Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

22.02.2022р. [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про визнання [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] із зняттям їх з реєстрації за вказаною адресою. Свої вимоги мотивує тим, що 01.10.2021р. вона придбала на підставі договору купівлі-продажу у громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені яких діяв по дорученню представник [PERSON] квартиру [ADDRESS] . За умовами договору, продавці, в особі представника зобов`язуються знятися з реєстраційного обліку у вищевказаній квартирі до 11.10.2021р. Також договором передбачено, що квартира, на момент укладення договору, нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, не передана в найм (оренду), в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає, малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не мають права на користування вищевказаною квартирою. Однак, коли позивач виявила намір зареєструватись у вказаній квартирі в органах ЦНАП, їй усно відмовили , що в такій зареєстровано ще двоє осіб - [PERSON] та [PERSON] . Вказані особи позивачці взагалі не відомі. На момент придбання житла вони в спірній квартирі не проживали, місце теперішнього їх перебування позивачу невідоме. В результаті чого вона, як власник майна, придбавши квартиру не може нею володіти, користуватися та розпоряджатися належним чином. Вказана ситуація створює позивачу незручності, вона змушена оплачувати зайві комунальні послуги, відтак просить позов задовольнити. Позивач [PERSON] в судовому засіданні свої вимоги підтримала, надавши пояснення, аналогічні, викладеним в заяві, просила позов задоволити. Відповідачі в судове засідання повторно не з`явились з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлялись про час та місце слухання справи. Не подали відзиву на позовну заяву. Представник третьої особи - Львівської міської ради в судове засідання не з`явився, причини неявки суду невідомі. Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без їх участі, позивач не заперечують проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення. Заслухавши пояснення позивача, з`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Згідно договору купівлі-продажу квартири від 01.10.2021р., посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського територіального округу Дячуком O.A., позивач [PERSON] придбала у громадян [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , від імені яких діяв по дорученню представник [PERSON] - квартиру [ADDRESS] . Згідно п.6 Договору, представник продавців стверджує, що квартира, яка продається , на момент укладення договору нікому іншому не продана, не подарована, не відчужена іншим способом, не заставлена, не передана в найм (оренду), в спорі і під забороною (арештом) не перебуває, прав щодо неї у третіх осіб немає, малолітні та неповнолітні діти, недієздатні чи обмежено дієздатні особи не мають права на користування вищевказаною квартирою. Судом встановлено, що при спробі позивачки зареєструватись у спірній квартирі, в ЦНАПі їй було повідомлено про наявність реєстрації за вказаною адресою ще двох осіб - [PERSON] та [PERSON] . Факт того, що вказаних осіб не було знято з реєстраційного обліку за вищевказаною адвесою стверджується довідкою про склад сім`ї і прописки від 25.01.2022р. (а.с. 10) та актом ЛКП «РЯСНЕ-402» від 07.02.2022р. (а.с 9) Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Статтею 163 ЖК УРСР врегульовано, що у разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України. Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] не проживають у спірній квартирі тривалий час без поважних причин, тому суд приходить до висновку, що слід визнати останніх такими, що втратили право користування житлом - квартирою [ADDRESS] . Щодо позовної вимоги про зняття відповідачів з реєстраційного обліку в квартирі, то суд приходить до наступного висновку. Стаття 6 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» передбачає процедуру реєстрації місця проживання особи, зокрема ч. 1ст.6 цього Закону передбачає, що громадянин України, а також іноземець чи особа без громадянства, які постійно або тимчасово проживають в Україні, зобов`язані протягом тридцяти календарних днів після зняття з реєстрації місця проживання та прибуття до нового місця проживання зареєструвати своє місце проживання. Батьки або інші законні представники зобов`язані зареєструвати місце проживання новонародженої дитини протягом трьох місяців з дня державної реєстрації її народження. Реєстрація місця проживання особи здійснюється в день подання особою документів. Реєстрація місця проживання за заявою особи може бути здійснена органом реєстрації з одночасним зняттям з попереднього місця проживання». Окрім того, відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи наведене, оцінивши доводи позивача, належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, суд приходить до переконання про обґрунтованість позовних вимог, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved