Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 12 листопада 2012 року між нею і відповідачем був укладений шлюб. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 2014 року відповідач припинив надавати їй належну і постійну матеріальну допомогу на утримання дитини, яка проживає разом з позивачем і знаходиться на її утриманні. У вихованні дитини відповідач також участі не бере. Працює відповідач електрослюсарем в «Інтерпайп МТЗ» м.Дніпро, інших дітей не має, жодних стягнень за виконавчими листами з нього не проводиться. Позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Позивач завчасно надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Надає згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам, хоча про день, час і місце судового розгляду справи був неодноразово повідомлений належним чином, однак причину своєї неявки не повідомив, відзиву на позов не подав. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Факт перебування сторін у шлюбних правовідносинах з 12 листопада 2012 року підтверджується копією свідоцтва про шлюб. З копії свідоцтва про народження вбачається факт родинних відносин між сторонами і їх сином [PERSON] , [INFO] . Згідно копії рішення Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 21 вересня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Як вбачається з довідки Первомайського старостинського округу №1 Іларіонівської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області від 17 березня 2021 року [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] і знаходиться на її утриманні. Відповідно до ст.8 Закону України „Про охорону дитинства кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. У ч.1 ст.12 Закону України „Про охорону дитинства зазначено, що батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібюностей, поважати гідність дитини, госувати її до самостійного життя та праці. Згідно ч.6 ст.12 зазначеного Закону батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Визначаючи розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд також керується вимогами ч.8 ст.7 СК України, де зазначено, що сімейні відносини мають регулюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, а також вимоги ч.9 ст.7 СК України, тобто враховує вимоги справедливості та розумності. Доказів щодо необхідності несення додаткових витрат на утримання дитини у зв`язку зі станом її здоров`я позивач суду не надала, сама позивач є працездатною і також зобов`язана приймати участь в матеріальному забезпеченні дитини. Відповідач є працездатним, має можливість працювати і отримувати дохід, у зв`язку з чим суд вважає, що відповідач повинен надавати позивачу матеріальну допомогу на утримання дитини і розмір цієї допомоги повинен складати 1/4 частина усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Оскільки позивач від сплати судового збору при подачі позовної заяви про стягнення аліментів звільнена, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved