Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

В провадженні Рівненського міського суду Рівненської області перебувала справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП [PERSON] про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна. Рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2022 року позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА", треті особи - Приватний нотаріус Рівненського міського ноталіального округу Самсонюк Олена Анатоліївна, ФОП [PERSON] про скасування запису про іпотеку та припинення обтяження нерухомого майна залишено без задоволення. Постановою Рівненського апеляційного суду 24 травня 2022 року апеляційну скаргу представника [PERSON] [PERSON] залишено без задоволення, рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 10 лютого 2022 року - без змін. 27 вересня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника відповідача ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» Слостіна А.Г. про стягнення з позивача [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Інвестохілс Веста» судових витрат, що понесені відповідачем на правничу допомогу. Відповідно до ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Враховуючи, що суд не вбачає необхідності у виклику учасників процесу для розгляду заяви про відшкодування судових витрат на професійну правничу допомогу, її розгляд здійснюється без виклику учасників процесу. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. За змістом\~ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; судом невирішено питання про судові витрати; суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Так, відповідно до ст.141 ЦПК України\~інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові на позивача. У відповідності до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв"язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Частинами 1, 2\~ст. 246 ЦПК України\~визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження понесених ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» витрат на професійну правничу допомогу представником позивача Слостіним А.Г. надано: копію Договору №05-01/2021-4 про надання правової допомоги від 05 січня 2021 року, що укладений між ТзОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» та Адвокатським об`єднанням «Вердикт», копію прайс-листа АО «Вердикт», що затверджений рішенням Загальних зборів №12 від 04 січня 2021 року, копію заявки на надання юридичної допомоги №1 від 15 січня 2021 року, відповідно до якої ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста» погодили надання АО «Вердикт» правових (юридичних) послуг ТОВ «ФК «Інвестохіллс Веста», копію акту наданих послуг від 11 лютого 2022 року за Договором №05-01/2021-4 про надання правової допомоги від 05 січня 2021 року, копію протоколу №3 засідання ради адвокатського об`єднання «Вердикт» від 02 березня 2021 року, відповідно до п.3 якого змінено найменування АО «Вердикт» на АО «Лігал Ассістанс», копію платіжного доручення №6279 від 14 лютого 2022 року, яким стверджується оплата ТОВ «ФК Інвестохіллс Веста» 47600 гривень на рахунок АО «Лігал Асістанс», призначення платежу оплата згідно договору надання правової допомоги № 05-01/2021-4 від 05.01.2021 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідач поніс витрати на правничу допомогу, які підлягають до стягнення з позивача на користь відповідача відповідно до п.2 ч.2\~ст.141 ЦПК України. Проте слід зазначити, що при підрахунку загальної вартості наданих АО «Вердикт» послуг особою, що здійснювала такий підрахунок було допущено помилку, а саме зазначено їх вартість в розмірі 47600 гривень, замість правильної 46600 гривень. Частина 5 ст.137 ЦПК України вказує на те, що у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Згідно положень додаткової постанови Верхового Суду від 30.09.2020 у справі №201/14495/16-ц суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial