Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Касьян М.С. звернувся до суду 08.02.2022 із заявою, в якій просить суд встановити факт постійного проживання [PERSON] разом зі своєю бабусею [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини. В обґрунтування заяви вказав, що [INFO] померла бабуся заявниці - [PERSON] , [INFO] . Після її смерті відкрилася спадщина, яка складається з квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . На початку 2015 року стан здоров`я [PERSON] різко погіршився, вона потребувала постійного нагляду та догляду, тому [PERSON] разом із чоловіком прийняли рішення забрати бабусю жити до себе. Відтоді, з 2015 року і до самої смерті - [INFO] , [PERSON] проживала разом з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Оскільки реєстрація місця проживання [PERSON] так і залишилася за адресою: [ADDRESS] , приватний нотаріус Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранна А.А., де була відкрита спадкова справа №32/2021, винесла 10.08.2021 постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, мотивуючи відмову неможливістю встановити факт спільного проживання зі спадкоємцем на час відкриття спадщини та пропуском строку для прийняття спадщини. Тож, для підтвердження прийняття спадщини заявниця вимушена звернутися до суду для встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, оскільки встановлення зазначеного факту неможливе в позасудовому порядку та має істотне значення для забезпечення реалізації її спадкових прав. Ухвалою суду від 10.02.2022 заява прийнята до розгляду та відкрито провадження в порядку окремого провадження, задоволено клопотання представника заявника про витребування доказів. Від приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної А.А. на виконання ухвали суду від 10.02.2022 в частині витребування доказів надійшла копія спадкової справи №32/2021, що заведена після смерті [PERSON] (а.с. 24-50). Заявниця та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник заявниці подав суду заяву про розгляд справи за його та заявниці відсутності, просить задовольнити вимоги з підстав, викладених у заяві. Заінтересована особа участь свого представника у судовому засіданні не забезпечив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подано заяву про розгляд справи за відсутністю представника за наявними в матеріалах справи документами. Оцінюючи характер процесу, важливість предмета розгляду, з метою дотримання строків розгляду справи, суд вважає за можливе справу розглянути за відсутності учасників судового процесу, на підставі наявних доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, матеріали спадкової справи №32/2021, враховуючи позицію учасників справи, надавши оцінку письмовим доказам щодо їх належності, допустимості та достатності в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що 14.12.1960 Дзержинським відділом РАЦС Криворізького міського управління юстиції зареєстровано шлюб [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , який було розірвано 08.10.1964. Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 34, 37-38). Від даного шлюбу у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с. 8, 33 зворот). [PERSON] 14.12.2012 уклала шлюб з [PERSON] , про що Дзержинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено актовий запис №76, після чого змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 35-36). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян №00031951698, [PERSON] 17.05.1980 уклала шлюб з [PERSON] , який було розірвано 01.06.1987, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] . Після реєстрації шлюбу [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 9, 38 зворот - 39). Як вбачається зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] , у [PERSON] та [PERSON] [INFO] народилася донька [PERSON] (а.с. 6, 27). Центрально-Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 19.12.2015 зареєстровано шлюб [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №1232, після якого [PERSON] змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с. 7, 27 зворот). Аналізом вищевказаних документів встановлено, що заявниця [PERSON] , [INFO] , є онукою [PERSON] , [INFO] . [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 10, 26 зворот). Відповідно до довідки виконавчого комітету Довгинцівської районної у місті ради від 14.07.2021 №8/21-3042, [PERSON] з 18.03.1976 по 19.03.2019 була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Як вбачається з відмітки у паспорті громадянина України, місце проживання заявниці [PERSON] зареєстроване за адресою: [ADDRESS] (а.с. 5). Заявниця зазначає, що на початку 2015 року стан здоров`я [PERSON] погіршився, у зв`язку з чим вона забрала бабусю жити до свого місця фактичного проживання, про що мешканцями [ADDRESS] , 30.01.2022 складено акт, згідно якого [PERSON] з початку 2015 року до своєї смерті - [INFO] , мешкала разом зі своєю онукою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Таким чином, на день смерті - [INFO] , [PERSON] проживала без реєстрації із [PERSON] у будинку [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина у вигляді квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , яка їй належала на підставі свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 12.05.1994 (а.с. 28, 29). До приватного нотаріуса Криворізького районного нотаріального округу Дніпропетровської області Забуранної А.А. 13.07.2021 звернулася [PERSON] із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] та [PERSON] із заявою про відмову прийняття спадщини після смерті своєї матері на користь [PERSON] (а.с. 25, 31 зворот). Приватним нотаріусом Забуранною А.А. 13.07.2021 заведена спадкова справа №32/2021 після смерті [PERSON] (а.с. 34). Відповідно до відомостей зазначених в спадковій справі №32/2021, [PERSON] за життя заповіту та спадкових договорів не складала (а.с. 30). За зверненням [PERSON] , приватним нотаріусом Забуранною А.А, 10.08.2021 видано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з тим, що спадкоємиця пропустила строк для прийняття спадщини та не надала документів, які підтверджують постійне проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини (а.с. 12, 41). Таким чином, встановлення факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем необхідно заявниці для реалізації права на оформлення спадкового майна. Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з ч. 1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно з пп. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013) Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Виходячи із п. 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 №7, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Частиною 1 статті 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У п. 5 ч. 2 вказаної норми передбачено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав; чинне законодавство не передбачає іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; установлення такого факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 №5, факт родинних відносин між фізичними особами встановлюється у судовому порядку, коли від нього залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Факт постійного проживання [PERSON] разом зі спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, тобто на день її смерті [INFO] , знайшов своє підтвердження у судовому засіданні на підставі досліджених судом доказів. Метою встановлення факту спільного проживання заявниці зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки. Чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Враховуючи вищевикладене, а також, що встановлення факту постійного проживання заявниці зі спадкодавцем породжує юридичні наслідки, а саме його підтвердження необхідне [PERSON] для реалізації права на спадщину, чинним законодавством не передбачено іншого порядку його встановлення і встановлення зазначеного факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право, суд вважає за необхідне дану заяву задовольнити та встановити факт постійного проживання [PERSON] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] , на час відкриття спадщини, за адресою: [ADDRESS] . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати по справі відшкодуванню не підлягають.

Outcome: approved