Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), Акціонерного товариства «УкрСиббанк» про стягнення грошових коштів, як безпідставно набутих. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 26.01.2022 р. відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 23.05.2022 р. закрито підготовче судове засідання по справі та призначено справу до судового розгляду. Позов обґрунтовано тим, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] .. [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором в сумі 37 193. 75 дол. США та пені у розмірі 2 006.71 грн. Участі у даній судовій справі [PERSON] не брав, про наявність судового рішення, і, одночасно, про укладений від його імені договору поруки, він дізнався у грудні 2016 року, тому звернувся до суду з позовом про визнання недійсним договору поруки. Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у цивільній справі № 344/18282/19 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним правочину, у задоволенні позову відмовлено, з підстав нікчемності правочину. Водночас апеляційним судом встановлено, що підпис у графі поручитель « [PERSON] » у договорі поруки № 1/1114677300-П від 23 квітня 2007 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. З 25.10.2017 року по червень 2019 року у Івано-Франківському міському відділі Державної виконавчої служби тривало виконавче провадження за виконавчим листом виданим на підставі рішення суду про стягнення боргу. В ході примусових заходів виконавчого провадження, із отримуваної пенсії позивача, стягнуто на користь відповідача - 33 991.73 грн., та ще підлягає до стягнення 85 691.14 грн. виконавчого збору. В червні 2019 року відповідач подав до Івано-Франківського міського відділу ДВС заяву про повернення виконавчого листа, у зв`язку із відмовою від вимог до нього. В подальшому відповідач (ПАТ «Укрсиббанк») відмовився повертати [PERSON] незаконно стягнуті кошти в сумі 46 358.69 грн. В результаті примусового виконання рішення суду із позивача незаконно стягнуто на користь Акціонерного товариства «УкрСиббанк» - 33 991.73 грн.\~ Дані кошти позивач вважає такими, що є безпідставно набутими AT [PERSON] ». Також, Відділом державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) стягнуто незаконно з [PERSON] виконавчий збір в сумі 72 092,68 грн. Дані кошти позивач також вважає безпідставно набутими в результаті примусового стягнення. Таким чином позивач вважає, що зазначені кошти повинні бути стягнуті з відповідачів в порядку ст. 1212 ЦК України, як такі, що набуті відповідачами без достатньої правової підстави. Представник відповідача скористався правом відзиву на позовну заяву, який обґрунтував тим, що на сьогодні наявне чинне судове рішення яким встановлено чинність договору поруки та стягнуто з позивача як поручителя заборгованість за кредитним договором. Дане рішення не скасоване і підлягає примусовому виконанню, а відтак стягнуті з позивача кошти не можуть вважатися такими, що набуті відповідачами без достатньої правової підстави. Таким чином відповідач вважає, що відсутні підстави для задоволення позовних вимог. Позивач [PERSON] в судовому засіданні 29.06.2022 р. позов підтримав, суду додатково пояснив, що жодного відношення до договору поруки немає. Договір поруки визнаний нікчемним, а тому кошти, які стягнути з нього, є безпідставно набуті, що є підставою для іх повернення в порядку ст. 1212 ЦК України. Просив позов задовольнити. Представник відповідача Відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) у судове засідання 29.06.2022 р. не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло.\~\~\~\~\~\~\~ Представник відповідача Акціонерного товариства «УкрСиббанк» у судове засідання 29.06.2022 р. не з`явився повторно, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Представник відповідача скористався правом подання відзиву, та надіслав на адресу суду заяву про розгляд справи без участі представника відповідача. Суд, вислухавши пояснення позивача, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити, з таких підстав. Судом встановлено, що рішенням Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11146773000 від 23.04.2007 р. в сумі 37 193.75 дол. США та пеню у розмірі 2006.71 грн. (а.с.41-46). Рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2016 р. рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове, згідно якого стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11146773000 від 23.04.2007 р. в сумі 35 829,84 дол. США та пеню у розмірі 25000 грн. (а.с.47-52). Головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №54998251 від 25.10.2017 р. про стягнення із [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 11146773000 від 23.04.2007 р. в сумі 35 829,84 дол. США та пеню у розмірі 25000 грн. (а.с.53). Головним державним виконавцем Івано-Франківського міського відділу ДВС винесено постанову від 18.06.2019 р. про стягнення виконавчого збору з [PERSON] у розмірі 85691,14 грн. (а.с.9). Згідно копії довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області\~ від 12.01.2022 р., з [PERSON] з грудня 2017 року по червень 2019 року, відповідно до постанови державного виконавця на підставі виконавчого провадження №54998251 від 25.10.2017 р.,\~ стягнуто 46349,03 грн. (а.с.16-17). Згідно копії довідки Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області\~ № 5 від 12.01.2022 р., з [PERSON] з квітня 2020 року по січень 2022 року, відповідно до постанови державного виконавця на підставі виконавчого провадження №59378049 від 21.06.2019 р.,\~ стягнуто 60555,64 грн. (а.с.18-19). Також судом встановлено, що постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 07 грудня 2021 року у цивільній справі № 344/18282/19 за позовом [PERSON] до Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» про визнання недійсним правочину, у задоволенні позову відмовлено, з підстав нікчемності правочину. Водночас апеляційним судом встановлено, що підпис у графі поручитель « [PERSON] » у договорі поруки № 1/1114677300-П від 23 квітня 2007 року виконаний не [PERSON] , а іншою особою. З позиції позивача, оскільки судом встановлено факт нікчемності договору поруки № 1/1114677300-П від 23 квітня 2007 року, так як підпис в графі поручитель не належить поручителю, кошти набуті відповідачами в результаті примусового виконання судового рішення про стягнення боргу підлягають поверненню, в порядку ст. 1212 ЦК України. Суд зазначає, що така позиція позивача є помилковою, виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням вирішено питання про їхні права, свободи чи інтереси. Як зазначалося судом, рішенням Івано-Франківського апеляційного суду від 08.12.2016 р. рішення Івано-Франківського міського суду від 13 червня 2016 року скасовано та ухвалено нове, згідно якого стягнуто в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованості за кредитним договором № 11146773000 від 23.04.2007 р. в сумі 35 829,84 дол. США та пеню у розмірі 25000 грн. (а.с.47-52). Зазначене рішення суду апеляційної інстанції про стягнення боргу - чинне з моменту його винесення, та підлягає примусовому виконанню. При цьому, суд звертає увагу позивача, що встановлений рішенням суду факт нікчемності правочину, що став підставою для стягнення боргу за судовим іншим рішенням, не впливає на чинність рішення про стягнення боргу, до його перегляду у встановленому законом порядку. В даному випадку механізм перегляду судового рішення про стягнення боргу можливий в порядку визначеному Главою 3 ЦПК України, оскільки із прийняттям судом рішення в якому встановлено нікчемність правочину, виникли підстави для перегляду судового рішення про стягнення боргу за нововиявленими обставинами (ст.ст. 423-427 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 2 ст. 423 ЦПК України підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлений вироком або ухвалою про закриття кримінального провадження та звільнення особи від кримінальної відповідальності, що набрали законної сили, факт надання завідомо неправильного висновку експерта, завідомо неправдивих показань свідка, завідомо неправильного перекладу, фальшивості письмових, речових чи електронних доказів, що призвели до ухвалення незаконного рішення у даній справі; 3) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення судового рішення, що підлягає перегляду. Також позивачу слід враховувати строки подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими, що встановлені ст. 424 ЦПК України. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням фактично встановлених обставин справи, суд приходить до висновку, що позивачем обрано помилковий спосіб судового захисту, так як кошти, які стягнуті з нього на підставі чинного судового рішення про стягнення боргу, не можуть вважатися такими, що набуті без достатньої правової підстави. Відтак до спірних правовідносин не підлягає застосуванню ст. 1212 ЦК України, що є підставою для відмови у задоволенні позову. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed