Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 21.01.2022 [PERSON] звернулася до Малинського районного суду Житомирської області з позовом до відповідача про стягнення\~безпідставно набутого\~майна. Предметом позову є стягнення з ТОВ «Вердикт Капітал» на користь [PERSON] безпідставно набутого майна, а саме грошових коштів в сумі 2534,33 грн., які були отримані відповідачем за виконавчим написом №83286 від 03.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, який в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню. Підставою позовних вимог є те, що рішенням Малинського районного суду Житомирської області у цивільній справі №283/2565/21 визнано виконавчий напис, вчинений 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за №83286 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження юридичної особи: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз,5Б, код ЄДРПОУ 36799749) заборгованості за Кредитним договором від 24.07.2019 року у формі Спеціальних умов Договору позики № АG8267661 в загальному розмірі 14238,00 гривень, в тому числі 50,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи те, що цим рішенням суд визнав оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, між сторонами виникли спірні правовідносини, які регулюються ст.1212 ЦК України. Правовою підставою для набуття ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів став виконавчий напис нотаріуса, який в судовому порядку визнаний таким, що не підлягає виконанню, а тому грошові кошти підлягають поверненню позивачу. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 24.01.2022 позовну заяву [PERSON] до ТОВ «Вердикт Капітал» про стягнення безпідставно набутого майна залишено без руху, встановлено позивачеві строк для усунення недоліків. 07.02.2022 на виконання вищезазначеної ухвали суду позивачем усунуто недоліки та надано документи, які деталізують розмір грошових коштів, які утримувалися з доходів позивача. У зв`язку з тим, що суддя Хомич В.М. з 04.02.2022 перебувала на лікарняному, розгляд цивільної справи №283/233/22 не проводився. Ухвалою від 14.02.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження, визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін, судове засідання призначено на 11 годину 17.03.2022; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького Павла Вікторовича копії матеріалів виконавчого провадження №65970290. На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 з 07.03.2022 року по 21.04.2022 року правосуддя в Малинському районному суді Житомирської області не здійснювалось. Після відновлення правосуддя у Малинському районному суді Житомирської області розгляд справи призначено на 15 годину 30 хвилин 01.06.2022. 01.06.2022 розгляд справи відкладено на 15 годину 29.06.2022 у зв`язку з неявкою сторін по справі. 24.06.2022 до суду надійшли матеріали виконавчого провадження №65970290. \~ \~ \~ \~28.06.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги [PERSON] підтримала повністю та просила задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належно, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов [PERSON] не подав. Заяв та клопотань до суду не надходило. Третя особа приватний виконавець Лужинецький П.В. в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належно. У зв`язку з неявкою представника відповідача та не повідомленням про поважність причин неявки, в порядку, визначеному статтею 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд постановив провести розгляд справи за відсутності представника відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Встановлені судом обставини. 24.07.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Дніеро» виникли правовідносини у сфері договірних зобов`язань, шляхом укладення на основі заяви позичальника, яка була подана через Особистий кабінет на порталі, Спеціальних умов Договору позики №АG8267661, предметом якої є надання Товариством позичальникові кредиту у розмірі 4500,00 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. Отже, у вказаному договорі визначено додатково наступні умови отримання позики: комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю 1799,1 грн., пеня 1,50%. Строк кредиту був визначений кінцевою датою 23.08.2019 року. Також у договорі міститься застереження, а саме: платежі повинні сплачуватися шляхом прямого дебетового списання, платіжною карткою чи банківським переказом, з зазначенням у призначенні платежу 1) у разі продовження договору «Продовження, АG8267661» або в разі інших платежів за договором «АG8267661». Щодо продовження дати виплати позики у договорі зазначено, що якщо період продовження становить 7 днів, то комісія за організацію продовження становить 513,00 грн., 14 днів 900,00 грн., 30 днів 1665,00 грн. В подальшому між [PERSON] та ТОВ «ФК «Дніеро» було укладено Додаткову угоду №АG8267661, згідно якої сума позики складає 5200,00 грн., тобто сума позики, яка додатково отримується за цією додатковою угодою становить 700 грн. Комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю 67,5 грн., пеня 1,50%, дата повернення позики 23.08.2019 року. Потім між [PERSON] та ТОВ «ФК «Дніеро» було повторно укладено Додаткову угоду №АG8267661, згідно якої сума позики складає 5200,00 грн., тобто сума позики, яка додатково отримується за цією додатковою угодою становить 700 грн. Комісія за підготовку та направлення документів/повідомлень у зв`язку з простроченою заборгованістю 78 грн., пеня 1,50%, дата повернення позики 31.08.2019 року. Правонаступником ТОВ «ФК «Дінеро» у договірних зобов`язаннях, в тому числі в яких позичальником є [PERSON] , є ТОВ «Вердикт Капітал» на підставі Договору факторингу №22-08/19 та Додаткової угоди №7 від 27.12.2019 року. 03.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999р. №1172, було вчинено виконавчий напис №83286, згідно якого звернено стягнення з [PERSON] у загальному розмірі 14238,00 грн. Після вчинення нотаріусом виконавчого напису 05.07.2021 року представник ТОВ «Вердикт Капітал» Владимиров А.О. звернувся з заявою про примусове виконання виконавчого напису до приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Лужинецького П.В. На підставі зазначеної заяви 05.07.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. було відкрито виконавче провадження №65970290 (а.с.39), винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди (а.с.41), 20.07.2021 року винесено постанову про арешт коштів боржника та постанову про звернення стягнення з боржника на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи (а.с.20,43). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 08.12.2021 Визнати виконавчий напис, вчинений 03 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем за №83286 про стягнення з [PERSON] , [INFO] , ідентифікаційний номер [NUMBER] , мешканки [ADDRESS] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (місцезнаходження юридичної особи: 04053, м. Київ, вул.Кудрявський узвіз,5Б, код ЄДРПОУ 36799749) заборгованості за Кредитним договором від 24.07.2019 року у формі Спеціальних умов Договору позики № АG8267661 в загальному розмірі 14238,00 гривень, в тому числі 50,00 грн. витрат за вчинення виконавчого напису, таким, що не підлягає виконанню (а.с.4-7). Відповідно до довідки №2160 від 13.12.2021, [PERSON] працює у ПрАТ «Детвілер Ущільнюючі Технології Україна» на посаді пресувальника-вулканізаторника 3 розряду з 08.10.2018 (а.с.8). Згідно з довідкою №2161 від 13.12.2021 за підписом директора ПрАТ «Детвілер Ущільнюючі Технології Україна» Анатолія Марченко, відраховано з заробітної плати боржника [PERSON] та сплачено на користь приватного виконавця Житомирського виконавчого округу Лужинецького П.В. відповідно до платіжного доручення №1446 від 04.11.2021 за серпень-жовтень на загальну суму 2534,33 грн. (а.с.9). Сплата позивачем в рахунок погашення заборгованості згідно з виконавчим провадження №65970290 суми 2534,33 підтверджується платіжним дорученням №1446 від 04.11.2021 (а.с.10) та Звітом про здійснення відрахування з нарахованої заробітної плати за серпень-жовтень 2021 року (а.с.19). Відповідно до розпорядження № 65970290, затвердженого приватним виконавцем Лужинецьким П.В. 10.11.2021, грошові кошти у сумі 2534,33, що надійшли 04.11.2021 на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 83286 перераховані: 166,75 грн на користь приватного виконавця Лужинецького П.В. як основна винагорода ПВ; 1667,58 грн на користь ТОВ "Вердикт Капітал" як погашення боргу; 400 грн - витрати виконавчого провадження; 300 грн на користь ТОВ "Вердикт Капітал" як повернення авансового внеску (а.с. 44). Постановою приватного виконавця Лужинецького П.В. від 07.02.2022 закінчено виконавче провадження №65970290 на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 08.12.2021 у цивільній справі №283/2565/21 (а.с.47). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами вник спір щодо стягнення безпідставно набутих ТОВ «Вердикт Капітал» грошових коштів. Частиною 1 ст.\~16\~ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частина 1 ст. 1212 ЦК України визначає, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є правовідносини, які виникають у зв`язку з безпідставним утриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають при наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочинну або інших підстав, передбачених статтею 11 Цивільного кодексу України). Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності правової підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але в подальшому відпала. При цьому, відповідно до статті 1215 Цивільного кодексу України не підлягає поверненню безпідставно набуті: 1) заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача; 2) інше майно, якщо це встановлено законом. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис за реєстровим номером № 83286 від 03.06.2021 року визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна (постанови ВС від 28.01.2020 № 910/16664/18, від 06.03.2019 № 910/1531/18). В той же час з розпорядження № 65970290, затвердженого приватним виконавцем Лужинецьким П.В. 10.11.2021, судом встановлено, що із заробітної плати [PERSON] утримано за виконавчим провадженням грошові кошти у сумі грошові кошти у сумі 2534,33, що надійшли 04.11.2021 на рахунок обліку депозитних сум при примусовому виконанні виконавчого документа № 83286 перераховані: 166,75 грн на користь приватного виконавця Лужинецького П.В. як основна винагорода ПВ; 1667,58 грн на користь ТОВ "Вердикт Капітал" як погашення боргу; 400 грн - витрати виконавчого провадження; 300 грн на користь ТОВ "Вердикт Капітал" як повернення авансового внеску. Таким чином, суд вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача підлягають кошти, які були безпосередньо перераховані відповідачу у сумі 1967,58 грн. Грошові кошти в загальній сумі 566,75 грн, які були утримані із заробітної плати позивача, як витрати на проведення виконавчих дій та винагорода приватного виконавця у виконавчому провадженні ВП № 65970290, не підлягають стягненню з відповідача, оскільки отримувачем цих коштів є не відповідач, а приватний виконавець, вимог до якого позивач не заявляв. Крім того, суд звертає увагу позивача, що ч. 7 ст. 27 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що у разі закінчення виконавчого провадження у зв`язку із скасуванням рішення, що підлягало виконанню, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, виконавчий збір не стягується, а стягнутий виконавчий збір підлягає поверненню. На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Розподіл судових витрат. Згідно частини 1\~статті 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Таким чином із відповідача на користь позивача підлягає стягненню 770,5 грн сплачених позивачем судового збору (1967,58*992,4/2534,33).

Outcome: partial