Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулася до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області з позовом про розірвання шлюбу до [PERSON] . \~ \~ \~ \~В обґрунтування позову позивачка зазначає, що з відповідачем було укладено шлюб 18 вересня 2010 року. Від спільного подружнього життя вони мають доньку [PERSON] 2011 року народження. З відповідачем не проживають, шлюбних стосунків не підтримують, спільного господарства з 2019 року не ведуть. Спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння, втрачене почуття взаємної любові та поваги. \~ \~ \~ \~У судове засідання позивачка не з`явилася, а надала до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області заяву, у якій позовні вимоги підтримала , просила суд розглядати справу без її участі. Просить суд залишити їй прізвище після розірвання " [PERSON] ". \~ \~ \~ \~В судове засідання відповідач не з`явився , просить суд розглядати справу без його участі , в заяві зазначає , що позовні вимоги визнає та просив їх задовольнити, на примирення з позивачкою не згоден. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. \~ \~ \~ \~Зважаючи на те, що відповідач визнав позовні вимоги та згоден на розірвання шлюбу , суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. \~ \~ \~ \~Із матеріалів справи вбачається, що сторони зареєстрували шлюб 18 вересня 2010 року, що підтверджується свідоцтвом Серії [NUMBER] про укладення шлюбу виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Бершадського районного управління юстиції Вінницької області, за актовим записом №85. (а.с. 4). Від спільного життя сторони мають доньку [PERSON] 2011 року народження, що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с. 11.). Вивчивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясувавши фактичні стосунки подружжя, дійсні причини позову, постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Тому суд встановив, що сторони припинили шлюбні відносини, та разом не проживають, а їх шлюб носить формальне значення та не відповідає своєму призначенню, тому суд вважає, що за таких обставин подальше сумісне життя подружжя не можливе і їхній шлюб має бути розірвано. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, після реєстрації шлюбу позивачка у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила своє прізвище " [PERSON] " на " [PERSON] ". Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Отже, вирішення питання про те, яким прізвищем іменуватися після розірвання шлюбу є виключним правом того, хто у зв`язку із шлюбом змінив своє прізвище.

Outcome: approved