Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

І. Стислий виклад позицій позивача, відповідача, третьої особи 1.Виклад позиції позивача. 31.01.2022 року [PERSON] звернувся до Шаргородського районного суду з позовом до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Кредитної спілки «Злагода», - про стягнення заборгованості за договором кредиту, у якому просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість в розмірі 23216,94 грн. за договором кредиту №7418к від 22.04.2013 року. Позовні вимоги мотивовані тим, що 22.04.2013 року між кредитною спілкою «Злагода» та [PERSON] було укладено кредитний договір №7418к, згідно з яким відповідач отримав від КС «Злагода» кредит у сумі 9000 грн. строком на 36 місяців на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості. Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, визначених цим Договором. Плата за користування кредитом (проценти) становить 80 % річних (п.3.1. Договору). Відповідно до п.3.7 Договору, у разі несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково на строк, що перевищує 3 календарні дні, процентна ставка по кредиту змінюється у відповідності до ст.611 ЦК України як зміна умов зобов`язання, і встановлюється у розмірі 240% річних від суми залишку кредиту. Також, відповідно до п.6.4 Договору, у разі прострочення позичальником передбаченого Графіком розрахунків планового платежу чи його частини на строк, що перевищує 60 календарних днів, кредитодавець має право стягнути з позичальника штраф в розмірі 60% від суми несвоєчасно сплаченого кредиту. Заборгованість відповідача перед КС «Злагода» по Договору кредиту №7418к від 22.04.2013 року станом на дату закінчення кредитування, згідно з графіком розрахунків становить 23216,94 грн. Окрім цього, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати кошти (кредит) позичальнику у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1054 ЦК України). З 2015 року в провадженні Вінницького відділу поліції ГУНП у Вінницькій області перебуває два кримінальних провадження, що внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12015020010002901 від 06.05.2015 року та за №12017020010000240 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.ч.1, 2, 5 ст.191 КК України, відносно деяких посадових осіб, які своїми діями призвели до того, що КС «Злагода» на даний час заборгувала перед своїми вкладниками кошти в розмірі приблизно 40000000 грн. Вказана заборгованість виникла і внаслідок того, що велика кількість осіб, які отримали кредит в КС «Злагода», його не повернули, чим порушили права та законні інтереси вкладників. З огляду на це КС «Злагода» уклало договори відступлення прав вимоги. Так, 01.04.2021 року, відповідно до Договору про відступлення права вимоги №1 між КС «Злагода» та [PERSON] , первісний кредитор відступив новому кредитору своє право вимоги за кредитним договором №7418к з усіма додатками та додатковими угодами до нього. Відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і заборгованість за договором не погашає, що є порушенням законних прав та інтересів позивача. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач покликається на вимоги ст.ст.15, 16, 509, 525, 526, 527, 530, 598, 599, 610, 611, 612, 623, 625, 1049, 1054 ЦК України. В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позовні вимоги. Просить задовольнити позов та стягнути з відповідача заборгованість за договором кредиту від 22.04.2013 року №7418к в сумі 23216,94 грн. Позивач [PERSON] у вступному слові та в додаткових поясненнях суду пояснив, що 22.04.2013 року між КС «Злагода» та відповідачем [PERSON] було укладено кредитний договір, за яким кредитна спілка видала, а відповідач отримав кредит в сумі 9000 грн. Факт видачі кредитною спілкою та отримання [PERSON] коштів у розмірі 9000 грн. підтверджується, на його переконання, належними доказами, якими вважає кредитний договір, погодження до п.3.7 кредитного договору, а також факт неприбуття відповідача в судові засідання та відсутність останнього за місцем проживання. Так, позивач зазначив, що п.2.2 Договору кредиту передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в строк не пізніше двох банківських днів від дати підписання Договору, тому, на його переконання, кредитна спілка видала кредитні кошти в сумі 9000 грн. [PERSON] , оскільки не могла не виконати свої зобов`язання. Також, позивач пояснив, що на його переконання, підписання сторонами погодження пункту 3.7 кредитного договору про збільшену процентну ставку у випадку порушення строків чергового платежу, свідчить про отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 9000 грн., оскільки вважає, що не має підстав сторонам договору підписувати таке погодження, якби кредитна спілка не передала, а відповідач не отримав грошові кошти за Договором. Крім того, сам факт неприбуття відповідача у судові засідання, відсутність останнього за зареєстрованим місцем проживання свідчить, на переконання позивача, про ухилення від виконання зобов`язання щодо сплати платежів за даним договором кредиту. Він є вкладником кредитної спілки, але не може повернути свій вклад, оскільки попередні керівник та касир Спілки незаконно заволоділи грошовими коштами вкладників Спілки та переховуються. Наразі зареєстровано два кримінальні провадження щодо посадових осіб спілки, одне з яких направлено для розгляду до суду, а по іншому здійснюється досудове розслідування. У зв`язку із вказаною обставиною у нього відсутні усі необхідні докази для підтвердження факту отримання відповідачем кредиту та факту ухилення останнього від сплати по кредиту, зокрема, видаткові чи прибуткові касові ордери чи інші платіжні документи. До того ж, він подавав позов до КС «Злагода» про повернення вкладу, який задоволено судом і на даний час він має намір звернутися для виконання цього рішення у примусовому порядку до органів державної виконавчої служби. Оскільки КС «Злагода» не має ні грошових коштів, ні майна, то між ним та Спілкою було укладено договір про відступлення права вимоги, за яким йому передано права вимоги за кредитними договорами, в тому числі і щодо відповідача [PERSON] , у зв`язку із чим він звернувся до суду з вказаним позовом, враховуючи, що відповідач ухиляється від виконання зобов`язання. Позивач вважає, що наявність заборгованості та її розмір підтверджуються графіком розрахунків, що є додатком до кредитного договору. Зокрема, у вказаному Графіку визначено суму грошових коштів, яку відповідач повинен був сплатити у кінцевий строк кредитування, тобто 23126,94 грн., тому вважає, що заборгованість [PERSON] за договором кредиту становить вказану суму. Крім того, позивач вважає, що відповідачем порушено його права, які мають бути поновлені судом шляхом задоволення цього позову, оскільки цьому існує позитивна судова практика, зокрема, Бершадського районного суду Вінницької області, який 15.12.2021 року ухвалив заочне рішення про задоволення його вимог за аналогічним позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, та Літинського районного суду Вінницької області, який 30.05.2022 року ухвалив заочне рішення про задоволення його позовних вимог за аналогічним позовом до [PERSON] , [PERSON] . У випадку, якщо суд відмовить йому у задоволенні цього позову, то він змушений буде звертатися до КС «Злагода» про відступлення йому права вимоги по інших боржниках, котрі проживають у Літинському чи Бершадському районах, де склалася позитивна судова практика щодо задоволення його аналогічних позовних вимог. 2.Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] не скористався своїм правом подати відзив на позов та не подав до суду відзиву із викладенням своїх заперечень щодо позовних вимог [PERSON] та щодо розрахунку заборгованості відповідно до позовних вимог, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 14.02.2022 року (а.с.40-41). Крім того, відповідач [PERSON] не прибув у судові засідання, призначені на 26.04.2022 року, на 11.05.2022 року, на 03.06.2022 року, на 16.06.2022 року, при цьому не подавав заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи. 3.Виклад позиції третьої особи. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - КС «Злагода» не скористалася своїм правом подати пояснення на позов та не подала до суду пояснень щодо позову, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 14.02.2022 року (а.с.40-41). Крім того, представник третьої особи не прибув у судові засідання, призначені на 26.04.2022 року, на 11.05.2022 року, на 03.06.2022 року, на 16.06.2022 року, при цьому не подавав заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи по суті. ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача, третьої особи 1. 11.05.2022 року позивач [PERSON] надіслав на електронну адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, наполягає на задоволенні позову, не заперечує щодо заочного розгляду справи (а.с.96). 2. 01.06.2022 року позивач [PERSON] надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій повідомив про те, що у його розпорядженні відсутні докази, витребувані на підставі ухвали суду від 11.05.2022 року; додатково зазначив, що договір кредиту №7418к від 22.04.2013 року відповідачем не оскаржений, тому, на його переконання, є доказом отримання кредиту, а також є дійсним та чинним (а.с.111). 3. 03.06.2022 року позивач [PERSON] подав до Шаргородського районного суду заяву на виконання ухвали суду від 11.05.2022 року про витребування доказів, в якій зазначив про те, доказом надання (відкриття) кредиту відповідачеві вважає договір №7418к від 22.04.2013 року, копія якого знаходиться у матеріалах справи, а оригінал - у нього. Розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] на кінець строку кредитування проведений з графіка розрахунків, який є додатком до договору кредиту і знаходиться в матеріалах справи, заборгованість складає 23216,94 грн. (а.с.122). 4. В судовому засіданні 16.06.2022 року позивач заявив усне клопотання про приєднання до матеріалів цивільної справи судових рішень Бершадського районного суду від 15.12.2021 року та Літинського районного суду від 30.05.2022 року за його позовами з аналогічним предметом до інших відповідачів. Інших заяв та клопотань, пов`язаних з розглядом справи, позивач до суду не подавав. 5. Відповідач [PERSON] заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи, до суду не подавав. 6. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - КС «Злагода» заяв і клопотань, пов`язаних із розглядом справи по суті, до суду не подавала. [PERSON] , який зазначає себе представником КС «Злагода», 03.06.2022 року на електронну адресу суду надіслав заяву про відкладення судового засідання у зв`язку із зайнятістю в іншій справі (а.с.112). Разом з тим, до заяви [PERSON] не надано документів на підтвердження повноважень на представництво в Шаргородському районному суді інтересів третьої особи КС «Злагода» у цій цивільній справі. ІІІ. Процесуальні дії у справі 1. Ухвалою суду від 14.02.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Кредитної спілки «Злагода», - про стягнення заборгованості за договором кредиту, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи та призначено судовий розгляд на 31.03.2022 року (а.с.40-41). 2. 31.03.2022 року судом постановлено ухвалу про проведення подальшого судового розгляду у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи; перше судове засідання призначено на 26.04.2022 року, визначено дату другого судового засідання - на 11.05.2022 року (а.с.49-50). 3. 26.04.2022 року розгляд справи відкладено на 11.05.2022 року у зв`язку з неявкою позивача та відповідача (а.с.92). 4. 11.05.2022 року судом, у зв`язку із виниклими сумнівами у добросовісному здійсненні позивачем процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо подання доказів і щодо поданих доказів, постановлено ухвалу про витребування у [PERSON] доказів; розгляд справи відкладено на 03.06.2022 року (а.с.98-101). 5. 03.06.2022 року відкладено розгляд справи на 16.06.2022 року, про що постановлено ухвалу (а.с.117-119). 6. 16.06.2022 року судом постановлено ухвалу проведення заочного розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача, - Кредитної спілки «Злагода», - про стягнення заборгованості за договором кредиту (а.с.131-132). За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності відповідача та ухвалення судового рішення немає. 7. Враховуючи, що в судове засідання не прибув представник КС «Злагода», який належним чином повідомлений про час, дату та місце розгляду справи, то суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про розгляд справи у відсутності вказаного учасника справи. 8. В судовому засіданні до початку розгляду справи по суті суд без виходу до нарадчої кімнати постановив ухвалу про задоволення клопотання позивача про приєднання копій судових рішень та приєднав копії заочних рішень Бершадського районного суду від 15.12.2021 року у справі №126/1589/21, Літинського районного суду від 30.05.2022 року у справі №137/143/22 (а.с.133-135, 136-140. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли правовідносини позики, зокрема кредиту, які регулюються ЦК України. Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами. Вирішуючи спір, суд встановив факт укладення 22.04.2013 року договору кредиту №7418к між КС «Злагода» та [PERSON] , згідно з яким кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в сумі 9000 грн. на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитом на визначених цим Договором умовах (п.1.1. Договору). Кредит надається строком на 36 (тридцять шість) місяців від дати отримання позичальником кредиту (п.2.1. Договору). Кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит у строк не пізніше 2 банківських днів від дати підписання цього Договору (п.2.2. Договору). Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом до закінчення строку, визначеного у п.2.1. цього Договору (п.2.3. Договору). Крім того, п.2.4. Договору кредиту встановлено, що кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитодавця або (згідно з заявою позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. Датою отримання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Датою повернення (погашення) кредиту так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, а при безготівкових розрахунках - дата зарахування коштів на рахунок кредитодавця (п.2.5. Договору). Плата за користування кредитом (проценти) становить 80 (вісімдесят) % річних від суми залишку кредиту за кожен день користування кредитом, з яких частина процентів (мінімальний процент) в розмірі 0 % від суми кредиту сплачується позичальником в день отримання кредиту. Проценти нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом за виключенням дня отримання кредиту (п.3.1.Договору кредиту). Нарахування процентів за цим Договором здійснюється з урахуванням числа днів у календарному році (вихідних, святкових та неробочих днів включно). Кількість днів у році приймається за 365 (366) (п.3.2. Договору кредиту). Відповідно до п.3.3. Договору, погашення кредиту та процентів за користування кредитом здійснюється згідно з графіком розрахунків, що є додатком до цього Договору. Якщо дата здійснення чергових платежів згідно з графіком розрахунків припадає на вихідний (святковий, неробочий) день, то здійснення платежів відбувається на наступний за вихідними (святковими, неробочими) днями робочий день кредитодавця і це не вважається порушенням розрахунків (п.3.4. Договору кредиту). Погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в наступному порядку: спочатку сплачуються суми штрафних санкцій, потім нараховані проценти за користування кредитом, а залишок суми зараховується в рахунок погашення основної суми кредиту, що вбачається із п.3.5. Договору кредиту. Позичальник проводить погашення кредиту та процентів за користування кредитом через касу кредитодавця за її місцезнаходженням у відповідні робочі дні та години або шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, що передбачено в п.3.9 Договору кредиту. Зобов`язання позичальника щодо своєчасного повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом забезпечується всім належним позичальнику на праві власності майном і коштами, на які може бути звернено стягнення, що передбачено в п.4.1. Договору кредиту. Кредитний договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до повного виконання сторонами власних обов`язків за цим Договором (п.9.2. Договору кредиту). Дія цього Договору припиняється після виконання сторонами власних обов`язків згідно з цим Договором; у випадку набрання чинності ухвали або рішення суду про припинення дії цього договору; у випадку дострокового розірвання договору в порядку, який визначений п.п.8.2, 8.3 цього Договору (п.9.3. Договору кредиту). Крім того, судом встановлено, що додатком до вказаного вище кредитного договору №7418к від 22.04.2013 року є Графік розрахунків, в якому зазначається сума кредиту - 9000 грн., дата відкриття кредиту - 22.04.2013 року, дата закриття кредиту - 22.04.2016 року, тип процентів - простий, нарахований відсоток за кредитом - всього 14216, 94 грн., до сплати основна сума - всього 9000 грн., до сплати всього за весь час кредитування на дату закінчення кредитування - 23216,94 грн. (а.с.13). Договір кредиту та Графік розрахунків підписані сторонами - кредитодавцем (представником КС «Злагода») та позичальником [PERSON] . Укладенню Договору кредиту між КС «Злагода» та [PERSON] передувало подання останнім заяви про надання кредиту в сумі 9000 грн. від 22.04.2013 року та Анкети позичальника від 22.04.2013 року (а.с.16). Таким чином, судом встановлено, що між між КС «Злагода» та [PERSON] виникли кредитні правовідносин, які врегульовуються Договором кредиту №7418к від 22.04.2013 року, в якому передбачені права та обов`язки сторін Договору. Разом з тим, судом не встановлено факту виникнення зобов`язань позичальника [PERSON] перед КС «Злагода» за вказаним Договором кредиту №7418к від 22.04.2013 року, виходячи з наступного. Так, згідно з п.2.4. Договору кредиту, кредит надається позичальнику готівкою в касі кредитодавця або (згідно з заявою позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у заяві. А п.2.5. Договору кредиту встановлено, що датою отримання кредиту вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Проте, позивачем не надано суду доказів того, що на виконання вимог п.п.2.4. чи 2.5. Договору кредиту позичальник [PERSON] отримав у КС «Злагода» кредитні кошти в сумі 9000 грн. готівкою в касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Виходячи з умов п.п.2.4., 2.5. Договору кредиту від 22.04.2013 року за №7418к, зобов`язання у позичальника [PERSON] перед кредитодавцем КС «Злагода» щодо сплати кредиту та процентів за користування ним виникає лише при отриманні суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, або (згідно з заявою позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у відповідній заяві. В абзаці другому позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що відповідач отримав у КС «Злагода» кредит у сумі 9000 грн. строком на 36 місяців на підставі проаналізованого вище кредитного договору від 22.04.2013 року за №7418к (а.с.2). Також, у абзаці п`ятому позовної заяви позивач [PERSON] зазначає про те, що відповідач [PERSON] має заборгованість перед КС «Злагода» по договору кредиту №7418к від 22.04.2013 року станом на дату закінчення кредитування становить в сумі 23216,94 грн. (а.с.3), тобто у загальній сумі, яка підлягає поверненню за договором кредиту та вказана у графіку розрахунків (а.с.13). До того ж, у абзаці сорок першому позовної заяви позивач [PERSON] зазначає, що відповідач [PERSON] продовжує ухилятися від виконання зобов`язання і не погашає заборгованість за договором кредиту (а.с.7). Разом з тим, у позові позивач [PERSON] не зазначив та до позову не надав: 1) доказів відкриття КС «Злагода» одного кредитного рахунку чи кількох кредитних рахунків відповідачеві, їх номерів, якщо такі відкривалися; 2) доказів надання Кредитною спілкою «Злагода» відповідачеві кредиту в сумі 9000 грн., тоді як п.2.4 Договору кредиту встановлено, що кредит надається позичальнику готівкою у касі кредитодавця або шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у відповідній заяві. Тобто позивач не надав у якості доказів ні видаткового касового ордеру, у випадку, якщо кредит видавався [PERSON] через касу кредитної спілки, ні платіжного доручення чи квитанції, якщо здійснювалося безготівкове перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником; 3) доказів отримання відповідачем кредиту від КС «Злагода», тоді як п.2.5 Договору кредиту встановлено, що датою отримання вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця; 4) прибуткових касових ордерів на отримані від позичальника суми повернення кредиту, або виписки по рахунку позичальника при безготівкових розрахунках з повернення кредиту, у випадку, якщо позичальник, який отримав кредит, здійснював проплати по його погашенню, оскільки п.2.5 договору кредиту встановлено, що датою повернення кредиту, так само як і датою сплати процентів вважається дата оформлення кредитодавцем прибуткових касових ордерів на отримані суми, або зарахування коштів на відповідний рахунок; 5) розрахунку заборгованості. Натомість, у позові, у вступному слові та в додаткових поясненнях під час судового розгляду справи позивач зсилається на графік розрахунків, який, як він вважає, свідчить про наявність заборгованості за договором кредиту, тоді як вказаний Графік є лише додатком до кредитного договору №7418к та свідчить про суму в розмірі 23216,94 грн., яка має бути сплачена позичальником на кінець строку кредитування, та не свідчить про наявність заборгованості за договором кредиту на вказану суму. 01.06.2022 року позивач [PERSON] надіслав на електронну адресу суду заяву, в якій, серед іншого, зазначив, що договір кредиту №7418к від 22.04.2013 року відповідачем не оскаржений, тому, на його переконання, цей Договір є доказом отримання кредиту, а також є дійсним та чинним (а.с.111). Вказану позицію позивач [PERSON] підтримав і в судовому засіданні, надаючи пояснення у вступному слові та в додаткових поясненнях. Суд зауважує, що факт укладення та дійсності договору кредиту №7418к від 22.04.2013 року або його чинності у цій цивільній справі учасниками справи не оспорюється, тому у суду відсутні підстави для надання оцінки вказаному Договору щодо його дійсності або чинності. Також, у заяві до суду від 03.06.2022 року позивач [PERSON] повідомив, що доказом надання (відкриття) кредиту відповідачеві та отримання його [PERSON] вважає договір кредиту від 22.04.2013 року №7418к, засвідчена копія якого знаходиться в матеріалах цивільної справи, а оригінал - у нього. Розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] проведений ним на кінець строку кредитування з графіка розрахунків, що є додатком до договору кредиту, та складає, на його переконання, 23216,94 грн. (а.с.122). Вказані ствердження позивач [PERSON] підтримав і в судовому засіданні, надаючи пояснення у вступному слові та в додаткових поясненнях. Суд вважає вказані ствердження позивача помилковими та звертає увагу на те, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту отримання позичальником [PERSON] кредиту в сумі 9000 грн. від Кредитної спілки «Злагода» на виконання умов кредитного договору, зокрема, готівкою в касі кредитодавця або (згідно з заявою позичальника) шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у відповідній заяві, згідно з вимогами п.2.4. Договору кредиту, та доказів на підтвердження дати отримання кредиту, якою, відповідно до п.2.5. Договору кредиту, вважається дата видачі позичальнику суми кредиту готівкою через касу кредитодавця, а при безготівкових розрахунках - дата списання відповідної суми з рахунку кредитодавця. Ні договір кредиту від 22.04.2013 року за №7418к, ні графік розрахунків, що є додатком до нього, не підтверджують ні факту отримання кредиту відповідачем від КС «Злагода» в сумі 9000 грн., ні факту виникнення заборгованості за договором кредиту, оскільки доказами на підтвердження вказаних фактів є лише первинні документи, оформлені відповідно до ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Згідно з вказаними положеннями Закону, підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Виписка по рахунку може бути належним доказом наведених у позові обставин, яка досліджується судом у сукупності з іншими доказами. До такого правового висновку дійшов Верховний Суд при розгляді цивільної справи №200/5647/18 в постанові від 16 вересня 2020 року. Також, належним доказом наведених у позові обставин, які досліджуються судом у сукупності з іншими доказами, можуть бути як видатковий касовий ордер, так і платіжний документ про списання відповідної суми з рахунку кредитодавця у підтвердження факту отримання відповідачем кредиту від КС «Злагода» в сумі 9000 грн., та прибуткові касові ордери на отримані від позичальника [PERSON] суми в рахунок повернення кредиту, або виписки по рахунку позичальника при безготівкових розрахунках з повернення кредиту у підтвердження факту сплати відповідачем коштів з повернення кредиту, або ж не проведення сплати по погашенню кредиту. Частиною 1 ст.81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 7 статті 81 ЦПК України встановлено, що суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Оскільки у суду виникли сумніви у добросовісному здійсненні учасником справи, зокрема, позивачем [PERSON] , процесуальних прав та виконанні обов`язків щодо подання доказів і щодо поданих доказів, що, на переконання суду, може свідчити про зловживання учасником судового процесу його правами, тому суд вбачав підстави для вжиття заходів для виконання позивачем обов`язків щодо доказів, і у порядку, передбаченому ч.7 ст.81 ЦПК України, з метою досягнення завдань та дотримання основних засад цивільного судочинства, встановлених ст.2 ЦПК України, ухвалою суду від 11.05.2022 року витребував у позивача [PERSON] : 1) докази відкриття КС «Злагода» одного кредитного рахунку чи кількох кредитних рахунків відповідачеві, їх номерів, якщо такі відкривалися; 2) докази надання Кредитною спілкою «Злагода» відповідачеві кредиту в сумі 9000 грн., якими є видатковий касовий ордер у випадку, якщо кредит видавався [PERSON] через касу кредитної спілки, або платіжне доручення чи квитанція, якщо здійснювалося безготівкове перерахування суми кредиту; 3) докази отримання відповідачем кредиту від КС «Злагода» в сумі 9000 грн., якими є як видатковий касовий ордер, так і платіжний документ про списання відповідної суми з рахунку кредитодавця; 4) прибуткові касові ордери на отримані від позичальника [PERSON] суми в рахунок повернення кредиту, або виписки по рахунку позичальника при безготівкових розрахунках з повернення кредиту; 5) розрахунок заборгованості позичальника [PERSON] на кінець строку кредитування (а.с.98-101). Цією ж ухвалою суд встановив строк позивачеві [PERSON] до 31 травня 2022 року для надання витребуваних доказів до Шаргородського районного суду та зобов`язав подати витребувані докази до 31.05.2022 року до канцелярії Шаргородського районного суду, або на електронну адресу суду з засвідченням копій електронним цифровим підписом позивача, або в системі «Електронний суд». Позивачем вказані докази, витребувані на підставі ухвали від 11.05.2022 року, у строк до 31.05.2022 року не подані, хоча ухвала суду отримана завчасно, 19.05.2022 року (а.с.110). Натомість, 01.06.2022 року позивач [PERSON] надіслав на електронну адресу суду заяву, а також 03.06.2022 року подав у суді заяву (а.с.111, 122), які підтримав в судовому засіданні під час вступного слова та в додаткових поясненнях та в яких, узагальнено, повідомив про те, що у його розпорядженні відсутні докази, витребувані на підставі ухвали суду від 11.05.2022 року, тобто первинні документи на підтвердження факту отримання відповідачем кредиту в сумі 9000 грн. та наявності заборгованості в сумі 23216,94 грн., якими є видаткові та прибуткові касові ордери, зсилаючись на арешт документів Кредитної спілки «Злагода» органом досудового розслідування та не надання йому вказаних документів Спілкою при укладенні договору про відступлення права вимоги, хоча такі документи, на його переконання, наявні у Спілці в електронному вигляді. Разом з тим, позивач не надає доказів на підтвердження вказаних обставин, тому суд вважає, що ним витребувані судом докази не подані з неповажної причини. Будь-які клопотання до суду щодо витребування вказаних доказів у осіб, у яких вони знаходяться, позивач до суду не подавав. Частиною 10 ст.84 ЦПК України встановлено, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Суд вважає за необхідне здійснити розгляд у цій цивільній справі за наявними в ній доказами, з огляду на те, що позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми заборгованості за Договором кредиту №7418к від 22.04.2013 року у порядку переуступки йому вимоги до [PERSON] . Кредитною спілкою «Злагода». Так, 01.04.2021 року між позивачем та КС «Злагода» укладено Договір 1 про відступлення права вимоги, згідно з яким первісний кредитор уступає право вимоги, а новий кредитор приймає на себе право вимоги, належне первісному кредитору за кредитними договорами та відповідними договорами забезпечення ( в тому числі у разі наявності, за договорами поруки, договорами застави тощо), укладеними між первісним кредитором та його позичальниками, поручителями, заставодавцями відповідно до умов, викладених в цьому Договорі згідно з додатком, що є невід`ємною частиною даного Договору, на загальну суму боргових зобов`язань 394465 грн., та відповідно стає кредитором (п.1.1. Договору) (а.с.72-76). Згідно з п.1.2. Договору 1 про відступлення права вимоги, за цим Договором новий кредитор має право вимагати від позичальників, поручителів, заставодавців (далі - боржників) повного, реального та належного виконання всіх обов`язків за кредитними договорами та договорами забезпечення, в тому числі, повернення кредиту, відсотків за користування кредитом, неустойки, збитків, платежів, передбачених кредитним договором, всіх можливих штрафних санкцій та інших платежів, передбачених договорами та чинним законодавством (а.с.17-21). Право вимоги нового кредитора наступає після підписання цього договору (п.1.3. Договору). Відповідно до п.2.1 Договору 1 про відступлення права вимоги, первісний кредитор гарантує, що на день підписання договору та передачі права вимоги по кредитним договорам а договорам забезпечення: дійсно має місце, виникла на законних підставах не погашення, не прощена, не списана, нестягнена заборгованість по зобов`язаннях по кредитних договорах та договорах та договорах забезпечення, …на день передачі права вимоги дійсно має місце заборгованість позичальників перед первісним кредитором в розмірі до Додатку цього Договору, у боржників немає законних підстав для відмови від погашення заборгованості… Пунктом 3.4. Договору 1 про відступлення права вимоги встановлено, що з дати підписання остаточного Додатку №1, відповідно до п.3.3. цього робочих днів, первісний кредитор зобов`язаний передати новому кредитору оригінали всіх документів на кожного позичальника до переліку згідно остаточного додатку, що підтверджують вимоги. Абзацом другим цього ж пункту (3.4) Договору 1 про відступлення права вимоги встановлено, що до обов`язкових документів відносяться: карта позичальника; кредитний договір; договір поруки; договір застави, за наявності; документи щодо претензійно-позовної роботи (вимоги, докази направлення та отримання вимоги, позовні заяви, заяви на видачу судового наказу; судові рішення; судові накази, виконавчі листи, постанови органів державної виконавчої служби тощо), якщо така робота проводилася. Абзацом третім цього ж пункту (3.4) Договору 1 про відступлення права вимоги встановлено, що до додаткових документів (від наявності) відносяться: документи, підтверджуючі видачу та оплату кредиту, анкета клієнта, копія паспорту позичальника, поручителя, довідка (-и) про доходи (звіти суб`єктів малого підприємництва), інші документи, що наявні в кредитній справі. Згідно з п.3.5. Договору 1 про відступлення права вимоги, після приймання документів відповідно до п.3.4 цього Договору між сторонами складається Акт приймання-передачі документів, відповідно до Додатку, що є невід`ємною частиною цього Договору. Пунктом 3.6. Договору 1 про відступлення права вимоги встановлено, що в разі виявлення новим кредитором згідно переліку боржників в Додатку - невідповідності отриманих обов`язкових документів, їх пошкодження, відсутності документів, інші суттєві недоліки, що впливають на неможливість стягнення заборгованості із боржників, новий кредитор повідомляє про це первісного кредитора, після чого первісний кредитор зобов`язується замінити в рівноцінному обсязі боргового зобов`язання таких боржників на інших протягом 3-х календарних днів з моменту повідомлення, про що складається додатковий акт приймання передачі документів, який є невід`ємною частиною даного Договору. Відповідно до п.4.5. Договору 1 про відступлення права вимоги, в разі порушення гарантій, передбачених п.2.1 та невиконання зобов`язань з сторони первісного кредитора відповідно до п.3.6 цього договору, що призвело до виявлення більше 50% із загального обсягу суми боргових зобов`язань передбачено в Додатку №1, кредитних зобов`язань, по яким не можливо стягнути заборгованість, новий кредитор має право розірвати даний договір в односторонньому порядку, письмово попередивши про це первісного кредитора за два тижні. При цьому, застосовуються юридичні наслідки, передбачені ст.216 ЦК України. Пунктом 5.1 Договору 1 про відступлення права вимоги встановлено, що він набуває чинності з моменту виконання зобов`язань первісним кредитором та новим кредитором відповідно до цього договору та його підписання (в тому числі всіх його частин) і діє до повного виконання сторонами своїх належних зобов`язань за цим Договором. Вказаний Договір 1 про відступлення права вимоги підписаний його сторонами, що підтверджується позивачем та не заперечується третьою особою, яка не надіслала до суду пояснень на пропозицію суду, що викладена в ухвалі суду від 14.02.2022 року. До вказаного Договору 1 про відступлення права вимоги позивачем надано засвідчену копію Акту прийому-передачі кредитних справ згідно з договором №1 про відступлення права вимоги від 01.04.2021 року (а.с.22). З вказаного Акту вбачається, що він підписаний сторонами, що не заперечує позивач та третя особа, яка не надіслала до суду пояснень на пропозицію суду, що викладена в ухвалі суду від 14.02.2022 року. Крім того, з вказаного Акту вбачається, що первісний кредитор КС «Злагода» передав, а новий кредитор [PERSON] прийняв, у тому числі, кредитну справу [PERSON] за договором кредиту від 22.04.2013 року за №7418к з сумою кредиту 23216 грн. (а.с.22). Проте, вказаний Акт не підтверджує ні факту отримання [PERSON] кредиту в сумі 9000 грн. за договором кредиту, ні факту несплати ним щомісячних платежів згідно з графіком розрахунків, ні факту заборгованості відповідача перед первісним кредитором на суму 23216,94 грн., враховуючи, що вказана сума, відповідно до графіку розрахунків, є сумою, яку [PERSON] мав би сплатити на момент закінчення кредитування у випадку отримання кредиту. Про відступлення права вимоги Кредитна спілка «Злагода» 26.05.2021 року повідомила позичальника [PERSON] (а.с.23-24). Також і позивач [PERSON] 07.08.2021 року повідомив [PERSON] про відступлення йому права вимоги первісним кредитором та надіслав вимогу про сплату заборгованості (а.с.25-26). Проаналізувавши вказаний Договір 1 про відступлення права вимоги від 01.04.2021 року, суд прийшов до переконання, що, відповідно до п.п.2.1, 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 вказаного Договору, первісний кредитор, яким є КС «Злагода», зобов`язаний був передати усі обов`язкові та додаткові документи на кожного позичальника, в тому числі, і на [PERSON] , якими є як договір кредиту і графік розрахунків до нього, так і первинні документи, підтверджуючі видачу кредиту та оплату кредиту, оскільки лише після цього, згідно з п.3.5 Договору, можливе складання сторонами Акту приймання-передачі документів. У випадку ж недотримання первісним кредитором вказаних вимог і в разі виявлення новим кредитором невідповідності в отриманих документах боржників, що впливає на неможливість стягнення заборгованості з боржника, новий кредитор, яким у цьому випадку є позивач [PERSON] , повинен повідомити первісного кредитора, котрий зобов`язаний замінити в рівноцінному обсязі боргового зобов`язання таких боржників на інших, про що складається додатковий Акт приймання-передачі. Суд з`ясував у позивача, чи звертався останній до первісного кредитора з приводу відсутності первісних документів, підтверджуючих видачу кредиту [PERSON] та оплату ним платежів по кредиту, при цьому [PERSON] повідомив суду, що звертався усно, але доказів цього у нього немає. У порядку, передбаченому п.3.6 Договору 1 про відступлення права вимоги, позивач [PERSON] . Кредитну спілку «Злагода» про відсутність первісних документів, підтверджуючих видачу кредиту [PERSON] та оплату ним платежів по кредиту не повідомляв, оскільки докази на підтвердження вказаних обставин позивачем суду не надані. Суд зауважує, що між позивачем та КС «Злагода» виникли договірні правовідносини про відступлення права вимоги на підставі Договору 1 про відступлення права вимоги від 01.04.2021 року, разом з тим, за доданими позивачем до позовної заяви доказами, серед яких відсутні первинні документи, підтверджуючі видачу кредитною спілкою [PERSON] кредиту в сумі 9000 грн. та оплату або не оплату останнім кредиту щомісячними платежами за графіком розрахунків, що позбавляє суд встановити дійсний обсяг прав позивача [PERSON] як нового кредитора у правовідносинах з [PERSON] на момент переходу цих прав. Так, відповідно до ч.1 ст.203 ЦК України, під змістом правочину розуміється сукупність умов, викладених в ньому. Зміст правочину, в першу чергу, має відповідати вимогам актів цивільного законодавства, перелічених в ст.4 ЦК України. Під вимогами, яким не повинен суперечити правочин, мають розумітися ті правила, що містяться в імперативних нормах. Аналіз п.3 ст.3, ст.627 ЦК України дозволяє стверджувати, що свобода договору має декілька складових. Зокрема, свобода укладання договору; у виборі контрагента, виду договору, визначенні умов договору; форми договору. При цьому, законодавець, закріплюючи принцип свободи договору, встановив і його обмеження, які передбачені в абзаці 2 ч.3 ст.6 ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У ч.1 ст.510 ЦК України передбачено, що сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор. Законодавство також передбачає порядок та підстави заміни сторони (боржника чи кредитора) в зобов`язанні. Тлумачення ч.1 ст.512 ЦК України свідчить, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. За загальним правилом наявність згоди боржника на заміну кредитора в зобов`язанні не вимагається, якщо інше не встановлене договором або законом. Тобто відступлення права вимоги за своїм змістом означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.514 ЦК України). При цьому, у зв`язку із заміною кредитора у зобов`язанні саме зобов`язання зберігається цілком і повністю, змінюється лише суб`єктний склад у частині кредитора. Такий правовий висновок зроблено Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 31 жовтня 2018 року у справі №465/646/11 (провадження №14-222цс18). Отже, правова природа договору відступлення права вимоги полягає у тому, що у конкретному договірному зобов`язанні первісний кредитор замінюється на нового кредитора, який за відступленою вимогою набуває обсяг прав, визначений договором, у якому виникло таке зобов`язання. Указані норми права визначають такі ознаки договору відступлення права вимоги: 1) предметом договору є відступлення права вимоги виконання обов`язку у конкретному зобов`язанні; 2) зобов`язання, у якому відступлене право вимоги, може бути як грошовим, так і не грошовим (передача товарів, робіт, послуг тощо); 3) відступлення права вимоги може бути оплатним, а може бути безоплатним; 4) форма договору відступлення права вимоги має відповідати формі договору, у якому виникло відповідне зобов`язання; 5) наслідком договору відступлення права вимоги є заміна кредитора у зобов`язанні. Такі висновки Велика Палата Верховного Суду виклала у постанові від 16 березня 2021 року у справі №906/1174/18 (провадження №12-1гс21). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст.517 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ч.1 ст.519 ЦК України). Оскільки позивачем не надано суду доказів отримання [PERSON] кредиту в сумі 9000 грн. від КС «Злагода» та доказів наявності зобов`язальних вимог первісного кредитора (КС «Злагода») щодо [PERSON] , а також доказів передачі первісним кредитором новому кредитору (позивачеві [PERSON] ) таких зобов`язальних вимог у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору кредиту, то у суду відсутні докази дійсного обсягу зобов`язальних прав нового кредитора щодо звернення з цим позовом до суду. Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед кредитною установою та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема, виписка по рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами, а якщо рахунок не відкривався, а кредит надавався готівкою у касі кредитної установи, то такими документами є видатковий касовий ордер. Відтак, судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача внаслідок відсутності доказів на підтвердження виникнення зобов`язальних правовідносин. З наведених підстав суд вважає помилковими ствердження позивача про те, що доказами на підтвердження видачі кредитною спілкою та отримання [PERSON] кредитних коштів у розмірі 9000 грн. підтверджується належними доказами, якими він вважає кредитний договір, погодження до п.3.7 кредитного договору, а також факт неприбуття відповідача в судові засідання та відсутність останнього за місцем проживання, оскільки вони не ґрунтуються на законі та є припущеннями. Так, ствердження позивача про те, що п.2.2 Договору кредиту передбачено, що кредитодавець зобов`язується надати позичальнику кредит в строк не пізніше двох банківських днів від дати підписання Договору, тому, на його переконання, кредитна спілка видала кредитні кошти в сумі 9000 грн. [PERSON] , оскільки не могла не виконати свої зобов`язання, є припущенням. Також, ствердження позивача про те, що, на його переконання, підписання сторонами погодження пункту 3.7 кредитного договору про збільшену процентну ставку у випадку порушення строків чергового платежу, свідчить про отримання відповідачем [PERSON] кредитних коштів у розмірі 9000 грн., оскільки він вважає, що не має підстав сторонам договору підписувати таке погодження, якби кредитна спілка не передала, а відповідач не отримав грошові кошти за Договором, що також є припущенням позивача. До того ж, ствердження позивача про те, що сам факт неприбуття відповідача у судові засідання, відсутність останнього за зареєстрованим місцем проживання свідчить, на його переконання, про ухилення відповідача від виконання зобов`язання щодо сплати платежів за договором кредиту, не ґрунтується на законі та є припущенням позивача, тоді як рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях. Оскільки порушення прав позивача з боку відповідача не встановлено, то позов [PERSON] задоволенню не підлягає. V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування. Норми права, на які посилалися сторони, які суд не застосував, та мотиви їх незастосування. Встановленим судом фактам відповідають правовідносини позики, а саме - кредиту та правовідносини відступлення права вимоги за договором кредиту, які регулюються ЦК України. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з ч.1, 2 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Частинами 1, 2, 4 статті 10 ЦПК України визначено, що суд при розгляді справи керується принципом верховенства права. Суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч.1 ст.202 ЦК України). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам (ч.1 ст.203 ЦК України). За змістом ч.1 ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч.1 ст.628 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із ч.2 ст.509 ЦК України, зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, в тому числі, з договорів. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України). Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Так, за договором кредиту банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст.1054 ЦК України). Кредитний договір укладається в письмовій формі (ст.1055 ЦК України). Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.1049 ЦК України). Відповідно до ст.525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України (ч.1 ст.1048 ЦК України). Згідно з ч.1 ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, в тому числі, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) (п.1 ч.1 ст.512 ЦК України). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (ч.1 ст.513 ЦК України). До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст.516 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні повинен передати новому кредиторові документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення (ч.1 ст.517 ЦК України). Первісний кредитор у зобов`язанні відповідає перед новим кредитором за недійсність переданої йому вимоги, але не відповідає за невиконання боржником свого обов`язку, крім випадків, коли первісний кредитор поручився за боржника перед новим кредитором (ст.519 ЦК України). При обґрунтуванні позовних вимог позивач покликається, в тому числі на, вимоги ст.623 ЦК України, що стосується відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання. Вказана норма ЦК України регулює порядок і розмір відшкодування збитків, завданих кредиторові боржником, який порушив зобов`язання, що не є предметом спору, який розглядається, оскільки предметом позову є правовідносини позики, а саме - кредиту та правовідносини відступлення права вимоги за договором кредиту. VІ. Висновки суду Аналізуючи норми наведеного законодавства та досліджені судом докази, що містяться в матеріалах справи, суд прийшов до висновку, що позивач не довів порушення своїх прав відповідачем [PERSON] з огляду на те, що позивачем не надано суду доказів отримання [PERSON] кредиту в сумі 9000 грн. від КС «Злагода» та доказів наявності зобов`язальних вимог первісного кредитора (КС «Злагода») до [PERSON] , а також доказів передачі первісним кредитором новому кредитору (позивачеві [PERSON] ) таких зобов`язальних вимог у зв`язку із невиконанням відповідачем умов договору кредиту, тому у суду відсутні докази дійсного обсягу зобов`язальних прав нового кредитора щодо звернення з цим позовом до суду з вимогою про стягнення з [PERSON] на його користь 23216,94 грн. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом (ч.1 ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст.79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст.80 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ч.1 ст.81 ЦПК України). Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.ч.5, 6 ст.81 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч.ч.1, 2 ст.89 ЦПК України). Доказами, які можуть підтверджувати наявність кредитної заборгованості боржника перед кредитною установою та її розмір є первинні документи, оформлені відповідно до статті 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», зокрема, виписка по рахунку може бути належним доказом щодо заборгованості відповідача за тілом кредиту, яка повинна досліджуватися у сукупності з іншими доказами, а якщо рахунок не відкривався, а кредит надавався готівкою у касі кредитної установи, то такими документами є видатковий касовий ордер, а щодо погашення заборгованості - прибутковий касовий ордер. Отже, суд констатує той факт, що позивачем не надано суду належні, допустимі, достовірні та достатні докази на підтвердження виникнення зобов`язальних правовідносин між кредитною спілкою та відповідачем, та як наслідок, між ним та відповідачем. Відтак, оскільки судом не встановлено порушення прав позивача з боку відповідача внаслідок відсутності доказів на підтвердження виникнення зобов`язальних правовідносин, то позов не підлягає задоволенню.

Outcome: dismissed