Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

02.12.2021\~року до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНПРОМ МАРКЕТ», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, Новокодацький відділ державної виконавчої служби у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтований тим, що 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 9892 (далі Виконавчий напис) про стягнення невиплачених в строк грошових коштів з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за період з 24.04.2019 року по 24.02.2021 року в розмірі 10 061 грн. за кредитним договором № 1-20181205-63530, укладеним 05.12.2018 року з ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес капітал», яке відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 25042019 від 25.04.2019 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке відступило право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке відступило право на підставі договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Вимоги або повідомлення щодо сплати даної суми від відповідача позивач не одержував. Оскільки Нотаріус при вчиненні Виконавчого напису керувався п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 662 від 26 листопада 2014 року, яка визнана в цій частині незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, а також не врахував спірність суми заборгованості, позивач вважає Виконавчий напис незаконним. На підставі викладеного позивач просить визнати Виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження\~у цивільній справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а також витребувано докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. \~ \~ \~ \~Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 06.12.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення на підставі Виконавчого напису. \~ \~ \~ \~17.01.2022 року від представника Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) надійшов відзив на позов, в якому пояснив, що на виконанні у відділі перебуває виконавче провадження № 65836689 з примусового виконання Виконавчого напису, дії державного виконавця направлені на виконання вимог виконавчого документу проведені у повній відповідності до вимог чинного законодавства. \~ \~ \~ \~15.03.2022 року від представника відповідача Яворського Р.І. надійшла заява, у якій позов визнав, просив стягнути з товариства 50 відсотків судового збору. \~ \~ \~ \~У судове засідання учасники судового процесу не з`явилися. Від позивача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю, позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Фінпром маркет» у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про час, дату та місце розгляду справи сповіщений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Представник Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) письмово просив розгляд справи проводити без участі представника відділу, вирішити справу відповідно до вимог чинного законодавства. За таких обставин, суд розглядає справу за наявними в матеріалах справи доказами та у відповідності до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. \~ \~ \~ \~ У ході судового розгляду встановлено, що 24.02.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем вчинено виконавчий напис № 9892 (далі Виконавчий напис) про стягнення невиплачених в строк грошових коштів з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» за період з 24.04.2019 року по 24.02.2021 року в розмірі 10 061 грн. за кредитним договором № 1-20181205-63530, укладеним 05.12.2018 року з ТОВ «Фінансова компанія «Бізнес капітал», яке відступило право вимоги на підставі договору факторингу № 25042019 від 25.04.2019 року ТОВ «Європейська агенція з повернення боргів», яке відступило право вимоги на підставі договору факторингу №25/01/21 від 25.01.2021 року ТОВ «Фінансова компанія управління активами», яке відступило право на підставі договору факторингу № 250121ФК від 25.01.2021 року ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ». Виконавчий напис вчинено на підставі статтей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 (а.с.19). На підставі Виконавчого напису 03.08.2021 року державним виконавцем Новокодацького відділу державної виконавчої служби у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) відкрито виконавче провадження № 65836689. Відповідно до ст.ст. 15, 16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч.1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно зі ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Відповідно до пунктів 1, 2 Глави 12 Порядку виконавчі написи вчиняються нотаріусами на документах, які встановлюють заборгованість або передбачають повернення майна. Якщо виконавчий напис не вміщується на документі, що встановлює заборгованість, то він має бути продовжений чи викладений повністю на прикріпленому до документа спеціальному бланку нотаріального документа. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з пп. 2.1 п. 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Крім того, пп. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172\~(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису нотаріуса, під час його вчинення Нотаріус керувався статтями 87-91\~Закону України\~«Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Перелік доповнено вказаним пунктом на підставі Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою КМУ від 26 листопада 2014 р. № 662. При цьому, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014р. в частині, зокрема, доповнення Переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Таким чином, Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріусу на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Витребувані ухвалою суду докази приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. не надав. З виконавчого напису не вбачається, що виконавчий напис вчинено на посвідченому нотаріально кредитному договорі. Враховуючи викладене, правова підстава для вчинення спірного Виконавчого напису на підставі п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172, відсутня. Положення ст.\~50\~Закону України\~«Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Враховуючи приписи ст. ст.\~15,\~16,\~18 ЦК України, ст. ст.\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року №6-887цс17. Із змісту позову вбачається, що заборгованість є спірною. Докази на підтвердження безспірності заборгованості позивача перед відповідачем відсутні. Відповідач позов визнав. На підставі вищевикладеного, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову та визнання Виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі укладання мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, що суд задовольнив позов [PERSON] , а відповідач позов визнав, то 50 відсотків документально підтверджених судових витрат, понесених позивачем, підлягають стягненню з відповідача, а інші 50 відсотків підлягають повернення позивачу з державного бюджету відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 681 грн. (а.с. 1, 39). Враховуючи викладене,

Outcome: approved