Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

15 лютого 2022 року, згідно відмітки на поштовому відправленні, позивач звернулася до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, зареєстрований з відповідачем [PERSON] . Свої вимоги мотивувала тим, що подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливе. Останнім часом шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільне господарство не ведеться, проживають за різними адресами. Від сумісного життя мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу просила відновити дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Ухвалою Чернігівського районного суду Чернігівської області від 22 лютого 2022 року вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи позивач, в судове засідання не з`явилася. В позовній заяві просить справу розглянути без її участі. Не заперечує проти проведення заочного розгляду справу ( а.с. 4). Належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи відповідач, в судове засідання не з`явився. Дій, визначених ст. 178 ЦПК України відповідачем не вчинено. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає розгляд справи проводити в заочному порядку за наявними документами, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] обґрунтовані і тому позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 26 квітня 2018 року між [PERSON] та [PERSON] Чернігівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Чернігівській області, був зареєстрований шлюб, про що 26.04.2018 складено відповідний актовий запис за № 21 ( а.с. 5). Від сумісного життя сторони мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] ( а.с. 7). Подружні відносини подружжя припинило, спільне господарство не ведеться, подальше збереження шлюбу позивач вважає не можливим, оскільки це суперечить її інтересам. Відповідно до ч. 3 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен має право припинити шлюбні відносини. Згідно ч. 1 ст. 24 Сімейного кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що рішення позивача про розірвання шлюбу є виваженим та свідомим, причини, з яких позивач просить розірвати шлюб, є обґрунтованими, поновлювати сімейно-шлюбні відносини позивач наміру не має. Крім того, суд не має права примушувати жінку або чоловіка до підтримання, відновлення або продовження сімейних відносин, а вільність та рівність цих стосунків та можливість припинення шлюбу є їх основою, що законодавчо закріплено у нормах Сімейного кодексу України, а тому позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача на користь позивача належить стягнути судовий збір. Враховуючи викладене,

Outcome: approved