Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У жовтні 2020 року позивач АТ "УкрСиббанк" звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на прдмет іпотеки. Позовні вимоги, обгрунтовує тим, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 26.11.2018 року нова назва АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 11380740000 від 06.08.2008 року в системі обліку банку договір №11380740001, надалі - кредитний договір з додатковою угодою №1 від 03.02.2009 року. Відповідно до умов кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит у сумі 99999.00 дол. США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача [PERSON] , а останній зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 06.08.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту п.1.1 , 1.2 кредитного договору. Відповідно до п.5.6 постанови Національного банку України від 18.06.2003 №254 «Про затвердження Положення про організацію операційної діяльності в банках України» та п. 62 постанови Національного банку України від 04.07.2018 №75 «Про затвердження Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України» виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій. Додатковою угодою №1 від 03.02.2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо схеми погашення кредиту, перенесено строки виконання зобов`язань, продовжено строк повернення кредиту до 06.08.2026 року. Сторони кредитного договору домовилися, що з дати підписання додаткової угоди №1 відповідач [PERSON] зобов`язувався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 1305.00 дол. США 10-го числа кожного місяця. Сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів в період з 01.11.2008 року по 31.11.2008 року, здійснюється відповідачем [PERSON] в період з 01.12.2013 року по 10.12.2013 року. Сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів в період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, здійснюється відповідачем [PERSON] в період з 01.01.2014 року по 13.01.2014 року. За користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 15.00 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в подвійному розмірі. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом п. 1.3.2 кредитного договору. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку та сплачуються у порядку, передбаченому п.1.3 кредитного договору. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору був укладений договір іпотеки №91608 від 06.08.2008 року, між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майновими поручителями [PERSON] , та прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартира, загальною площею 74.60 кв.м., що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , та належить іпотекодавцям на праві власності. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано обтяження іпотекою у Державному реєстрі іпотек. Ринкова вартість предмету іпотеки становила 1 035 668.00 грн. , згідно п. 1.2 договору іпотеки. Відповідно до договору іпотеки іпотекою забезпечується в повному обсязі виконання усіх грошових зобов`язань за кредитним договором. Відповідно до п. 2.1.1 договору іпотеки іпотекодержатель має право на усі передбачені законодавством України права іпотекодержателя. Позичальник тривалий час не виконує свої зобов`язання щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів у повному обсязі у строк, передбачений кредитним договором. Станом на 29.09.2020 року за кредитним договором існує заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 292041,61 дол.США (Двісті дев`яносто дві тисячі сорок один долар США 61 цнт., що за курсом НБУ 28,3062 грн. за 1 дол.США станом на 29.09.2020 р. еквівалентно 8266588.22 грн.), з яких: 97498,77 дол. США - заборгованість за кредитом, 148091.08 дол. США - заборгованість за процентами за користування кредитом (відповідно до п. 1.3.1. кредитного договору та ст. 1048 ЦК України), 46451.76 дол. США - заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін (за прострочення виконання грошового зобов`язання відповідно до ст. 625 ЦК України). В зв"язку з чим, позивач просить суд озов Акціонерного Товариства "УкрСиббанк" до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про звернення стягнення на прдмет іпотеки - задовольнити та в рахунок погашення заборгованості на користь Акціонерного товариства "УкрСиббанк" (МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження: 04070, м. Київ, в. Андріївська, буд. 2/12, що виникла внаслідок невиконання [PERSON] умов договору про надання споживчого кредиту № 11380740000 від 06.08.2008 року по кредиту та процентам у розмірі 292041 , 61 доларів США ( двісті дев"яносто дві тисячі сорок один долар США 61 цент); звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме : квартири, загальною площею 74.60 кв. м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ); встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності; стягнути солідарно з [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) на користь Акціонерного товариства"УкрСиббанк" ( рахунок № [NUMBER] в АТ "УкрСиббанк" , МФО 351005, код 09807750, місцезнаходження: 04070, м. Київ, в. Андріївська, буд. 2/12) судовий збір у розмірі 15 535 грн. 02 коп. Ухвалою суду від 23.10.2020 року відкрито підготовче провадження по справі (ас. 53-54). 19.05.2021 року відповідач надіслав відзив в якому просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на строк позовної давності (ас.72). Ухвалою суду від 28.10.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового слухання (ас.135). В судове засідання представник позивача АТ «УкрСиббанк" не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надіслав на адресу суду клопотання в якому просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позов (ас.203). В судовому засіданні відповідач [PERSON] просив суд відмовити в задоволенні позову, посилаючись на строки позовної давності. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] не з"явилися, про час та місце слухання справи повідомлялися належним чином (ас.201). Суд, заслухавши відповідача та дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» з 26.11.2018 року нова назва АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРСИББАНК» та [PERSON] , укладено договір про надання споживчого кредиту № 11380740000 від 06.08.2008 року в системі обліку банку договір №11380740001, надалі - кредитний договір з додатковою угодою №1 від 03.02.2009 року (ас. 16-19). Судом встановлено, що відповідно до умов кредитного договору, позивач надав позичальнику кредит у сумі 99999.00 дол. США шляхом зарахування коштів на поточний рахунок відповідача [PERSON] , а останній зобов`язався повернути наданий кредит у повному обсязі в терміни та розмірах, що встановлені графіком погашення кредиту згідно додатку №1 до договору, але в будь-якому випадку не пізніше 06.08.2018 року, якщо тільки не застосовується інший термін повернення кредиту п.1.1 , 1.2 кредитного договору(ас.16-17). Судом встановлено, додатковою угодою №1 від 03.02.2009 року до кредитного договору внесені зміни щодо схеми погашення кредиту, перенесено строки виконання зобов`язань, продовжено строк повернення кредиту до 06.08.2026 року. Сторони кредитного договору домовилися, що з дати підписання додаткової угоди №1 відповідач [PERSON] зобов`язувався повертати кредит та сплачувати плату за кредит шляхом щомісячної сплати ануїтетних платежів у розмірі 1305.00 дол. США 10-го числа кожного місяця. Сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів в період з 01.11.2008 року по 31.11.2008 року, здійснюється відповідачем [PERSON] в період з 01.12.2013 року по 10.12.2013 року. Сплата процентів, нарахованих згідно умов договору за використання кредитних коштів в період з 01.12.2008 року по 31.12.2008 року, здійснюється відповідачем [PERSON] в період з 01.01.2014 року по 13.01.2014 року(ас.25). Судом встановлено, що за користування кредитними коштами позичальник зобов`язався сплачувати проценти у розмірі 15.00 % річних. За користування кредитними коштами понад встановлений договором термін банк автоматично нараховує проценти на прострочену суму основного боргу за процентною ставкою в подвійному розмірі. Сторони домовилися, що за умовами договору може бути встановлений новий розмір процентної ставки за користування кредитом п. 1.3.2 кредитного договору. Проценти нараховуються на суму кредиту, що надана банком позичальнику, і ще не повернута останнім у власність банку та сплачуються у порядку, передбаченому п.1.3 кредитного договору (ас. 16 на звороті). Судом встановлено, що в забезпечення виконання кредитних зобов`язань позичальника по вказаному кредитному договору був укладений договір іпотеки №91608 від 06.08.2008 року, між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , майновими поручителями [PERSON] , та прийнято в іпотеку нерухоме майно - квартира, загальною площею 74.60 кв.м., що знаходиться за адресою - [ADDRESS] , та належить іпотекодавцям на праві власності. Одночасно з нотаріальним посвідченням договору іпотеки на вказану квартиру було накладено заборону відчуження та зареєстровано обтяження іпотекою у Державному реєстрі іпотек (ас.30-32). Відповідно до вказаного договору право вимоги означає всі права вимоги ( як існуючі, так і майбутні, як наявні, так і умовні) продавця у якості кредитора до позичальників за кредитними договорами, окрім права продавця на договірне списання коштів з рахунків позичальників, відкритих у продавця, а також права вимоги продавця до осіб, які надали забезпечення, за договорами забезпечення, включаючи будь-які та всі права вимоги та засоби захисту прав, які доступні продавцю, щодо виконання позичальниками та/або особами, які надали забезпечення, будь-яких своїх обов`язків за кредитними договорами та договорами забезпечення. Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Державна реєстрація здійснюється особою, на яку відповідно до законодавства покладені функції щодо державної реєстрації обтяжень нерухомого майна іпотекою (частина друга статті 4 Закону України "Про іпотеку"). Відповідно до пункту 4 розділу VI "Прикінцеві положення" Закону України «Про іпотеку» до набрання чинності законом про державний реєстр прав на нерухоме майно порядок державної реєстрації іпотек встановлюється тимчасовим положенням про порядок державної реєстрації іпотек, що затверджується Кабінетом Міністрів України (Тимчасовий порядок, затверджений постановою Кабінету Міністрів №410 від 31.03.2004 року, що був чинним на час реєстрації змін у Державному реєстрі іпотек від 08 серпня 2012 року). Згідно з пунктом 4 Тимчасового порядку №410 державна реєстрація відомостей про обтяження чи зміну умов обтяження нерухомого майна іпотекою, відступлення прав за іпотечним договором та передачу, анулювання, видачу дубліката заставної та видачу нової заставної здійснюється шляхом внесення запису до Реєстру, а також змін і додаткових відомостей до запису, виключення запису з Реєстру. Відповідно до положень ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України, зобов`язання мають виконуватись належним чином відповідно до умов договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Згідно із статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про іпотеку», у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Як встановлено з матеріалів справи, 28.07.2015 року на адресу відповідача позивачем направлено лист-вимогу про усунення порушень, в якій зазначено, що виконання зобов`язання за кредитним договором боржником [PERSON] не виконуються. Неодноразові звернення банку з питань виконання зобов`язань з виплати кредиту проігноровані, питання реструктуризації не вирішено (ас.73). Станом на дату розрахунку 27.07.2015 року сума заборгованості за кредитом становить 200 733, 52 доларів США, з яких 97 498,77 доларів США - кредитна заборгованість, в тому числі прострочена заборгованість - 13 716,70 доларів США, 103 234, 75 доларів США - заборгованість по процентам. Зважаючи на викладене та положення договору, банк вимагав від позичальника у тридцятиденний строк достроково повернути кредит, сплатити нараховані проценти за користування кредитом та неустойку. Додатково повідомлено, що у разі невиконання цієї вимоги, банк розпочне звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до Закону України «Про іпотеку» шляхом подачі до суду позову про звернення стягнення на предмет іпотеки чи вчинення виконавчого напису нотаріуса. До позовної заяви представником позивача було додано розрахунок заборгованості за кредитним договором , згідно з яким загальна заборгованість відповідача за невиконання умов договору станом на 29.09.2020 року становить у розмірі 292041, 61 доларів США, що складається з: заборгованості за кредитом у розмірі 97498,77 доларів США, заборгованості за процентами за користування кредитом відповідно до п.1.3.1. кредитного договору у розмірі 148091.08 доларів США , заборгованість за процентами за користування грошовими коштами понад встановлений договором термін в розмірі 46451.76 доларів США (ас. 33-45). Відповідно до п. 1.2 договору іпотеки ринкова вартість предмету іпотеки становила 1 035 668 грн. 00 коп. Стаття 33 Закону України «Про іпотеку» передбачає, що в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Як вбачається зі змісту іпотечного договору № 91608 від 06.08. 2008 року, пунктом 1.1. іпотекодавці передають в іпотеку житлове приміщеня, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, позивач АТ "УкрСиббанк" у зв`язку з наявністю непогашеної заборгованості за кредитним договором позичальника [PERSON] , невиконанням ним вимог банку про погашення заборгованості у повному обсязі, має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 19 травня 2020 року у справі № 361/7543/17 наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Заява відповідача про пропуск банком строку позовної давності та застосування наслідків спливу строку позовної давності є необґрунтованою, оскільки відповідно до розрахунку заборгованості останні платежі по кредиту та процентах [PERSON] здійснювалася у березні 2017 року, з позовом до суду про стягнення заборгованості АТ «УкрСиббанк" звернувся 29.03.2017 року, рішення про стягнення заборгованості було винесене 05.03.2020 року, а з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки банк звернувся 12.10.2020 року. Отже, враховуючи, що рішення Святошинського районного суду м. Києва від 05.03.2020 року не виконане та не погашене, суд задовольняє позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет іпотеки. Також необхідно встановити спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки - шляхом проведення прилюдних торгів згідно із Законом України «Про виконавче провадження», за початковою ціною продажу предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності на стадії оцінки нерухомого майна під час проведення виконавчих дій. Разом з тим, відповідно до Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» № 1304-VII, що набув чинності 07 червня 2014 року, протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку. Встановлений Законом № 1304-VII мораторій не передбачає втрату кредитором права на звернення стягнення на предмет іпотеки (застави) у випадку невиконання боржником зобов`язань за договором, а лише тимчасово забороняє примусове стягнення на майно (відчуження без згоди власника). Протягом дії цього Закону інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Закон № 1304-VII є правовою підставою, що забороняє органам і посадовим особам, які здійснюють примусове виконання рішень про звернення стягнення на предмет іпотеки та провадять конкретні виконавчі дії, вживати заходи, спрямовані на примусове виконання таких рішень стосовно окремої категорії боржників чи іпотекодавців, на яких поширюється дія цього Закону. Враховуючи, що дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» поширюється на спірні правовідносини, оскільки предмет іпотеки - квартира, загальною площею 74,60 кв.м. використовується як місце постійного проживання позичальника [PERSON] , якому надавався кредит в іноземній валюті для придбання такого житла, рішення суду в частині звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає виконанню на час дії цього Закону. Згідно з частинами першою та другою статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. . Тому з відповідачів солідарно на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору у загальному розмірі 15 535 грн. 02 коп.

Outcome: approved