Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Заступник керівника Білоцерківської окружної прокуратури в інтересах держави в особі Тетіївської міської ради, Комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня» звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КНП «Тетіївська центральна лікарня» кошти, витрачені на стаціонарне лікування потерпілого від злочину [PERSON] в сумі 8178,95 гривень. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.07.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. У зв`язку з отриманими тілесними ушкодженнями, потерпілий від злочину [PERSON] з 23.04.2021 року по 28.04.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні у КНП «Тетіївська центральна лікарня». Вартість витрат на стаціонарне лікування склала 8178,95 гривень, які відповідно до ст. 1206 ЦК України відповідач зобов`язаний відшкодувати як витрати на лікування потерпілого від кримінального правопорушення. Начальник Тетіївського відділу Білоцерківської окружної прокуратури Защитинська Т.І. у судове засідання не прибула, надала до суду заяву, в якій просить розгляд справи здійснювати за її відсутності, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити їх в повному обсязі. Представник Тетіївської міської\~ ради\~у судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник Комунального некомерційного підприємства «Тетіївська центральна лікарня» в судове засідання не прибув, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином . Відповідач [PERSON] у судове засідання не\~прибув,про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та всебічно проаналізувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, яке ґрунтується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що у кримінальному провадженні № 12020110300000130 від 24.04.2020 року вироком Тетіївського районного суду Київської області від 06.07.2021 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 286 КК України. Вирок набрав законної сили 06.08.2021 року. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. \~ \~ \~ \~У даному кримінальному провадженні за обвинуваченням [PERSON] за ч. 1 ст.286 КК України, потерпілим є [PERSON] , який в період з 23.04.2021 року по 28.04.2021 року знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Тетіївська центральна лікарня» і на його лікування витрачено коштів на суму 8178 грн. 95 коп., що підтверджується довідкою, виданою 04.02.2022 року № 50 Комунальним некомерційним підприємством «Тетіївська центральна лікарня». Відповідно до ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1206 ЦК України\~передбачено, що особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Пунктом 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 року №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» зазначено, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 545 від 16.07.1993 року. Положеннями пунктів 1, 2 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до бюджету і їх використання, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 16.07.1993 № 545, передбачено, що сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003 (у) або інших документів, які підтверджують дати госпіталізації та виписки хворого із стаціонару лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Як встановлено, факт перебування потерпілого [PERSON] на стаціонарному лікуванні у закладі охорони здоров?я саме унаслідок неправомірних дій відповідача підтверджений належними та допустимими доказами та не викликає у суду сумніву. Виходячи зі змісту заявлених позовних вимог, аналізу положень чинного законодавства України, враховуючи, що в матеріалах справи наявні належні та допустимі докази витрат на лікування потерпілого від кримінального правопорушення, вчиненого [PERSON] , тому суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Крім того,\~відповідно до\~ст.\~141\~ЦПК України,\~суд стягує\~з відповідача\~на користь\~держави 992 грн. 40 коп. судового збору, оскільки позивач звільнений від його сплати.

Outcome: approved