Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

ПрАТ «СК «Велтлінер» 01.02.2021 звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 8\~428 грн. 76 коп. страхового відшкодування та 2 270 грн. судових витрат, мотивуючи тим, що 12.05.2020 між ПрАТ «СК «Велтлінер» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №КА 086848 (далі договір КАСКО), за яким застраховано транспортний засіб «Skoda Octavia» н.з. [NUMBER] на суму 700\~000 грн. без франшизи при страховому випадку, що 22.06.2020 на вул. Городоцька, 302 у м. Львів, сталась ДТП, за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Що вина останнього у означеній ДТП підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду (європротоколом) оформленим на місці ДТП. Що вартість відновлювального ремонту транспортного засобу «Skoda Octavia» н.з. [NUMBER] становить 21\~344 грн. 54 коп. з урахуванням ПДВ. На виконання умов договору КАСКО, ПрАТ «СК «Велтлінер» виплатило страхове відшкодування [PERSON] в сумі 20\~760 грн. 34 коп. (за виключенням 584 грн. 20 коп. вартості - накладка каркасу сидіння, що не відноситься до страхового випадку), шляхом взаємозаліку по договору КАСКО на суму 18\~516 грн., перерахувавши 1\~100 грн. на рахунок ФОП [PERSON] та 1\~144 грн. 34 коп. [PERSON] . На часі ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) серії ЕР №183061858 у ПрАТ «СГ «ТАС», яке на виконання своїх зобов`язань за договором ОСЦПВ серії ЕР №183061858 відшкодувало ПрАТ «СК «Велтлінер» витрати понесені на виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля «Skoda Octavia» н.з. [NUMBER] у\~розмірі 12\~331\~грн.\~58\~коп.,\~урахувавши суму\~6\~928\~грн.\~76\~коп.,\~що дорівнює\~коефіцієнту фізичного\~зносу 0,4672\~та розмір\~франшизи \~1500\~грн.,\~а отже\~виконало своє\~зобов`язання в\~повному обсязі.\~Таким чином,\~ПрАТ «СК\~«Велтлінер»,\~виплативши [PERSON] \~страхове відшкодування\~в повному\~розмірі,\~має право\~зворотної вимоги\~до [PERSON] \~на суму,\~що не\~покрилась виплаченим\~страховим відшкодуванням\~страхової компанії\~останнього,\~в сумі 8\~428 грн. 76 коп., просив позов задовольнити та стягнути з відповідача судові витрати. В судовому засіданні представник позивача позові підтримав, також пояснив, що між ПрАТ «СК «Велтлінер» та [PERSON] , на підставі заяви останнього від 12.08.2020 про виплату страхового відшкодування, проведено взаємозалік за договором КАСКО, на суму 18\~516 грн., що становить три страхових платежі, які підлягали внеску13.08. і 13.11.2020 та 13.02.2021, що не суперечить вимогам п. 8.4, 8.9., 81.10б Договору, дав інші пояснення, просить стягнути з відповідача 8\~428\~грн.\~76\~коп.\~страхового відшкодування,\~2\~270\~грн.\~судового збору,\~3\~850\~грн.\~витрат на\~професійну правничу\~допомогу та\~856\~грн.\~80\~коп.\~витрат на\~пальне. Представник відповідача позов заперечив, мотивуючи тим, що позов пред`явлений до неналежного відповідача, оскільки цивільно- правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) серії ЕР №183061858 у ПрАТ «СГ «ТАС», останнє мало обов`язок виплатити страхове відшкодування в повному обсязі, дав інші пояснення, в т.ч., що заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування не містить дати її складення, інше, просить в позові відмовити. Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку про ухвалення рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст.\~16\~ЦК\~України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 22.06.2020 на вул. Городоцька, 302 у м. Львів, сталась ДТП, за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] та автомобіля «Volkswagen» н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Вина [PERSON] у вищеозначені ДТП підтверджується повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 12.06.2020, оформленим на місці ДТП (а.с.9). 12.05.2020 між ПрАТ «СК «Велтлінер» та [PERSON] укладено договір добровільного страхування транспортних засобів №КА 086848 (далі договір КАСКО), за яким застраховано транспортний засіб «Skoda Octavia» н.з. [NUMBER] (а.с. 8). На часі ДТП цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована згідно договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (полісу) серії ЕР №183061858, виданого ПрАТ «СГ «ТАС». Як убачається із матеріалів справи, між ПрАТ «СК «Велтлінер» та [PERSON] , відповідно до положень п. 8.4, 8.9., 81.10б Договору та на підставі заяви останнього від 12.08.2020 про виплату страхового відшкодування, проведено взаємозалік за договором КАСКО, на суму 18\~516 грн., що становить три страхових платежі, які підлягали внеску 13.08. і 13.11.2020 та 13.02.2021., а також перераховано 1\~100 грн. на рахунок ФОП [PERSON] та 1\~144 грн. 34 коп. на рахунок [PERSON] . Частиною 1 ст. 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Пунктом 2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Частиною 1 статті 16 ЗУ "Про страхування" визначено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Дана норма кореспондується з положеннями ст. 979 ЦК України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 20 ЗУ "Про страхування" страховик зобов`язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Статтею 9 ЗУ "Про страхування" передбачено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. У ч. 1 ст. 25 ЗУ "Про страхування" визначено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 ЗУ "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Отже, страховик виступає замість потерпілого у деліктному зобов`язанні. Таким чином, страхувальник, який зазнав майнової шкоди в деліктному правовідношенні, набув право вимоги відшкодування до заподіювача. У зв`язку з виплатою страхового відшкодування до страховика перейшло право вимоги (права кредитора, яким у деліктному зобов`язанні є потерпілий) до заподіювача у межах фактичних витрат. Правовідносини, що виникли між сторонами у даній справі є суброгацією. Особою, відповідальною за завдану шкоду, може бути як безпосередній її заподіювач, так і страхова компанія, відповідальна за останнього. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, зокрема, порядок виплати такого відшкодування та дії сторін при настанні страхового випадку, регулюються Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів". Спеціальні норми Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розраховану за правилами цього підпункту. Пунктом 22.1 статті 22 Закону передбачено, що у разі настання страхового випадку страховик відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Статтею 29 цього ж Закону передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Таким чином, відповідач як страховик відповідальності винної у ДТП особи на підставі ст. 29 та п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством та в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі. Судом встановлено, що на виконання своїх зобов`язань за договором ОСЦПВ серії ЕР №183061858, ПрАТ «СГ «ТАС» відшкодувало ПрАТ «СК «Велтлінер» витрати понесені на виплату страхового відшкодування за відновлювальний ремонт автомобіля «Skoda Octavia» н.з. [NUMBER] у розмірі 12\~331 грн. 58 коп. з урахуванням суми 6 928 грн. 76 коп., що дорівнює коефіцієнту фізичного зносу 0,4672 та розмір франшизи 1500 грн. Отже ПрАТ «СГ «ТАС» виконало своє зобов`язання в повному обсязі. ПрАТ «СК\~«Велтлінер»,\~виплативши [PERSON] \~страхове відшкодування\~в повному\~розмірі,\~має право\~зворотної вимоги до\~ [PERSON] \~на суму,\~що не\~покрилась виплаченим\~страховим відшкодуванням страхової компанії останнього, у розмірі 8 428,76 грн. (20\~760 грн. 12\~331,58 = 8\~428,76). 20.12.2020 ПрАТ «СК «Велтлінер» звернулось [PERSON] із претензією про відшкодування 8\~428 грн. 76 коп. шкоди в порядку суброгації. Оскільки на часі розгляду справи [PERSON] не відшкодовано ПрАТ «СК «Велтлінер», 8\~428 грн. 76 коп. страхового відшкодування, суд приходить до висновку, що таке слід стягнути з нього в судовому порядку. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. ч. 1-3 ст. 137\~ЦПК\~України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. При зверненні із позовом до суду позивачем сплачено 2\~270 грн. судового збору, а тому такий підлягає стягненню в його користь з відповідача. Позивачем документально підтверджено понесені витрати на професійну правничу допомогу в сумі 3\~850 грн., а тому такі підлягають стягненню в його користь з відповідача. Належних доказів на підтвердження витрат в сумі 856 грн. 80 коп. на придбання 18л дизельного палива (квитанцій про купівлю дизельного палива, свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, тощо,) представником позивача не надано, тому підстав до стягнення з відповідача на користь позивача витрат на дизельне пальне немає.

Outcome: partial