Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

До суду надійшов позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Качай Гроші», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. № 100307 від 15.07.2021 та стягнути з відповідача судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що на початку грудня 2021 року позивач дізнався з бухгалтерії підприємства про те, що місцем роботи (ПАТ «Запоріжвогнетрив») від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату позивача. В якості підстав для стягнення було зазначено виконавчий напис № 100307, виданий 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з позивача на користь ТОВ «Качай Гроші» заборгованості в розмірі 16961 грн. 00 коп. Позивач вважає вищевказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з наступним. Позивач не укладав з відповідачем жодних правочинів і будь-яка заборгованість у позивача відсутня. Позивач не підписував та жодним іншим чином не укладав будь-яких правочинів з ТОВ «Качай Гроші». Так само і жодних коштів від відповідача він ніколи не отримував. 09.01.2020 у позивача були викрадені документи та банківська картка. З даного приводу на теперішній час триває досудове розслідування. Імовірно, невідомі особи заволоділи платіжною карткою позивача та його персональними даними після чого оформили на його ім`я позику. Таким чином, вимоги щодо яких було вчинено виконавчий напис, є неправомірними. Виконавчий напис, що оскаржується, було вчинено на підставі договору, який нотаріально не посвідчувався. Відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень кредитного договору. Виконавчий напис не було вчинено на оригіналі договору та до нього не підшито. Відповідач не надав нотаріусу жодних первинних документів, які б свідчили про факт отримання позики, її розмір, тощо. Сама по собі довідка про розмір заборгованості або її розрахунок не може бути достатнім доказом при вчиненні виконавчого напису. Крім того, надані нотаріусу документи не свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором, а у виконавчому написі встановлена лише підсумкова сума заборгованості. Відповідачем подано відзив на позов від 10.01.2022. За змістом відзиву ТОВ «Качай Гроші» просить відмовити [PERSON] у задоволенні позову. В обґрунтування своєї позиції зазначає, що 08.01.2020 між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] був укладений договір про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту №\~00-578977, відповідно до умов якого ТОВ «Качай Гроші» зобов`язалося надати позичальнику у власність кредит у національній валюті на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язувався повернути грошові кошти кредиту, сплатити проценти за користування ним, комісії та виконати інші зобов`язання, передбачені договором. Договір укладався дистанційно, в електронній формі, з використанням інформаційно-телекомунікаційної системи, внаслідок чого, відповідно до положень Закону України «Про електронну комерцію» у сторін такого договору виникли цивільні права та обов`язки майнового характеру. Договір було укладено згідно з ч. 2 ст. 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» в порядку, передбаченому Законом України «Про електронну комерцію». Відповідно до вищезазначеного Закону, електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Договір підписувався з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором відповідно до статті 12 Закону. Згідно п. 6 ст. 1 ст. 3 Закону електронний підпис одноразовим ідентифікатором це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Одноразовий ідентифікатор для укладення договору надсилається засобами зв`язку, зазначеними заявником в інформаційно-телекомунікаційній системі відповідача. 08.01.2020 позичальником було підписано (акцептовано) оферту, чим засвідчено вивчення умов оферти, повну та безумовну згоду з її умовами, свідоме прийняття пропозиції укласти договір та згоду на використання одноразового ідентифікатора в якості особистого підпису договору. Позивач через особистий кабінет на веб-сайті ТОВ «Качай Гроші» подав заявку на отримання кредиту за умовами, які вважав зручними для себе шляхом використання калькулятора на сайті ТОВ «Качай Гроші», ознайомився з паспортом кредиту і офертою та підтвердив умови отримання кредиту шляхом натискання кнопки «Я хочу підписати кредитний договір», після чого було сформовано одноразовий ідентифікатор, який було відправлено на телефон позичальника і введено останнім в окреме поле для підтвердження підписання договору. Позичальнику було надано всі можливості для ознайомлення з умовами договору у вигляді оферти та розміщення інформації на сайті ТОВ «Качай Гроші». Крім того, зважаючи на дистанційний порядок укладення договору, позичальник мав необмежений час для вибору строку та суми позики, а також для ознайомлення з умовами оферти та прийняття зваженого рішення. В оферті зазначено про умови надання позики, в тому числі: сума кредиту 7000,00 грн.; строк на який надається позика 30 днів; дата повернення позики (останній день) 07.02.2020; процентна ставка за користування позикою в день 0,01 % в день; загальна вартість кредиту 7021,00 грн.; тип процентної ставки фіксована. Жодної сплати по кредитному договору позивач не здійснив. Таким чином, всі істотні умови договору були надані позичальнику до моменту підписання договору з ТОВ «Качай Гроші» у вигляді оферти та паспорту кредиту, які серед іншого містили чітку інформацію про строк позики, дату повернення позики, плату за користування позикою і умови їх нарахування та окрім того містять всі істотні умови передбачені законодавством України. Жодних змін будь-яких умов договору ТОВ «Качай Гроші» не здійснювалося. ТОВ «Качай Гроші» були належним чином виконані зобов`язання за кредитним договором, а саме надано в кредит грошові кошти в сумі 7000,00 грн. Строк виконання зобов`язання з повернення наданого кредиту встановлено графіком платежів та договором, який є невід`ємною частиною кредитного договору. Отримання позивачем суми кредиту підтверджується повідомленням про зарахування на картку позичальника відповідної суми. 15.07.2021 на підставі звернення ТОВ «Качай Гроші» приватний нотаріус Грисюк О.В. вчинила виконавчий напис №\~100307 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай Гроші» боргу у розмірі 16961,00 грн. ТОВ «Качай Гроші» згідно вимог законодавства надало нотаріусу відповідні документи, які підтверджують суму боргу позивача, на підставі яких був вчинений виконавчий напис. Питання про правомірність вчинення виконавчого напису стоїть безпосередньо перед особою, яка його вчинила нотаріусом, а не перед відповідачем, який не вчиняв ці дії та не може нести відповідальність та скасувати напис. ТОВ «Качай Гроші» не може бути відповідачем у справі саме з питання скасування виконавчого напису № 100307 від 15.07.2021, який вчинила приватний нотаріус Грисюк О.В., яка визначала достатність та обґрунтованість документів. Відповідач вважає, що нотаріус при вчиненні виконавчого напису виконав вимоги чинного законодавства України. Позивач вводить суд в оману коли зазначає, що не має ніяких правовідносин з відповідачем та не укладав договір. Позивач ухиляється від сплати заборгованості по кредитному договору та намагається шляхом звернення до суду ухилитися від сплати боргу скасуванням виконавчого напису, який не вчиняв відповідач. Крім того, ТОВ «Качай Гроші» заперечує щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат, понесених на правничу допомогу як такі, що не відповідають дійсності, необґрунтовані, неспівмірні зі складністю справи та такі, що не підлягають задоволенню. Належним чином повідомлені про дату, час та місце проведення судового засідання учасники справи до суду не з`явились. Представник позивача, адвокат Надворна О.С., у поданій до суду заяві від 30.06.2022 позов підтримала у повному обсязі, просила провести розгляд справи за відсутності позивача та його представника. У даній заяві представник позивача зазначила, що на стягненні судових витрат, окрім витрат на сплату судового збору, вони не наполягають. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно копії договору про надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту № 00-578977 від 08.01.2020, він укладений між ТОВ «Качай Гроші» та [PERSON] . У пункті 8 вказаного договору зазначено, що договір від імені [PERSON] підписаний електронним підписом позичальника, відтвореним шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора. Належне підтвердження того, що цей договір дійсно підписаний шляхом використанням позичальником одноразового ідентифікатора, в матеріалах справи відсутнє. За умовами договору, ТОВ «Качай Гроші» зобов`язалось надати позичальнику кошти у розмірі 7000,00 грн., а позичальник повинен повернути ці кошти та сплатити за користування кредитними коштами проценти. Належні докази того, що ТОВ «Качай Гроші» фактично надало позивачу вищевказані грошові кошти, в матеріалах справи відсутні. 15.07.2021 приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис за реєстровим № 100307 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Качай гроші» суми заборгованості за кредитним договором № 00-578977 від 08.01.2020. Сума заборгованості складає 16961,00 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 7000,00 грн.; прострочена заборгованість за комісією становить 4620,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 5341,00\~грн. Як визначено оскаржуваним виконавчим написом, стягнення заборгованості проводилось за період з 07.02.2020 по 05.07.2021. На підставі вказаного виконавчого напису 06.10.2021 приватний виконавець\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Якименко А.О.відкрив виконавче провадження №\~67042775. Постановою від 27.10.2021 приватний виконавець\~виконавчого округу\~Запорізької області\~Якименко А.О.звернув стягнення на доходи [PERSON] . У ст.ст. 15, 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 (далі Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України №\~1172 від 29.06.1999 (далі Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18\~ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05.07.2017 у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. [PERSON] у позові послався на те, що визначений виконавчим написом розмір заборгованості не є безспірним. Крім того, позивач вказує, що нотаріус вчинив виконавчий напис, хоча кредитний договір не є нотаріально посвідченим. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затв. наказом Міністерства юстиції України №\~296/5 від 22.02.2012 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затв. постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07.11.2016 скасовано, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у постанові від 12.03.2020 (справа № 757/24703/18-ц, провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Підстав не враховувати дану правову позицію у суду першої інстанції немає. Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 15.07.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису кредитний договір, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню з цієї підстави. Крім того, підлягає урахуванню й те, що відповідачем не надано до матеріалів справи доказів отримання [PERSON] кредиту, належного розрахунку суми заборгованості, стягнутої за виконавчим написом нотаріуса, підстав та періодів її виникнення. За вказаних обставин суд погоджується із доводами позивача про те, що заборгованість не є безспірною. Отже, виконавчий напис вчинено з порушенням приписів ст. 88 Закону України «Про нотаріат», а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Інші доводи позову, з урахуванням зроблених судом висновків, суттєвого значення для розгляду справи не мають. При цьому суд відхиляє доводи відзиву ТОВ «Качай Гроші» щодо необхідності визначення належного відповідача. Відповідачем у таких справах є особа, на користь якої було вчинено виконавчий напис, яким було порушено право позивача. Тобто цивільна відповідальність за незаконно вчинений виконавчий напис покладається не на нотаріуса, а на особу, яка зверталася за виконавчим написом. Згідно зі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved