Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказує, що вона з відповідачем [PERSON] 17 липня 2010 року зареєстрували шлюб, від якого мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Диканського районного суду Полтавської області від 26.05.2015 шлюб між ними було розірвано. Позивач вказує, що син проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач не надає належної фінансової підтримки для забезпечення повноцінного утримання сина, коштів, які відповідач надає їй у добровільному порядку щомісячно, на утримання сина не вистачає. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу відповідача, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку в місяць. Відповідно до ухвали судді Диканського районного суду Полтавської області від 26.05.2022 вказаний позов прийнято до провадження і справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами. У наданий в ухвалі час від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову. З огляду на те, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін та без проведення судового засідання, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Розглянувши матеріали справи, дослідивши та оцінивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони по справі 17 липня 2010 року зареєстрували шлюб у Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Полтавського міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 636. Від вказаного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною у матеріалах справи копією свідоцтва про народження дитини /а.с. 2/. Відповідно до рішення Диканського районного суду Полтавської області від 26 травня 2015 року шлюб між сторонами по справі було розірвано /а.с. 7/. Судом встановлено, що відповідач по справі є батьком дитини, що проживає з позивачем [PERSON] та перебуває на її утриманні, відповідач є працездатним, працює у Державній установі "Полтавська виправна колонія № 64", тобто має стабільний дохід, ніяких матеріальних зобов`язань щодо утримання інших дітей чи непрацездатних осіб не має, але наданої ним добровільно матеріальної допомоги на повноцінне утримання їхнього спільного неповнолітнього сина не вистачає. Відповідач [PERSON] надав суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову. Відповідачем не було надано суду доказів, які б спростовували позовні вимоги чи доказів щодо неспроможності сплати ним аліментів у розмірі, визначеному позивачем у справі, а саме - у розмірі 1/4 частини від всіх видів доходу щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Відповідно до ст. ст. 180, 182, 183 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи те, що відповідач добровільно не виконує у повному обсязі покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітнього сина [PERSON] , хоча зобов`язаний утримувати останнього до його повноліття, на спростування чого відповідачем не було надано суду жодних доказів, враховуючи передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини стосовно визначення розміру аліментів, беручи до уваги, що відповідачем не було надано суду заперечень проти заявленого позивачем розміру аліментів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню та вважає за необхідне призначити аліменти на користь позивача на утримання неповнолітнього сина у розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, то судовий збір у розмірі 992 грн 40 коп підлягає згідно з ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача [PERSON] в дохід держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved