Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 16.06.2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.06.2022 року. Позивач, [PERSON] , звернулася до Ужгородського міськрайонного суду із позовною заявою до відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог №1: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог №2: Остапенко Євген Михайлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що 17 травня 2021 року в програмний комплекс ДІЯ позивачем було отримано повідомлення про відкриття виконавчого провадження по відношенню до неї, як боржника у справі про стягнення з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» суми коштів в рахунок погашення заборгованості за: Договором 007-06503-060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 06.08.2012 року, укладеного між [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк» Договором №001-99910-011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 01 грудня 2012 року , укладеного між [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк». Позивач зазначає, що вона ознайомилася із документами та встановила, що на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів , затв. Постановою КМУ від 29.06.1999 року №1172, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, 05.04.2021 року вчинив: виконавчий напис нотаріуса №17825 на Договорі 007-06503-060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 06.08.2012 року укладеного між [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк» за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке на підтвердження своїх повноважень посилається, за даними виконавчого напису нотаріуса, на наявність Договору про відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за номером 2241/К від 07 травня 2020 року; виконавчий напис нотаріуса №17826 на Договорі 001-99910-011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 01.12.2012 року, укладеного між [PERSON] , та ПАТ «Дельта Банк» за зверненням ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», яке на підтвердження своїх повноважень посилається, за даними виконавчого напису нотаріуса, на наявність Договору про відступлення права вимоги між ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за номером 2241/К від 07 травня 2020 року. Позивач зазначає, що на підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Роман М.М., було винесено: Постанову про відкриття виконавчого провадження 17 травня 2021 року та відкрито виконавче провадження №131165446440 Постанову про стягнення з боржника основної винагороди 17 травня 2021 року (виконавче провадження №131465446440) Постанову про арешт коштів боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65446440) Постанову про арешт майна боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65446440) Постанову про відкриття виконавчого провадження 17 травня 2021 року та відкрито виконавче провадження №ВП65463749 Постанову про стягнення з боржника основної винагороди 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65463749) Постанову про арешт коштів боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65463749) Постанову про арешт майна боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №131165463749) Позивач вважає , виконавчий напис нотаріуса №17825 від 05.04.2021 і виконавчий напис №17826 від 05.04.2021 року вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і, як наслідок, неправомірне провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису. Позивач зазначає, що відповідач за позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», жодним чином не направляв їй вимог про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, у порядку передбаченому законодавством України та документів на підтвердження свого права. Відповідно, не зрозуміло чим саме керувався приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапепко Євген Михайлович, визнаючи заборгованість, яка зазначена в виконавчих листах, як безспірна. Так, позивач вказує на те, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вказану норму закону. Розрахунок розміру невиконаних зобов`язань за договором, суми боргу за тілом, відсотків у виконавчому напису зроблено Відповідачем одноособово без урахування думки та позиції Позивача та не відповідає дійсній сумі заборгованості. При цьому як вказує позивач, підстав вважати вимогу Відповідача безспірною у приватного нотаріуса Остапенко Євгена Михайловича при вчиненні оспорювальних виконавчих написів №17825 від 05.04.2021 і №17826 від 05.04.2021 року не було, а отже виконавчий напис вчинено з порушенням закону. По-друге, відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Виконавчий напис №17825 було вчинено 05.04.2021 року на підставі Договору №007-06503- 060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 06 серпня 2012 року, який нотаріально не посвідчувався, а укладався в простій письмовій формі. Договір №007-06503-060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки було укладено між мною та ПАТ «ДельтаБанк» 06 серпня 2012 року. Термін дії договору визначено п. 1.5. цього Договору як 364 календарні дні і закінчився 06 серпня 2013 року. Згідно Виконавчого напису №17825 від 05 квітня 2021 року, стягнення заборгованості відбувається за межами строків позовної давності , зазначених в ст. 257 ЦК України. Зокрема, згідно вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 нараховано заборгованості 30 829,00 грн. - за тілом кредиту та 8 629,96 грн. за нарахованими відсотками. Вимоги кредитора про стягнення відсотків після 06 серпня 2013 року (закінчення кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і заявлені після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Виконавчий напис №17826 було вчинено 05.04.2021 року на підставі Договору №001-99910- 011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 01 грудня 2012 року, який нотаріально не посвідчувався, а укладався в простій письмовій формі. Договір №001-99910-011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки було укладено 01 грудня 2012 року між мною та ПАТ «ДельтаБанк». Термін дії договору визначено п.1.5. цього Договору як 364 календарні дні і закінчився 01 грудня 2013. Згідно Виконавчого напису №17826 від 05 квітня 2021 року, стягнення заборгованості відбувається за межами строків позовної давності , зазначених в ст.257 ЦК України. Зокрема, згідно вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 нараховано заборгованості 8 814,18 грн тза тілом кредиту, 2 625,00 грн. нараховано відсотків. Вимоги кредитора про стягнення відсотків після 01 грудня 2013 року (закінчення кредитування) не ґрунтуються на вимогах чинного законодавства і заявлені після спливу трирічного строку із дня виникнення права вимоги. Так, позивач вважає виконавчий напис вчинено із грубим порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій, і Відповідачем пропущено строк, протягом якого відповідач міг звернутися із заявою про вчинення оскаржуваного виконавчого напису. При цьому позивач зазначає, що з 2013 року ПАТ Дельта Банк та ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» не направляли їй розрахунків заборгованості за Договором №007-06503-060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 06 серпня 2012 року та за Договором №001-99910-01Д212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 01 грудня 2012 року. На підставі вищевикладеного, у відповідності до ст.ст. 16, 18 ЦК України, ст.ст. 4,5,13,76,80,81,89,141,258,259,263-265,273,354,355 Цивільного процесуального кодексу України, позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис 17825 від 05 квітня 2021 року , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М.;визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис 17826 від 05 квітня 2021 року , вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. Скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №65463749 від 17.05.2021 Скасувати Постанову про відкриття виконавчого провадження №65446440 від 17.05.2021 Стягнути із Відповідача витрати на сплату судового збору. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 21.05.2021 року вказану позовну заяву було залишено без руху, вказано на недоліки які слід усунути та надано строк для усунення таких. 28.05.2021 року позивачем усунуто недоліки позовної заяви, згідно клопотання позивача від 01.06.2021, просила суд залишити вимоги позовної заяви щодо скасування постанов про відкриття провадження без розгляду. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 02.06.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Товариство з обмеженою відповідальністю Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог №1: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог №2: Остапенко Євген Михайлович, Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу, про визнання виконавчого напису таким,що не підлягає виконанню. Розгляд справи призначено проводити в порядку спрощеного провадження з повідомленням сторін. 15 липня 2021 року від представника відповідача Виссал В.В. на адресу суду надійшов відзив, в якому вказано на те, що 6 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Позивачем було укладено Договір № 007-06503-060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки. Також, 01 грудня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Позивачем було укладено Договір № 001-99910-011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговуванням платіжної картки. 07 травня 2020 року між Акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі по тексту - AT «Дельта Банк») та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 2241/К (далі по тексту - Договір відступлення прав вимоги), у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 007-06503-060812 від 06 серпня 2012 року та за Кредитним договором № 001-99910-011212 від 01 грудня 2012 року. 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем: вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17825, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 39508,96 грн. за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року; вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17826, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 11489,18 грн. за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року. Відповідач зазначає, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідач, вважає, що ним виконано вимоги передбачені п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та подано приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгену Михайловичу вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, а саме: 1) Оригінали кредитних договорів та Розрахунки заборгованості за кредитним договором, а отже вчинений 05 квітня 2021 року приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17825, щодо стягнення з Позивач на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 39508,96 грн. та виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17826, щодо стягнення з Позивач на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 11489,18 грн. не підлягають визнанню такими, що не підлягають виконанню, оскільки зазначену в оспорюваних виконавчих написах заборгованість, можна вважати безспірною. Щодо строку позовної давності, то відповідач зазначає, що 07 травня 2020 року між AT «Дельта Банк`та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 2241/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 007-06503-060812 від 06 серпня 2012 року та за Кредитним договором № 001-99910-011212 від 01 грудня 2012 року. При цьому позивач зазначає, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувана виникло право примусового стягнення боргу (частина перша статті 88 Закону України «Про нотаріат», підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій). Загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки. Відповідач зазначає, що як вбачається зі змісту виконавчих написів, вчинених 05 квітня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, зареєстрованого за № 17825 та 17826, правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ» на підставі Договору № 2241/К відступлення прав вимоги від 07 травня 2020 року, тобто строк для звернення до нотаріуса для вчинення виконавчих написів перебуває у межах з 07 травня 2020 року по 07 травня 2023 року, а отже твердження Позивача є помилковим щодо пропуску вчинення виконавчих написів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, адже право вимоги виникло у Відповідача 07 травня 2020 року і до моменту звернення Відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчих написів 05 квітня 2021 року минуло менше трьох років. Відповідач просить суд: прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи відзив Відповідача на позовну заяву [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 1: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Розгляд справи за позовною заявою [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 1: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, здійснювати за відсутності Відповідача. Відмовити у задоволенні позивних вимог за позовною заявою [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 1: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню. Рішення суду за результатами розгляду справи за позовною заявою [PERSON] до ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 1: Приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог № 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, про визнання виконавчого напису таким що не підлягає виконанню, надіслати Відповідачу за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 12.07.2021 за заявою позивача, вжито заходів забезпечення позову: зупинено стягнення із [PERSON] , на підставі виконавчого документу - виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрованого в реєстрі за №17825 від 05.04.2021 року, за виконавчим провадженням №65446440, яке відкрито Приватним виконавцем Романом Романом Михайловичем. зупинено стягнення із [PERSON] , на підставі виконавчого документу - виконавчого напису виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. зареєстрованого в реєстрі за №17826 від 05.04.2021 року, за виконавчим провадженням №65463749, яке відкрито Приватним виконавцем Романом Романом Михайловичем. 26.07.2021 від приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М., на виконання ухвал про зупинення виконавчого провадження, надійшов лист про неможливість зупинення виконавчого провадження ВП №65466349. Згідно постанови від 09.07.2021 ВП №65466349 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №17826 виданого 05.04.2021, закінчено. Згідно постанови від 21.07.2021 ВП №65446440 виконавче провадження з примусового виконання виконавчого напису №17825 виданого 05.04.2021, зупинено. 01.10.2021 від приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Роман Р.М., надійшла постанова від 09.07.2021 № ВП 65463749 про закінчення виконавчого провадження за виконавчим написом №17.826 виданий 05.04.2021, щодо стягнення з Позивача на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 11489,18 грн. за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року, у зв`язку із повним фактичним виконанням документу. А також постанова про зупинення вчинення виконавчих дій від 21.07.2021 ВП № 65446440, щодо виконавчого напису №17825 виданого 05.04.2021. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 11.11.2021, за заявою позивача: витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином завірені якісні копії документів: виконавчого напису №17825, вчиненого 05 квітня 2021 року та матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №17825 від 05 квітня 2021 року (підтвердження наявності боргу, докази безспірності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014 приватному нотаріусу Остапенко Є.М. та стали підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса, ліцензію нотаріуса); витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином завірені якісні копії документів: виконавчого напису №17826, вчиненого 05 квітня 2021 року та матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №17826 від 05 квітня 2021 року (підтвердження наявності боргу, докази безспірності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014 приватному нотаріусу Остапенко Є.М. та стали підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса, ліцензію нотаріуса). Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20.04.2022, за заявою позивача: витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином завірені якісні копії документів: виконавчого напису №17825, вчиненого 05 квітня 2021 року та матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №17825 від 05 квітня 2021 року (підтвердження наявності боргу, докази безспірності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014 приватному нотаріусу Остапенко Є.М. та стали підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса, ліцензію нотаріуса); витребувано в приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. належним чином завірені якісні копії документів: виконавчого напису №17826, вчиненого 05 квітня 2021 року та матеріали нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису №17826 від 05 квітня 2021 року (підтвердження наявності боргу, докази безспірності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», код ЄДРПОУ 35625014 приватному нотаріусу Остапенко Є.М. та стали підставою для видачі виконавчого напису нотаріуса, ліцензію нотаріуса). Представник відповідач 25.04.2022 року подавав до суду заяву, в якій просив відкласти судове засідання на інший час, посилаючись на ЗУ «Про введення воєнного стану» у зв`язку із воєнною агресією Російської Федерації проти України, запроваджений воєнний стан, просив про відкладення розгляду справи до закінчення воєнного стану. Відповідно до приписів ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. За клопотанням сторони суд може відкласти розгляд справи з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин. Згідно п. 3 ч. 2 ст. 43 ЦПК України, учасники справи зобов`язані з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою. Частиною 1 ст. 44 ЦПК України встановлено, що особи, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. У відповідності до п. 4 ч. 3 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів. Згідно п.5 рекомендацій Ради суддів України щодо роботи судів в умовах воєнного стану судам рекомендовано по можливості відкладати розгляд справ (за винятком невідкладних судових розглядів) та знімати їх з розгляду, зважати на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи через задіяння до функціонування критичної інфраструктури, вступ до лав Збройних сил України, територіальної оборони, добровольчих воєнних формувань та інших форм протидії збройної агресії проти України, або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на це усіх учасників судового провадження. Верховним судом в «Особливості здійснення правосуддя на території, на якій введено воєнний стан» роз`яснено, що відповідно до ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» правосуддя на території, на якій уведено воєнний стан, здійснюється лише судами. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. Якщо суд не припинив здійснювати судочинство, учасники судових процесів мають можливість подати заяву про відкладення розгляду справ у зв`язку з воєнними діями та/або про розгляд справ у режимі відеоконференції за допомогою будь-яких технічних засобів, зокрема власних. З аналізу вищевказаного вбачається, що суд при розгляді справи у порядку спрощеного позовного провадження може відкласти розгляд справи тільки з метою надання додаткового часу для подання відповіді на відзив та (або) заперечення, якщо вони не подані до першого судового засідання з поважних причин, проте такої заяви відповідачем подано не було. Також, суд не бере до уваги твердження представника відповідача, що обстановка в Україні загрожує його безпеці так як воєнні дії на території розміщення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області не ведуться, суд працює в штатному режимі і не припинив здійснювати судочинство. Відповідно до ст. 10, 26 Закону Країни «Про правовий режим воєнного стану» у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження судів. Правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Таким чином, Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області продовжує працювати у період воєнного стану в штатному режимі. Підстави для зміни режиму роботи суду у період воєнного стану на даний час відсутні. Відповідач та представник відповідача мали можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду навіть з використанням власних технічних засобів у відповідності до ст. 212 ЦПК України, проте даною можливістю не скористалися. При цьому розгляд справи відкладався з урахуванням наявності клопотання представника відповідача на 19.05.2022 року та в подальшому на 16.06.2022 року. Від відповідача 07.06.2022 року надійшла заява про те, що ним не отримано копії позовної заяви станом на 06.06.2022, а тому просить таку надіслати на його адресу. Разом із тим, суд констатує, що 15 липня 2021 року на адресу суду відповідачем подано відзив на позовну заяву, зі змісту відзиву, що надійшов до суду вбачається, що відповідач отримав 18 червня 2021 року копію ухвали по відкриття провадження у справі та копію позовної заяви. З огляду на вказане суд вважає, безпідставною, та такою що не підлягає задоволенню заяву представника відповідача про відкладення розгляду справи з цих підстав та повторне направлення на його адресу копії позовної заяви. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до § 23 рішення ЄСПЛ від 06 вересня 2007 року, заява № 3572/03 у справі «Цихановський проти України» національні суди мають створювати умови для того, щоб судове провадження було швидким та ефективним. Зокрема, національні суди мають вирішувати, чи відкласти судове засідання за клопотанням сторін, а також, чи вживати якісь дії щодо сторін, чия поведінка спричинила невиправдані затримки у провадженні. В зв`язку з наведеним суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні судового засідання у відсутності відповідача та представника відповідача. Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, згідно навяної в матеріалах справи заяви просить суд справу розглядати за її відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно відзиву на позовну заяву справу просить розглядати справу за відсутності представника відповідача. Треті особи без самостійних вимог: приватний виконавець виконавчого округу Закарпатської області Роман Роман Михайлович, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, згідно навяних у матеріалах справи заяв просить розглядати справу за його відсутності. третя особа, яка не заявляє самостійних вимог №2: Остапенко Євген Михайлович , про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, в судове засідання не з`явився, заяв не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 05.04.2021 Остапенко Є.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу: вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17825, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 39508,96 грн. за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року; вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 17826, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЄАПБ» заборгованості в розмірі 11489,18 грн. за період з 07 травня 2020 року по 31 березня 2021 року. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Закарпатської області Роман М.М., було винесено: Постанову про відкриття виконавчого провадження 17 травня 2021 року та відкрито виконавче провадження №131165446440, Постанову про стягнення з боржника основної винагороди 17 травня 2021 року (виконавче провадження №131465446440), Постанову про арешт коштів боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65446440), Постанову про арешт майна боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65446440); Постанову про відкриття виконавчого провадження 17 травня 2021 року та відкрито виконавче провадження №ВП65463749,Постанову про стягнення з боржника основної винагороди 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65463749), Постанову про арешт коштів боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №ВП65463749) Постанову про арешт майна боржника 17 травня 2021 року (виконавче провадження №131165463749 Суд констатує, що на виконання ухвал про витребування доказів від 11.11.2021 та від 20.04.2022, жодних документів не надано. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом надіслання стягувачем письмової вимоги боржнику про усунення порушень. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Позивач зазначає, що відповідачем жодним чином не направлено їй вимог про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, у порядку передбаченому законодавством України та документів на підтвердження свого права. На спростування доводів позивача, відповідачем жодних доказів не надано, аргументів у відзиві не наведено. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, що є предметом оскарження, №17826 від 05.04. 2021 року пропоновано задовольнити вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», стягнути з [PERSON] за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року включно, суму у розмірі: 8 814,18 (вісім тисяч вісімсот чотирнадцять) гривень 18 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 2 625,00 (дві тисячі шістсот двадцять п`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 (п`ятдесят) гривень 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 11 489,18 (одинадцять тисяч чотириста вісімдесят дев`ять) гривень 18 копійок. При цьому згідно напису, на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору № 2241/К про відступлення прав вимоги від 07 (сьомого) травня 2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 001-99910-011212 від 01 (першого) грудня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Так, виконавчий напис вчинено за кредитним договором укладеним між позивачем, та первісним стягувачем 2012 року. Згідно п.1.2 договору, позичальнику відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки, № [NUMBER] в національній валюті , клієнту надано для користування картку міжнародної платіжної системи . п. 1.3 - Кредит надається шляхом відкриття Клієнту відновлювальної відключної Кредитної лінії. Відповідно до п.1.5 Договору, кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів . Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених Сторонами у цьому Договорі та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. Відповідно до п. 5.2 вказаного Договору він набуває чинності з дати його укладення Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором. Також передбачено умови дострокового розірвання цього Договору. Як вбачається зі змісту виконавчого напису, що є предметом оскарження, №17825 від 05.04. 2021 року пропоновано задовольнити вимоги ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», стягнути з [PERSON] за період з 07.05.2020 року по 31.03.2021 року включно, суму у розмірі: 30 829,00 (тридцять тисяч вісімсот двадцять дев`ять) гривень 00 копійок - заборгованість за тілом кредиту; 8 629.96 (вісім тисяч шістсот двадцять дев`ять) гривень 96 копійок-заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 50,00 (п`ятдесят) гривен], 00 копійок - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 39 508,96 (тридцять дев`ять тисяч п`ятсот вісім) гривень 96 копійок.. При цьому згідно напису, на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЄВРОПЕЙСЬКА АГЕНЦІЯ З ПОВЕРНЕННЯ БОРГІВ», стягнуто невиплачені в строк грошові кошти на підставі Договору № 2241/К про відступлення прав вимоги від 07 (сьомого) травня 2020 року, відступлено право вимоги за Кредитним договором № 007-06503-060812 від 06 (шостого) серпня 2012 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та [PERSON] . Згідно п.1.2 договору, позичальнику відкрито поточний рахунок з використанням платіжної картки, № [NUMBER] в національній валюті , клієнту надано для користування картку міжнародної платіжної системи . п. 1.3 - Кредит надається шляхом відкриття Клієнту відновлювальної відключної Кредитної лінії. Відповідно до п.1.5 Договору, кредитування рахунку в межах Кредитної лінії здійснюється протягом 364 календарних днів . Кожна наступна кредитна лінія надається після спливу строку надання попередньої, на умовах погоджених Сторонами у цьому Договорі та не потребує підписання додаткових угод до цього Договору. Відповідно до п. 5.2 вказаного Договору він набуває чинності з дати його укладення Сторонами та діє до повного виконання Сторонами зобов`язань за цим Договором. Також передбачено умови дострокового розірвання цього Договору. Позивач вказує на те,що Договір №007-06503-060812 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки було укладено між нею та ПАТ «ДельтаБанк» 06 серпня 2012 року, який нотаріально не посвідчувався, а укладався в простій письмовій формі та термін дії договору визначено п. 1.5. цього Договору як 364 календарні дні і закінчився 06 серпня 2013 року. Згідно Виконавчого напису №17825 від 05 квітня 2021 року, стягнення заборгованості відбувається за межами строків позовної давності , зазначених в ст.257 ЦК України. Зокрема, згідно вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 нараховано заборгованості 30 829,00 грн - за тілом кредиту та 8 629,96 грн за нарахованими відсотками. Окрім того, позивач вказує і на те, що Договір №001-99910- 011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки від 01 грудня 2012 року, який нотаріально не посвідчувався, а укладався в простій письмовій формі. Договір №001-99910-011212 на відкриття поточного рахунку з використанням платіжної картки та обслуговування платіжної картки було укладено 01 грудня 2012 року між нею та ПАТ «ДельтаБанк». Термін дії договору визначено п.1.5. цього Договору як 364 календарні дні і закінчився 01 грудня 2013. Згідно Виконавчого напису №17826 від 05 квітня 2021 року, стягнення заборгованості відбувається за межами строків позовної давності , зазначених в ст.257 ЦК України. Зокрема, згідно вимог ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» за період з 07.05.2020 по 31.03.2021 нараховано заборгованості 8 814,18 грн за тілом кредиту, 2 625,00 грн нараховано відсотків. У відзиві щодо строків позовної давності відповідачем, на спростування доводів позивача не надано жодних доказів, так відсутнє підтвердження того, що вказані договори було пролонговано, відсутні відомості щодо перевипуск карток, довідок про збільшення встановленого Договорами кредитних лімітів. Натомість, аргументуючи свою позицію щодо того, що виконавчі написи було вчинено у межах трирічного строку, відповідач у відзиві вказує на те, що 07 травня 2020 року між AT «Дельта Банк`та ТОВ «ФК «ЄАПБ» укладено Договір відступлення прав вимоги № 2241/К, у відповідності до умов якого правонаступником усіх прав та обов`язків AT «Дельта Банк» є ТОВ «ФК «ЄАПБ», в тому числі і за Кредитним договором № 007-06503-060812 від 06 серпня 2012 року та за Кредитним договором № 001-99910-011212 від 01 грудня 2012 року. За переконанням відповідача трирічний строк протягом якого стягувач (відповідач) мав право звернутися до нотаріуса із заявою про видачу виконавчого напису слід відраховувати саме із вказаної дати (дати договору про відступлення права вимоги). Однак такі доводи відповідача є неспроможними з огляду на наступне: Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). За загальним правилом перебіг позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). Для визначення моменту виникнення права на позов важливим є як об`єктивний (сам факт порушення права) так і суб`єктивний (особа дізналася або повинна була дізнатися про це порушення) моменти. Для правильного застосування частини першої статті 261 ЦК України при визначенні початку перебігу позовної давності має значення не тільки безпосередня обізнаність особи про порушення її прав, а і об`єктивна можливість цієї особи знати про обставини порушення її прав. За змістом статей 256, 267 ЦК України суд може відмовити в позові через сплив без поважних причин строку звернення до суду лише в тому разі, коли позов є обґрунтованим. У разі безпідставності позовних вимог і спливу строку звернення до суду в позові належить відмовити за безпідставністю позовних вимог. Велика Палата у постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17, вказала, що відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису в контексті застосування положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» безпосередньо пов`язаний із позовною давністю, встановленою ЦК України. Фактично законом визначено, що строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису є таким самим, що й позовна давність для звернення до суду. Таким чином, різниця у правовій природі цих строків не має значення у цьому контексті. Тому і загальний строк для звернення до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису становить три роки (пункти 33-35 постанови від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17). У справі № 916/3006/17 Велика Палата Верховного Суду сформулювала висновок про те, що строк для звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису, передбачений статтею 88 Закону України «Про нотаріат», безпосередньо пов`язаний з позовною давністю, встановленою ЦК України. Загальна позовна давність установлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Отже, загальний строк для звернення стягувача до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису становить не більше трьох років з дня виникнення у стягувача права вимоги до боржника незалежно від суб`єктного складу сторін у правовідносинах, тобто цей строк підлягає застосуванню й у відносинах між юридичними особами. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено іншу позовну давність, виконавчий напис видається у межах цього строку. Так суд звертає увагу, що Європейський Суд з прав людини розкриває поняття строку позовної давності, як передбачене законом право правопорушника уникнути від переслідування або притягнення до суду за спливом визначеного строку після скоєння правопорушення. Строки давності, які характерні для національних правових систем держав-учасників виконують декілька цілей, в числі яких, - забезпечення правової визначеності та остаточності, попередження порушення прав осіб, які могли би бути зменшені, якщо б суди розглядали їх справи на основі доказів, що могли би бути неповними за спливом часу (див. п. 570 рішення від 20.09.2011 року у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; п. 51 рішення від 22.10.1996 року у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). Та обставина, що відповідачем укладено договори про відступлення права вимоги за вказаними вище кредитними договорам, лише у 2020 році, без надання суду інших доказів, не є підставою для однознаного висновку про вчинення виконавчих написів нотаріуса (що є предметом оскарження) у межах передбаченого чиним законодавством трирічного строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Таке вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за № 1172. З моменту прийняття цієї постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п. 1 та п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року рішення суду залишено без змін. Згідно з пунктом 10.2 постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20 травня 2013 року «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Таким чином, застосуванню при вирішенні спору підлягає постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 від 29 червня 1999 року (в редакції постанови КМУ від 29 листопада 2001 року). Пунктом 1 зазначеного Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 5.1. пункту 5 глави 16 «Вчинення виконавчих написів» розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22 лютого 2012 року, встановлено, що виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Таким чином, після скасування внесених постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 до Переліку змін виконавчий напис міг бути вчинений лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дублікату, що має силу оригіналу. Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності необхідних оригіналів нотаріально посвідченого договору чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, суд вважає, що на день розгляду вказаної справи, відсутні належні та допустимі докази того, що на момент вчинення виконавчих написів існувала безспірна заборгованість позивача перед відповідачем. Документів на підставі яких було вчинено вказаний виконавчий напис не надано, що позбавляє суд встановити протилежне. При цьому, на підтвердження доводів відповідача, про те, що відповідачем, нотаріусу було подано вичерпний перелік документів для вчинення виконавчого напису, зокрема: Оригінали кредитних договорів та Розрахунки заборгованості за кредитним договором, відповідних доказів суду не надано. На виконання ухвали суду з нотаріального архіву, документи на підставі яких було вчинено виконавчі написи не надходили. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Отже, згідно наведеного, визначення самого поняття вчинення нотаріусом виконавчого напису, його мети, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі,чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Згідно із правовою позицією, викладено Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/2008414 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у Постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису вже є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Поруч з цим, позивач звертаючись до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вказує на те, що пред`явлена відповідачем сума заборгованості є спірною, зокрема заперечує суму нарахованих процентів за користування кредитом, а приватним нотаріусом на момент вчинення ним виконавчого напису належним чином не перевірено та не встановлено дотримання всіх необхідних умов безспірності заборгованості. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих нотаріусу документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі N 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі N 554/6777/17, від 19.03.2021р. у справі №750/3781/20). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, для вчинення напису обов`язковою умовою є надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. За твердженням позивача, відповідач за позовом, ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», жодним чином не направляв їй вимог про погашення заборгованості у зазначеному розмірі, у порядку передбаченому законодавством України та документів на підтвердження свого права. Вказані доводи позивача відповідачем спростовано належними доказами не було. У даному випадку матеріали справи не містять жодних відомостей щодо повідомлення позивача у справі як боржника про наявну заборгованість за кредитним договором, зокрема шляхом скерування їй відповідачем вимоги про усунення порушень взятих на себе кредитних зобов`язань та доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису, що позивач не менш ніж за тридцять днів до вчинення оспорюваного виконавчого напису був ознайомлений із розміром заборгованості за кредитними договорами та відповідно не був позбавлений можливості добровільно у досудовому порядку усунути допущені порушення чи пред`явити заперечення щодо розміру заборгованості відповідачу як новому кредитору, оскільки тільки у випадку якщо жодна із вищеперелічених дій не виконана боржником, заборгованість вважається безспірною. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Умови вчинення виконавчих написів визначені Порядком вчинення виконавчих дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. За приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Главою 16 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012року№296/5 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно 1.1. даної Глави, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Згідно п. 1.2. перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п.п. 3.1, 3.5 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц погодилася з висновками апеляційного суду про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Верховний Суд, у справі № 569/8884/17, скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд виходив з того, що суд взагалі не надав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Відповідно до п. 3.2 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Таким чином, заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо для вчинення виконавчого напису подані документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, встановлено, що по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. З матеріалів даної справи вбачається, що відповідачем не було надано суду доказів безспірності заборгованості, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, про безспірність заборгованості можуть говорити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Крім цього, із матеріалів справи не надається за можливе встановити, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи ( та які саме) щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. Суд констатує, що відповідачем по справі, жодного доказу на підтвердження наявності безспірної заборгованості не надано. На виконання ухвал про витребування доказів, жодних документів не надходило. Документи, що наявні в матеріалах справи, не дають суду підстав для однозначного висновку про те, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, та що була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, Окрім того, судом не встановлено факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису, та й взагалі відсутні відомості про направлення позивачу вимоги про погашення заборгованості, про намір вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Відповідно до ст. ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно положень що закріплені в ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, проаналізувавши надані суду докази, норми, що регулюють порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів та врахувавши судову практику, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса №17825 від 05 квітня 2021 року та №17826 від 05 квітня 2021 року таким, що не підлягають виконанню. Виходячи із вищевикладеного, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчих написів такими, що не підлягають виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України визначено, що у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким , чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору що становить: 1 816,00 грн. за подання позовної заяви та 454,00 грн. за подання заяви про забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved