Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності [PERSON] народження [INFO] помилково записаної у дипломі серії [NUMBER] про закінчення Одеського технікуму газової та нафтової промисловості у 1981 році, у дипломі серії [NUMBER] про закінчення в 1990 році Московського державного інституту геодезії, аерофотозйомки і картографії, у трудовій книжці серії [NUMBER] як [PERSON] , [PERSON] . Свою заяву обґрунтовує тим, що документом, що посвідчує особу, а саме [PERSON] 1961 року народження, є паспорт громадянина України серія та номер якого [NUMBER] виданий Малиновським РВ ОМУ УМВС України в Одеській області 21 липня 1999 року. Головне управління Пенсійного фонду України в Одеській області відмовило заявнику в оформленні пенсії у зв`язку з допущеною помилкою у написанні імені у дипломі про освіту, де замість [PERSON] написане [PERSON] російською), яку можливо виправити судовим рішенням. Заявник подав заяву про проведення судового засідання згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Представник Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області в судове засідання не з`явився. Суд, вивчивши матеріали справи, встановивши факти та відповідні до них правовідносини, прийшов до наступного висновку. Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Вбачається,\~що ім`я\~заявника,\~як [PERSON] \~підтверджується \~свідоцтвом про\~одруження [NUMBER] ,\~02.07.1999\~ року,\~свідоцтвом про\~народження [NUMBER] ,\~трудовою книжкою\~ [NUMBER] \~(яка\~записана російською\~мовою)\~та паспортом\~громадянина України\~ [NUMBER] в якому записано заявника як [PERSON] . Ч.1 ст.293 ЦПК України передбачено, що у порядку окремого провадження розглядаються справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження також справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин. Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих немайнових чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети. Так, у відповідності з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч.1 ст.315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Відповідно до ухвали Верховного суду України по справі 6-21859 св09 від 18.11.2009 року встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, не зазначених у ч. 1ст. 256 ЦПК України( в редакції 2004 року)у судовому порядку можливо лише тоді, коли діючим законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Встановлення судом зазначеного факту повністю відповідає вимогам ч. 1 ст. 293 та ст. 315 ЦПК України щодо розгляду судом у порядку окремого провадження цивільних справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав, або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав, в тому числі справ про встановлення фактів, які мають юридичне значення, зокрема факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що заява [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного та

Outcome: approved