Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Квітневе в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області (відповідач), в якій просить: встановити факт проживання [PERSON] разом із [PERSON] однією сім`єю в [ADDRESS] , не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, тобто до моменту смерті останнього, що наступила 16.06.2019; встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ЛВ №088620 від 26.03.2001, виданого Жидачівською районною радою народних депутатів на ім`я « [PERSON] »; визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,2855 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія III-ЛВ №088620 від 26.03.2001. В обґрунтування\~своїх вимог\~щодо предмета\~спору покликається\~на те,\~що [INFO] \~помер родич\~позивачки [PERSON] .\~Після його\~смерті відкрилася\~спадщина до\~складу якої,\~окрім іншого,\~увійшли земельні\~ділянки для\~ведення товарного\~сільськогосподарського виробництва\~на території\~Баковецької сільської\~ради,\~загальною площею\~1,2855\~га,\~що належали\~померлому згідно\~Державного акту\~на право\~приватної власності\~на землю\~серія III-ЛВ\~0088620\~від 26.03.2001.\~ [PERSON] \~був зареєстрований\~в [ADDRESS] \~до дня\~смерті,\~що наступила\~ [INFO] .\~До дня\~смерті і\~на день\~смерті [PERSON] \~по даній\~адресі проживала\~без реєстрації\~власниця будинку\~і племінниця\~дружини покійного\~ [PERSON] \~ [PERSON] ,\~яка здійснювала\~догляд за\~померлим і\~займалася його\~похороном.\~Від імені\~ [PERSON] \~заповіт не\~посвідчувався,\~тому спадкування\~відбулося за\~законом.\~ [PERSON] \~близьких родичів\~не мав,\~(дружина\~ [PERSON] \~померла [INFO] ),\~а тому\~на момент\~його смерті\~не було\~осіб,\~які б\~могли спадкувати\~за законом\~у спосіб,\~передбачений статтей\~1261-1263\~ЦК України.\~Оскільки позивачка\~постійно проживала\~із [PERSON] \~на час\~відкриття спадщини,\~ не\~заявляла про\~відмову від\~спадщини,\~то на\~підставі частини\~3\~статті 1268\~ЦК України,\~вважається такою,\~що її\~прийняла,\~проте юридично\~не оформила. 15.02.2022 позивачка звернулася до приватного нотаріуса для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельні ділянки, що знаходяться на території Баковецької сільської ради, що належали померлому і є спадковим майном. Окрім того, позивачка не може документально підтвердити факт її проживання однією сім`єю із [PERSON] в с. Квітневе Жидачівського району Львівської області до часу смерті останнього. Також, із наявної ксерокопії Державного акту на право приватної власності на землю вбачаються розбіжності у написанні по-батькові власника земельної ділянки « [PERSON] » « [PERSON] ». Для визнання права позивачки на спадкове майно потрібно в судовому порядку встановити факт її проживання однією сім`єю із спадкодавцем до часу відкриття спадщини. Окрім того, позивачка не може оформити прийняту нею спадщину в нотаріальному порядку, оскільки не змогла пред`явити оригінали правовстановлюючих документів через їх втрату, а також через розбіжності в документах. Відповідач не скористався правом на подання відзиву. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, у якій також повідомив про відсутність на час розгляду даної справи в суді інформації, яка була б підставою щодо заперечення стосовно предмета даного позову. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за відсутності позивачки та його представника і призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.25-26), заяву про виклик свідків (а.с.32). Представником відповідача подано заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутність заперечень стосовно предмета даного позову (а.с.30). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 11.04.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.21-22). Ухвалою підготовчого засідання від 23.05.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.27-28). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивачки посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Шлюб між [PERSON] і [PERSON] розірвано 12.08.2004, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу від 12.08.2004 (а.с.9). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серії IІІ-ЛВ №088620 від 26.03.2001 та планом меж земельної ділянки, який є складовою частиною цього Державного акта, [PERSON] на підставі рішення Жидачівської районної ради від 22.09.2000 №226 передана у приватну власність земельна ділянка площею 1,2855 гектарів в межах згідно з планом. Земельні ділянки розташовані на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право власності на землю за №620 (а.с.16) Відповідно до свідоцтв про смерть від 25.03.2016, 18.06.2019, [PERSON] померла [INFO] , [PERSON] помер [INFO] у с. Квітневе Жидачівського району Львівської області (а.с.10, 12). Згідно з Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 30.11.2016, зареєстрованого в реєстрі за №1402, спадкоємцем зазначеного у заповіті майна [PERSON] є її племінниця [PERSON] . Спадщина, на яку видане свідоцтво складається з: домоволодіння з прилеглими до нього господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться по [ADDRESS] (а.с.11). Довідкою ВК Бібрської міської ради №375 від 09.11.2021 встановлено, що в господарстві в [ADDRESS] проживав та був зареєстрований [PERSON] , який помер [INFO] . До дня смерті та на день смерті [PERSON] разом з ним проживала без реєстрації власниця будинку і племінниця дружини [PERSON] [PERSON] , яка доглядала хворого і займалася похороном. Інших членів господарства не було. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.13). Відповідно до Витягу зі Спадкового реєстру №68387722 від 03.02.2022, після смерті [PERSON] спадкова справа не заводилась, свідоцтва про право на спадщину не видавалися (а.с.14). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 15.12.2021 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно, яке вона має намір успадкувати (а.с.18). Довідкою відділу №5 Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 09.06.2022 встановлено, що згідно Книги реєстрації державних актів про право приватної власності на землю на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, на підставі рішення сесії Жидачівської районної ради від 22.09.2000 на [PERSON] зареєстрований Державний акт на право приватної власності на землю серії IІІ-ЛВ №088620 від 26.03.2001. Реєстраційний номер 620. Площа земельної ділянки 1,2855 гектарів (а.с.39). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] надала суду показання, за змістом яких вона є односельчанкою позивачки [PERSON] , яка проживала разом з [PERSON] більше п`яти років, допомагала йому, мали спільний побут, вели спільно господарство, купляла продукти. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду показання, за змістом яких [PERSON] проживала у с. Квітневе разом з [PERSON] і тіткою [PERSON] приблизно 9-10 років. Юпіни дітей не мали. [PERSON] працював у колгоспі і мав пай. [PERSON] і [PERSON] вели спільно господарство та мали спільний побут. [PERSON] займалася похоронами тітки та [PERSON] . Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з відсутністю документального підтвердження факту проживання позивачки разом із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини та у зв`язку з неоднаковим записом у правовстановлюючому документі по батькові померлого, що ставить під сумнів належність йому цього правовстановлюючого документу та перешкоджає позивачці в оформленні спадщини у позасудовому порядку. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, нормою частини 2 статті 315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 12, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до положень статті 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (стаття 1264 ЦК України). Згідно з частиною 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом положень статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] проживала не менше п`яти років разом із [PERSON] у селі Квітневе Жидачівського району Львівської області на момент відкриття спадщини (день смерті [PERSON] , яка наступила 16.06.2019). Вони були поєднані спільним побутом та проживали спільно як сім`я. Ці обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом письмовими доказами та показаннями свідків, які узгоджуються між собою, доповнюють один одного, не викликають сумнівів у своїй належності, допустимості та у сукупності є достатніми для встановлення факту проживання їх однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Суд зауважує, що перелік юридичних фактів, які підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині 1 статті 315 ЦПК України, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Також, судом встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №088620 від 26.03.2001, зареєстрований в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №620, виданий на ім`я [PERSON] . Однак,\~інші наявні\~в матеріалах\~справи докази\~(письмові\~докази)\~переконливо свідчать\~про те,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~є однією\~і тією\~ж особою.\~Ці докази\~узгоджуються між\~собою,\~є логічними,\~послідовними,\~доповнюють один\~одного,\~відповідають критеріям\~належності та\~допустимості,\~сумнівів у\~своїй достовірності\~не викликають\~і у\~своїй сукупності\~дозволяють беззаперечно\~встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] у с.Квітневе Жидачівського району Львівської області, Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІІ-ЛВ №088620 від 26.03.2001, виданого на ім`я « [PERSON] ». Суд зазначає, що встановлення зазначених вище фактів породжує для\~позивачки юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди у реалізації нею права на спадкування за законом після смерті [PERSON] . Крім цього, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день його сперті) належало право власності на земельні ділянки загальною площею 1,2855 га в межах згідно з планом, які розташовані на території Баковецької сільської ради та призначені для ведення товарного сільськогосподарського виробництва відповідно до Державного акта на право приватної власності на земельну ділянку серії ІІI-ЛВ №088620 від 26.03.2001, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №620. [PERSON] за життя особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті. З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. Беручи до уваги встановлений судом факт проживання [PERSON] з [PERSON] однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а також відсутність фактичних даних, які б свідчили про те, що [PERSON] заявляла про відмову від спадщини, тому суд доходить переконання, що [PERSON] вважається такою, що прийняла зазначену спадщину. Інших спадкоємців з першої по четверту чергу за законом, які б мали право на спадкування після смерті [PERSON] , судом не встановлено. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право власності на земельні ділянки, яке набула у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1264, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved