначенням; про стягнення майнової і моральної шкоди з відповідачів у таких розмірах: - з [PERSON] та [PERSON] 11619, 02 грн. матеріальної шкоди (солідарно), 5000 грн. моральної шкоди (з кожної); - з [PERSON] 11812,98 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди; - з [PERSON] 7633, 15 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди; - з [PERSON] 16105,78 грн. матеріальної шкоди і 5000 грн. моральної шкоди. Ці позовні вимоги обґрунтовані [PERSON] таким. 26.04.2016 на підставі договору купівлі-продажу № 412 позивач придбав на аукціоні у власність майновий комплекс ДП «Колочавський завод технологічного обладнання» в [ADDRESS] . Для обслуговування цього об`єкту було виділено земельну ділянку в постійне користування згідно з державним актом від 17.08.1995 серія ІІ-ЗК № 000941. Позивач на підставі договору оренди земельної ділянки № 8 від 14.03.2018 прийняв у строкове, платне володіння і користування від Міжгірської районної адміністрації земельну ділянку площею 3,4211 га. із зазначеним кадастровим номером, яка належить до земель промисловості для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості (надалі «земельна ділянка КЗТО»). На час прийняття оренди цієї земельної ділянки виявилось, що декілька площ самовільно зайняті відповідачами, а саме: [PERSON] спільно з [PERSON] 0,0938 га., [PERSON] 0,1213 га., [PERSON] - 0.0695 га., [PERSON] 0,1745 га. Відповідачі самовільно зайняті площі використовують для ведення особистого селянського господарства (вирощування картоплі, іншої огородини) і встановили самовільно огорожу. В 2018 році позивач звернувся в місцевий орган поліції, в ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області та в Колочавську сільську раду зі скаргою і вимогою вжити заходи. Позивачу сільською радою видано акт обстеження і обмірів земельних ділянок, позивачем виготовлено звіт щодо топографічного і геодезичного знімання земельних ділянок Закарпатською філією ДП «Центр ДЗК» і отримано акти перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 04.09.2019 №992-ДК/812/АП/09/01-19, № 992-ДК/191/АО/10/01-19 та розрахунки розміру шкоди і рекомендовано звернутись до суду. Натомість відповідачі не звільнили ділянки і не відшкодували збитки. Позивач розмір майнової шкоди обґрунтував так: - вартість послуг зазначеного органу ДЗК для проведення обмірів 10125,36 грн. (кожен з відповідачів має відшкодувати 1/5 частину в сумі 2025 грн., 07 коп.); - позивач щорічно сплачує орендну плату за земельну ділянку площею 3,4211 га. в сумі 102\~242,99 грн. (або 8520,25 грн. щомісячно); -з дати укладення договору оренди і до дати подання позову минуло повних 17 місяців, тому кожен відповідач має повернути позивачу сплачений розмір орендної плати з розрахунку самовільно зайнятої і використовуваної площі орендної земельної ділянки позивача, а саме: [PERSON] і [PERSON] 8520, 5 грн. х 0,0938 га./3,4211 га. х 17 міс. = 3971,35 грн.; [PERSON] 8520,25 грн. х 0,1213 га./3,4211 га. х 17 міс. = 5135,66 грн.; [PERSON] 8520,25 грн. х 0,0695 га./3,4211 га. х 17 міс. = 2942,53 грн; [PERSON] 8250,25 грн. х 0,1745 га./3,4211га. х 17 міс. = 7388,07 грн.; - недотримання середньорічного доходу від використання земельної ділянки за цільовим призначенням відповідно до розрахунку Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ ДК у Закарпатській області: з [PERSON] і [PERSON] 3597,53 грн.; з [PERSON] 4652,25 грн.; з [PERSON] 2665,55 грн.; з [PERSON] 6692,64 грн. Вимоги про стягнення моральної шкоди позивач обґрунтував наступним. Дії відповідачів щодо захоплення земельної ділянки позивача і її використання без дозволу позивача носять тривалий характер (станом на час ви несення рішення більше трьох років). Позивач не використовує загальну площу земельної ділянки, яка захоплена відповідачами 0,4591 га. Вжиття заходів для звернення до суду зайняло в позивача необхідний час з відривом від звичайної роботи і здійснення підприємницької діяльності, необхідність докладати зусилля для захисту своїх прав, що призвело до моральних страждань. Розмір морального відшкодування позивач оцінив у 25000 грн., тобто по 5000 грн. з кожного відповідача. З огляду на викладене обґрунтування позивач просить суд застосувати положення цивільного і земельного законодавства для захисту і поновлення його прав землекористувача. 02.12.2019 на підготовчому провадженні в справу подано зустрічну позовну заяву [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Керита М.В. до [PERSON] , Міжгірьскої РДА (правонаступником якої під час розгляду справи визнано Хустську РДА), Колочавської сільської ради про визнання недійсним і скасування: розпоряджень голови Міжгірської РДА і договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 2122482103:01:003:0037 та державної реєстрації речових прав на цю земельну ділянку; рішення Колочавської сільської ради № 27 від 18.07.1995, державного акту на право постійного користування землею від 17.08.1995 серія ІІ-ЗК №000941, виданого цією радою на площу 3,4211 га. в с.Колочава для обслуговування майнового комплексу Колочавського заводу технологічного обладнання, рішення державного реєстратора Міжгірської РДА щодо реєстрації речового права на земельну ділянку кадастровий номер 2122482103:01:003:0037. Зустрічні позовні вимоги обґрунтовані наступним. [PERSON] користується земельною ділянкою загальною площею 0,16 га. для ведення особистого селянського господарства в урочищі «На території Колочавського ЗТО». З метою належного оформлення прав на цю земельну ділянку вона звернулась у Колочавську сільську раду із заявою про надання їй у власність зазначеної земельної ділянки. Рішенням Колочавської сільської ради № 50 від 01.11.2017 їй надано цю земельну ділянку в оренду. Однак сільська рада не видала їй копію рішення. Натомість цю земельну ділянку надано в оренду [PERSON] , про що вона дізналась із змісту його позову. Позивачка заперечила самовільне захоплення земельної ділянки [PERSON] площею 0,1213 га. Вважає, акт обмірів цієї земельної ділянки недійсним, бо під час складання акту про це 12.08.2018 Колочавською сільською радою її на обміри не запрошували. Позивачка вважає, що порушено її права, бо [PERSON] не пред`явив докази придбання майнового комплексу Колочавського ЗТО у власність. Це підприємство раніше, згідно державного акта на право постійного користування землею від 17.08.1995 серія ІІ-ЗК № 000941, володіло земельною ділянкою 8,31 га., а не 3,4211 га., які передані в оренду позивачу [PERSON] . Зазначений державний акт був виданий на підставі рішення Колочавської сільської ради від 18.07.1995 № 27. Натомість позивачу [PERSON] стало відомо, що рішенням цієї ж ради від 27.06.2001 було вилучено із зазначеного вище державного акта, тобто від Колочавського ЗТО площу 4.2 га., а рішенням цієї ж ради від 05.06.2009 № 11 площе 0,5427 га. Цими рішеннями підтверджено, що розпорядником земельної ділянки КЗТО є Колочавська сільська рада. З огляду на таке обґрунтування [PERSON] вважає, що розпорядження голови Міжгірської РДА від 23.03.2017 № 55, від 25.01.2018 № 18, від 03.07.2018 № 83, видані за заявою [PERSON] для цілей надання йому в оренду зазначену вище земельну ділянку, є неправомірними. [PERSON] також вважає, що договір оренди земельної ділянки, на який покликається [PERSON] не погоджений регіональним відділенням Фонду державного майна в Закарпатській області. Цей договір позивач-відповідач [PERSON] вважає неправомірним, бо такий не має нотаріального посвідчення, технічна документація до цього договору є сумнівною. [PERSON] просить відмовити в задоволенні позову [PERSON] до неї і задовольнити в повному обсязі її зустрічний позов. Винесені процесуальні рішення в справі: - згідно з ухвалою судді від 07.10.2019 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження в справі з призначенням підготовчого провадження; - згідно з ухвалою суду від 02.12.2019 прийнято до спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , Міжгірської РДА, Колочавської сільської ради про визнання недійсним та скасування розпоряджень голови Міжгірської РДА, договору оренди земельної ділянки та державної реєстрації речових прав з позовом [PERSON] ; - згідно з ухвалами суду від 02.12.2019, від 17.01.2020 задоволено клопотання сторони відповідача-позивача [PERSON] , в інтересах якої дії адвокат Керита М.В., про витребування доказів; - згідно з ухвалою суду від 17.01.2020 задоволено клопотання сторони відповідача-позивача [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Керита М.В., про залучення в справу ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області третьою особою без самостійних вимог; - згідно з ухвалою суду від 26.03.2020 задоволено клопотання представників сторін про продовження підготовчого провадження; - згідно з ухвалою суду від 02.06.2020 прийнято заяву сторони відповідача-позивача [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Керита М.В., про уточнення (збільшення) позовних вимог за зустрічним позовом; - згідно з ухвалою суду від 25.08.2020 закрито підготовче провадження в справі і призначено справу до розгляду по суті; згідно з ухвалою суду від 30.11.2020 визнано явку представника відповідача Міжгірської РДА обов`язковою; - згідно з ухвалою суду від 13.01.2021 витребувано з архіву Господарського суду Закарпатської області справу № 907/161/13-г; - згідно з ухвалою суду від 13.01.2021 залучено в справу ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області для роз`яснення акту перевірки вимог земельного законодавства від 20.01.2020; - згідно з ухвалою суду від 13.09.2021 постановлено провести судове засідання з участю спеціаліста в галузі дотримання вимог земельного законодавства [PERSON] ; - згідно з ухвалами суду від 04.11.2021,від 13.12.2021 визначено провести судове засідання для участі в справі спеціаліста [PERSON] в режимі відеоконференції. Позиції сторін за змістом процесуальних заяв у справі. Представники позивача-відповідача [PERSON] вважають, що зустрічний позов порушує предметну юрисдикцію, бо стосується публічно-правових спорів із суб`єктами владних повноважень і має розглядатись у порядку адміністративного судочинства Закарпатським окружним адміністративним судом. [PERSON] не отримувала земельну ділянку у власність, її порушено право є надуманим. Бо вона самовільно захопила земельну ділянку від позивача [PERSON] , як є орендарем цієї частини земельної ділянки. Сторона позивача-відповідача [PERSON] вважає, що [PERSON] безпідставно посилається на рішення Колочавської сільської ради № 50 від 01.11.2017 про надання їй земельної ділянки в оренду, бо дію цього рішення зупинено розпорядженням сільського голови № 35а від 07.11.2017. Окрім цього, рішенням господарського суду Закарпатської області, яке набрало законної сили від 12.04.2013 в справі № 907/161/13-г визнано недійсним і скасовано рішення Колочавської сільської ради від 27.06.2001 і рішення № 11 від 05.06.2009, якими було вилучено в Колочавського ЗТО земельну ділянку площею 4,2 га. з передачею до земель запасу Колочавської сільської ради, яка в подальшому надала частину цієї ділянки громадянам для ведення особистого селянського господарства. Сторона відповідача позивача [PERSON] заперечує позов сторони позивача-відповідача [PERSON] за змістом відзиву і пояснень позиції в судовому засіданні, по суті, за змістом обґрунтувань, які зазначені у зустрічній позовній заяві. Відповідачі за позовом [PERSON] , а саме: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] за змістом відзивів заперечують позов [PERSON] повністю, вважають, що вони користуються земельними ділянками на підставі дозволу (рішень Колочавської сільської ради), заперечують самовільне захоплення земельних ділянок, фіксацію обставин перевірки та складання актів з їх участю. Окрім цього, [PERSON] посилається на те, що земельною ділянкою площею 0,179 га. користується її донька [PERSON] кадастровий номер 2122482100:03:003:0022, а суміжним землевласником цієї ділянки є чоловік [PERSON] [PERSON] (площа 0.10 га. в [ADDRESS] , кадастровий номер 2122482100:03:003:0023). Зазначені відповідачі на останнє судове засідання не з`явились, протягом судового провадження належно повідомлялись про розгляд і рух справи, про що є відповідні підтвердження. Позиція відповідача Колочавської сільської ради. На позов [PERSON] подано заяву, за якою сільська рада вважає, що її помилково визначено третьою особою з огляду на таке. Земельна ділянка кадастровий номер 2122482103:01:003:0037, яка розташована за адресою [ADDRESS] (орендована [PERSON] , що є предметом спору), - знаходиться у державній власності і розпорядником такої є Міжгірська районна державна адміністрація (реорганізована внаслідок адміністративно-територіального устрою України в Хустську районну державну адміністрацію). Окрім цього, зазначено у відзиві на позов [PERSON] , що рішення Колочавської сільської ради від 01.11.2017 про надання в оренду земельних ділянок мешканцям села Колочава, у тому числі й [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] прийняті помилково. Дію цих рішень розпорядженням сільського голови села Колочава від 07.11.2017 № 35а припинено відповідно до положень статті 59 закону «Про місцеве самоврядування» у зв`язку з тим, що земельні ділянки, на які претендують громадяни відносяться до земель державної власності. Колочавська сільська рада не подавала відзив на зустрічний позов [PERSON] і в подальшому на виклик до суду подала заяви про розгляд справи без участі її представника на основі матеріалів поданих у справу. Позиція відповідача Хустської (раніше Міжгірської) районної державної адміністрації. Зазначений відповідач не надав у справу відзив на зустрічний позов [PERSON] . Натомість на виконання ухвали суду повідомлено письмово таке. [PERSON] надано земельну ділянку в оренду відповідно до розпоряджень голови Міжгірської районної державної адміністрації № 55 від 23.03.2017, № 18 від 25.01.2018, № 83 від 07.03.2018. Укладення договору оренди мало місце. Договір укладено в письмовій формі на підставі положень ст.14 закону «Про оренду землі», відповідно до якої такий договір укладається в письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Це відповідач також покликається на положення статті 126 ЗК України, 209 ЦК України, п.43 Прикінцевих положень типового договору оренди землі, затвердженого постановою КМУ № 220 від 03.03.2004, за якими нотаріальне посвідчення договорів оренди земельної ділянки можливо лише у випадках, встановлених законом або за домовленістю сторін. Позиція третьої особи без самостійних вимог Головного управління Держгеокадастру в Закарпатській області. Зазначений орган підтвердив укладення договору оренди [PERSON] з Міжгірською районною державною адміністрацією відповідно до положень земельного законодавства, а також звернення орендаря в управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру в Закарпатській області зі скаргою 19.08.2019 щодо самовільного зайняття його земельної ділянки (частини орендованої площі) та складання акту перевірки від 04.09.2019 № 992-ДК/812/АП/09/01-19. Цим актом установлено, що мешканцями села Колочава [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] без будь-яких документів самовільно зайнято (огороджено) частина земель, які знаходяться на умовах оренди в [PERSON] кадастровий номер 21222482103:01:003:00037 і це відображено в топографо-геодезичному зніманні земельної ділянки. Зазначеним громадянам видано приписи щодо усунення порушень земельного законодавства, а також відповідно до Методики визначено розмір шкоди, заподіяної орендареві самовільним зайняттям земельної ділянки. Зазначений орган вважає позовні вимоги [PERSON] правомірними і такими, що підлягають задоволенню повністю. Встановлені судом обставини. Згідно з державним актом на право постійного користування землею серія ІІ-ЗК № 000941, виданим Колочавською сільською радою на підставі рішення цієї ж ради від 18.07.1995 № 27 і реєстрації акту в Книзі записів держаних актів на праві постійного користування землею № 17, Колочавському заводу технологічного обладнання (КЗТО) в селі Колочава надано у постійне землекористування для обслуговування господарських будівель 8,31 га. земельної ділянки. ДП «Колочавський ЗТО» наказом Фонду Державного майна України № 326 від 02.03.2012 як цілісний майновий комплекс було включено до переліку об`єктів державної власності, що підлягають продажу на аукціоні. На підставі листа директора зазначеного підприємства № 12 від 12.05.2001 Колочавська сільська рада винесла рішення 27.06.2001 «Про вилучення від ДП КЗТО та передачу до земель запасу 4,2 га. земельної ділянки». Згідно з рішенням Колочавської сільської ради від 05.06.2009 № 11 Колочавська сільська рада вилучила з володіння і користування КЗТО площу 0,5427 га. із включенням до земель запасу. Згідно з рішенням господарського суду Закарпатської області від 12.04.2013 справа № 907/161/13-г, яке набрало законної сили, задоволено позов прокуратури Міжгірського району Закарпатської області і визнано недійсним та скасовано рішення Колочавської сільської ради від 27.06.2001, №11, від 05.06.2009 про вилучення від ДП «КЗТО» вищезазначених земельних ділянок. Ухвалою Міжгірського районного суду Закарпатської області від 23.07.2013 (справа №302/751/13-к) звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності, передбаченої ст.367 ч.2 КК України, внаслідок акту амністії і кримінальне провадження 42013070110000001 закрито. Цією ухвалою встановлено, що [PERSON] , обіймаючи посаду директора ДП «Клочавський ЗТО» недбало віднісся до виконання своїх посадових обов`язків, без погодження з Державним комітетом промислової політики України надав згоду Колочавській сільській раді листом № 12 від 10.05.2001, листом № 15 від 02.07.2008 на вилучення частини земельної ділянки, яка була надана в постійне користування цьому підприємству відповідно до державного акту серії ІІ-ЗК № 000941 від 17.08.1995, унаслідок чого «Колочавська сільська рада винесла рішення від 27.05.2001 «Про вилучення частини земельної ділянки від ДП «КЗТО» площею 4.2 га.», від 05.06.2009 № 11 «Про вилучення частини земельної ділянки від ДП «КЗТО» площею 0,5427 га.». Колочавська сільська рада 01.11.2017 винесла рішення номери 47-54 «Про надання земельних ділянок в оренду строком на один рік для ведення особистого селянського господарства» в селі Колочава в урочищі «На території Колочавського ЗТО» громадянам [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (площа 0,0450 га.), [PERSON] (площа 0,16 га.), [PERSON] , [PERSON] (площа 0,16 га.), [PERSON] , [PERSON] . Розпорядженням Колочавського сільського голови № 35а від 07.11.2017 зупинено дію зазначених рішень з покликанням на те, що згідно публічної кадастрової карти ці земельні ділянки належать до земель державної власності на підставі державного акту на право постійного користування землею і територіальна громада не є розпорядником цих ділянок. Згідно договору № 412 від 26.04.2016, укладеного Регіональним відділенням ФДМУ по Закарпатській області і [PERSON] передано у власність [PERSON] єдиний майновий комплекс державного підприємства «Колочавський завод технологічного об`єднання» в селі Колочава вулиця Шевченка, 53 А на земельній ділянці 3,4211 га., яка перебуває у постійному користуванні ДП «КЗТО» на підставі державного акту на праві постійного користування землею від 17.08.1995 ІІ-ЗК № 000941, кадастровий номер земельної ділянки 2122482103:01:003:0037, - в порядку приватизації за суму 1800240 грн. Згідно з договором оренди № 8 від 14.03.2018, укладеного головою Міжгірської районної державної адміністрації Юрик В.В. (орендодавець) і [PERSON] (орендар) передано в оренду на строк 25 років земельну ділянку кадастровий номер 2122482103:01:003:0037 площею 3.4211 га. на підставі вищезазначеного договору купівлі-продажу об`єкта державної власності єдиного майнового комплексу ДП «КЗТО» для розміщення та експлуатації основних, підсобних і допоміжних будівель та споруд підприємств переробної, машинобудівної та іншої промисловості. Грошову оцінку земельної ділянки договором зафіксовано в сумі 3408099 грн. 82 коп., орендну плату в розмірі три відсотки від нормативної грошової оцінки землі зі сплатою на відповідний рахунок Колочавської сільської ради. Речове право на зазначену земельну ділянку зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 25.04.2018 номер запису 25947389, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1542469021224 на підставі вищезазначеного договору оренди і розпорядження голови Міжгірської районної державної адміністрації № 82 від 07.03.2018. Згідно з матеріалами Відділення поліції № 2 Хустського РУП ГУНП в Закарпатській області за зверненням [PERSON] з приводу самовільного захоплення частини орендованої ним земельної ділянки згідно зазначеного вище договору оренди громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначені громадяни надали пояснення, що дійсно користуються земельними ділянками на території Колочавського ЗТО тривалий час і не бажають звільняти ці ділянки. [PERSON] рекомендовано вирішити питання в судовому цивільно-правовому порядку. Згідно з технічним звітом щодо топографо-геодезичного знімання земельної ділянки, яка перебуває в оренді [PERSON] виявлено грубе порушення існуючих меж земельної ділянки, частина території якої станом на час складання звіту використовується сторонніми землекористувачами, що стверджено фіксацією встановлених огорож. Цим звітом, зокрема зафіксовано фактичне використання орендованої позивачем земельної ділянки відповідачами в таких розмірах площ: [PERSON] і [PERSON] 0.0938 га., [PERSON] 0,1213 га., [PERSON] 0,0695 га., [PERSON] 0,1709га. і 0,0036 га. Згідно з актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складеного Управління з контролю за використанням та охороною земель ГУ Держгеокадастру у Закарпатській області від 04.09.2019 № 992-ДК/812/АП/09/01/-19 у присутності землевпорядника-спеціаліста Колочавської сільської ради, [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , встановлено, що громадянами [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] самовільно зайнято площі земельної ділянки кадастровий номер 2122482103:01:003:0037, які зазначені в технічному звіті, тобто вчинено порушення земельного законодавства, зазначеного в п.б статті 211 ЗК України. Відповідачі зазначений акт не підписали і такий містить відмітку «від підпису відмовились». Згідно з актом вищезазначеного органу від 04.09.2019 № 992-ДК/191/АО/10/01/-19 обстежено самовільно зайняті земельні ділянки і складено письмові розрахунки шкоди за середньорічним доходом, який можна отримати від використання орендованої земельної ділянки за цільовим призначенням, виходячи з самовільно зайнятої площі, а саме: - від [PERSON] (0,0938 га.) 3597,53 грн.; - від [PERSON] (0,1213 га.) 4652,25 грн.; - від [PERSON] (0,1709 га.) 6554,57 грн.; (0,00036 га.) 138,07 грн.; - від [PERSON] ((0,0695 га.) 2665,55 грн. Оцінивши встановлені обставини, суд дійшов висновку, що зустрічний позов [PERSON] не підлягає задоволенню, а позов [PERSON] слід задовольнити частково з огляду на таке обґрунтування. Згідно з статтею 81 ч.1 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.4 статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду в господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Частинами 5,\~6\~статті 82\~ЦПК України\~передбачено,\~що обставини,\~встановлені стосовно\~певної особи\~рішенням суду\~у господарській,\~цивільній або\~адміністративній справі,\~що набрало\~законної сили,\~не доказуються\~при розгляді\~іншої справи,\~проте можуть\~бути у\~загальному порядку\~спростовані особою,\~яка не\~брала участі\~у справі,\~в якій\~такі обставини\~були встановлені. Вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З установлених обставин видно, що ДП «Колочавський завод технологічного обладнання» (ДП КЗТО) як державному підприємству для виконання своїх завдань у господарській діяльності було надано в постійне користування земельну ділянку площею 8,31 га. Передача зазначеної ділянка мала місце у відповідності до положень ЗК України в редакції закону 1991 року, тобто на підставі відповідного рішення органу місцевого самоврядування з виготовленням технічного звіту і відведенням земельної ділянки та видачею державного акта встановленого взірця. Сторона позивача [PERSON] не зазначила належного обґрунтування та підстав визнання недійсним рішення Колочавської сільської ради щодо надання земельної ділянки в користування ДП КЗТО. Правомірність постійного користування зазначеною земельною підтверджена і рішенням господарського суду Закарпатської області (реквізити зазначені вище). Цим рішенням суду скасовано рішення Колочавської сільської ради про вилучення з постійного користування ДП КЗТО частини земельної ділянки (реквізити зазначені вище). Цей суд також установив, що орган місцевого самоврядування виносив рішення всупереч положенням статті 6 закону України «Про розмежування земель державної і комунальної власності та п. «ж» ч.3 ст.84 ЗК України в редакції, яка діяла станом на час винесення Колочавською сільською радою рішення від 05.06.2009 № 11, а саме те, що до комунальної власності не можуть бути передані земельні ділянки, на яких розташовані державні підприємства. Окрім цього, суд вважає, що позивач [PERSON] не довела жодним належним доказом, що вона має право користування чи власності на земельну ділянку, яка належала ДП КЗТО і яка в подальшому передано в оренду [PERSON] . Адже рішення Колочавської сільської ради № 50 від 01.11.2017 не має юридичної значимості, бо дія цього рішення вичерпана строком його дії, це рішення не було виконано і припинено розпорядження Колочавського сільського голови від 07.11.2017. Договір оренди на підставі цього ж рішення не укладався, а земельна ділянка в натурі не відводилась. Аналогічні висновки суд застосовує і до заперечень позову [PERSON] рештою відповідачів, бо вони не довели, що мають належне право користування чи право власності на земельні ділянки, які фактично використовують на площах, що передана в оренду [PERSON] . Суд не бере до уваги посилання відповідача [PERSON] в контексті заперечення позову [PERSON] , що її донька [PERSON] є власником земельної ділянки площею 0,179 га. в [ADDRESS] кадастровий номер 2122482100:03:003:0022, наданої для будівництва і обслуговування житлового будинку, бо нею додано в справу тільки свідоцтво про право власності на нерухоме майно від 08.12.2015 без додавання технічної документації чи проекту землеустрою на зазначену земельну ділянку. Цей відповідач не зазначила обґрунтування яке має значення для спростування позовних вимог [PERSON] , ця земельна ділянка (накладання, перетин тощо). Посилання [PERSON] на рішення Міжгірського районного суду Закарпатської області від 11.12.2017 справа №302/984/17, яким визнано право власності [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] по спадкуванню, теж не є належним доказом, що стверджує право користування земельною ділянкою [PERSON] . Адже в рішенні встановлені обставини тільки щодо права спадкування [PERSON] за заповітом саме житлового будинку і в рішенні суду не зазначено земельної ділянки, яка обслуговує цей житловий будинок. Суд також відхиляє посилання [PERSON] на те, що їй належить право власності на земельну ділянку кадастровий номер 2122482100:03:003:0035 площею 0,122 га. в селі Колочава, бо вона також не надала технічну документацію чи проект землеустрою зазначеної земельної ділянки. Натомість у наданому витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно зазначено, що ця земельна ділянка знаходиться в селі Колочава в урочищі «За КЗТО». Суд дійшов висновку, що [PERSON] довів, що є належним користувачем земельної ділянки (орендарем). Договір оренди прийнятий у відповідності до чинного земельного законодавства. Сторони договору є належними. Зокрема, орендодавець Міжгірська районна державна адміністрація є розпорядником від імені держави земельних ділянок, які надані в постійне користування державним підприємствам, об`єкти яких знаходяться на території органів місцевого самоврядування. Посилання [PERSON] на те, що договір не відповідає чинному законодавству, бо не посвідчений нотаріально, суд відхиляє, бо станом на час укладення цього договору нотаріальне посвідчення не є обов`язковим за чинним законодавством. Натомість сторони дотримали письмової форми договору оренди, обумовили істотні умови договору, виготовлено технічну документацію. Головою місцевої державної адміністрації видано відповідні розпорядження. Договір оренди зареєстровано в державному реєстрі речових прав на нерухому майно. Орган Держгеокадастру на основі перевірки уповноваженим структурним органом порушень при укладенні чи виконанні договору не встановив. Договір виконується належно, сплачується орендна плата в Колочавську сільську раду. Статтею 152 ЗК України передбачено: 1. Держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. 2. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. 3. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Статтею 211 ч.1 п. «б» ЗК України передбачено, що громадяни несуть, зокрема цивільну відповідальність за порушення земельного законодавства у виді самовільного зайняття земельних ділянок. Частино 3 цієї ж статті передбачено, що Методика визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, псування земель, порушення режиму, нормативів і правил їх використання, затверджується Кабінетом Міністрів України. Згідно з\~статтею 212\~ЗК України\~Самовільно зайняті\~земельні ділянки\~підлягають поверненню\~власникам землі\~або землекористувачам\~без відшкодування\~затрат,\~понесених за\~час незаконного\~користування ними. Приведення\~земельних ділянок\~у придатний\~для використання\~стан,\~включаючи знесення\~будинків,\~будівель і\~споруд,\~здійснюється за\~рахунок громадян\~або юридичних\~осіб,\~які самовільно\~зайняли земельні\~ділянки. Повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду. Згідно з обставинами справи відповідачі, по суті визнали, що використовують земельні ділянки на землях колишнього ДП «КЗТО», які надані в оренду позивачу [PERSON] . Факт самовільного використання для цілей особистого селянського господарства цих земельних ділянок підтверджений актом перевірки органу Держгеокадастру. Цей акт, а також дії посадових осіб, які його склали, відповідачі не оскаржили. Відповідачі також не оскаржили акт визначення розміру збитків, завданих позивачу [PERSON] . Отже, для захисту прав позивача відповідачів слід зобов`язати звільнити самовільно зайняті земельні ділянки і привести їх у стан, який придатний для використання позивачем, знести встановлені огорожі на земельній ділянці позивача. Суд вважає, що розмір збитків за актом Управління з контролю за використанням та охороною земель визначено правильно. Отже, вимоги позивача [PERSON] в цій частині підлягають задоволенню до кожного з відповідачів. Вимоги [PERSON] про стягнення з відповідачів в якості збитків витрат на складання технічного звіту суд відхиляє, бо ці витрати не є збитками в розумінні положень земельного і цивільного законодавства, а можуть бути визнані тільки як судові витрати відповідно до положень статті 141 ч.3 пункти 2,3 ЦПК України, про що позивач не порушив питання. Суд також відхиляє вимоги позивача [PERSON] відшкодувати йому за рахунок відповідачів сплачену ним орендну плату в частині площ, яка не використовувалась позивачем для цілей оренди унаслідок самовільного використання цих площ відповідачами. Адже не залежно від результатів своєї господарської діяльності позивач на виконання договору оренди має сплачувати визначений орендний платіж відповідно до суми договору. Вимоги про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з огляду на таке обґрунтування. Позивач [PERSON] як належний користувач земельної ділянки (орендар) зазнав моральних страждань від дій відповідачів. Ці страждання звичайно проявились в переживаннях за належне виконання умов договору оренди, неповноцінного використання земельної ділянки за цільовим призначенням, необхідність докладання зусиль для захисту і відновлення своїх прав, витрачання часу для цього з відривом від основної господарської діяльності. Статтею 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується, якщо вона завдана фізичній особі неправомірними діями особою, яка її завдала, за наявності вини такої особи. Натомість суд вважає, що [PERSON] не довів належно обґрунтуваннями розмір заявленої ним суми морального відшкодування в сумі 5000 гривень. Цю суму суд визнає завищеною, бо вона не співмірюється з розміром доведених збитків. Моральне відшкодування не повинно бути засобом безпідставного збагачення і має відповідати засадам розумності, справедливості, співмірності. З огляду на викладене достатнім розміром морального відшкодування суд визначає суму 1000 гривень з кожного відповідача. Судові витрати у виді судового збору, сплаченого позивачем за подання позову, підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача, згідно з положеннями статті 141 ч.1 ЦПК України. Інших судових витрат у справі не заявлено для вирішення.

Outcome: partial