Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Солом"янського районного суду м.Києва з позовом до відповідачки [PERSON] про розірвання шлюбу Ухвалою Солом"янського районного суду м.Києва від 17.12.2021 року вищевказану справу передано до Деснянського районного суду м. Києва за підсудністю. Деснянський районний суд м.Києва отримав матеріали справи 15.06.2022 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ від 15.06.2022 року визначено суддю Панченко О.М. для розгляду даної справи. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 16.06.2022 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 13.10.2006 року вони з відповідачкою зареєстрували шлюб. Від шлюбу мають спільну дитину, яка знаходиться на його утриманні. Після реєстрації шлюбні відносини з відповідачкою не склалися, у них різні погляди на життя, відсутні спільні інтереси та взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги один до одного. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву у якій просив розглянути справу без його участі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належим чином повідомлялася про день та час розгляду справи, відзив на позов до суду не подала. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі з 13.10.2006 року. Від шлюбу мають спільну дитину, яка знаходиться на утриманні позивача. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Передбачене ч. 1 ст. 111 Сімейного Кодексу України вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Аналізуючи зібрані та досліджені судом докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що шлюб між сторонами підлягає розірванню, а позов [PERSON] підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved