Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-11 00:00:00

В червні 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до Шевченківського районного суду м. Києва зі спільною заявою, в якій просять розірвати шлюб між ними, зареєстрований 19.07.2009 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що в книзі реєстрації шлюбів 19.07.2009 року зроблено актовий запис №1528. В обґрунтування вимог, викладених у вказаній заяві, заявники зазначили, що 19.07.2009 між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб у Центральному відділі реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, про що в книзі реєстрації шлюбів 19.07.2009 року зроблено актовий запис №1528. Від шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . Крім того, заявники вказують, що починаючи з початку 2019 року сімейні відносини між ними почали погіршуватись, з`явились сварки, сформувались різні погляди на подальше спільне проживання неможливе разом. Також в заяві зазначено, що через суттєві відмінності у поглядах на спільне життя, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливе. Фактично шлюбні відносини між ними припинені та спільне господарство не ведеться з 01.08.2021 року. За таких обставин заявники вважають, що нормальні шлюбні відносини між ними не можуть бути поновлені. При цьому, заявники зазначають, що між ними досягнуто згоди стосовно того, з ким із заявників буде проживати їхня спільна дитина, яку участь у забезпеченні умов її життя будуть брати обоє батьків, а також щодо умов здійснення ними як батьками прав на особисте виховання дітей, про що свідчить укладений між ними договір. У зв`язку з зазначеним, та посилаючись на те, що подальше спільне життя і збереження шлюбу є неможливим, заявники просили заяву задовольнити. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 07.06.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаною заявою. Заявники в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі та просили її задовольнити. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Перевіряючи обставини справи, судом встановлено, що з 19.07.2009 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить копія Свідоцтва про шлюб Серії [NUMBER] . Від шлюбу заявники мають спільну доньку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії [NUMBER] . Разом з тим, як вбачається зі змісту заяви, заявники фактично припинили шлюбні стосунки, не ведуть спільне господарство, не мають спільних витрат та проживають окремо один від одного Положеннями ст. 24 СК України, визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно з вимогами ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Водночас, відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. При цьому, згідно роз`яснень, які містяться в п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 27.12.2007 року № 11, розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України), провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей. Як встановлено в судовому засіданні, заявники 01.06.2022 року уклали Договір про місце проживання дитини, участь батьків у забезпеченні умов її життя та умови здійснення ними права на особисте виховання дитини. Крім того, судом встановлено, що заявники не вбачають можливості подальшого продовження шлюбних відносин, а заява про розірвання шлюбу відповідає їх дійсній волі та не суперечить як їх інтересам, так і інтересам спільної дитини. Таким чином, враховуючи встановлені обставини, суд приходить до висновку, що спільна заява [PERSON] та [PERSON] про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved