Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

В провадження Вінницького міського суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 03.10.2000 року між позивачем та відповідачем був укладений шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 03.10.2000 року зроблено запис за №1824. Від шлюбу подружжя має двоє, на даний час повнолітніх, дітей. Відносини подружжя погіршилися, втрачено почуття любові та поваги, що призвело до припинення шлюбних відносин та спільного проживання з 10.10.2021 року. На думку позивача, подальше існування шлюбу є неможливим та суперечить її інтересам, шлюб носить формальний характер, примирення між ними неможливе, бажання зберегти сім`ю у позивача відсутнє. Враховуючи наведені обставини позивач просить розірвати шлюб між нею та відповідачем. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.04.2022 року було відкрите спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб з роз`ясненням процесуальних прав учасників справи, зокрема, щодо надання у визначені строки відповідачем відзиву на позов, а позивачем письмової відповіді на такий відзив. Відповідач ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду не надав. Враховуючи вищевикладене та положення ст.ст.178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами СК України щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2 ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 03.10.2000 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Вінницької міської ради Вінницької області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 03.10.2000 року зроблено запис за №1824 (а.с.16). Від шлюбу подружжя неповнолітніх дітей не має. Народженні у шлюбі двоє дітей на час розгляду справи досягли повноліття. (а.с. 8, 9). Сімейне життя подружжя не склалося, шлюбні відносини подружжя та спільне проживання припинено. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, шлюб фактично розпався, існує формально, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд дійшов висновку про розірвання шлюбу. Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, з відповідача слід стягнути на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved