Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

15 липня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «Платинум Фінанс», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, та повернення коштів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 16 липня 2021 року позовну заяву було залишено без руху і запропоновано позивачеві усунути недоліки з дотриманням вимог п.п. 4, 3 ч. 3 ст. 175, абз. 1 ч. 1, ч. 4 ст. 177 ЦПК України, з метою усунення яких позивачем 20 липня 2021 року подано виправлений позов та оригінал квитанції про сплату судового збору. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 26 липня 2021 року заяву [PERSON] про зупинення стягнення за виконавчим написом було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 грудня 2021 року заяву [PERSON] про витребування доказів було задоволено. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 травня 2022 року підготовче провадження було закрито і справу призначено до розгляду по суті. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 червня 2022 року вирішено питання про розгляд справи в заочному порядку. Позивач у своєму позові посилався на те, що 18 липня 2008 року між ним і ПАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500145643, відповідно до умов якого банк надав позивачеві кредит у розмірі 5\~000 доларів США. 07 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. було вчинено виконавчий напис № 2260 про стягнення заборгованості із [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» у розмірі 32 359 грн. 51 коп. За період з квітня 2021 року по серпень 2021 року з його заробітної плати на користь відповідача було стягнуто 9\~047 грн. 70 коп. Зазначив, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог закону, оскільки його вчинено на підставі ст.ст. 87-91 ЗУ «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написі нотаріусів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою ВАСУ від 01 листопада 2016 року, визнано незаконною та скасовано постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Таким чином, стягувачем було подано кредитний договір, який не був посвідчений нотаріально. Вважає, що нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі документів, які не відносяться до переліку, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів. Вважає, що дії відповідача про звернення стягнення на суму заборгованості шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса є незаконним, тому що виконавчий напис може бути вчинено лише вразі, якщо заборгованість є безспірною і за умови, що нотаріусу подано документи, які підтверджують безспірний характер заборгованості. Просив суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. № 2260 від 07 липня 2020 року про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості у розмірі 32 359 грн. 51 коп. таким, що не підлягає виконанню, стягнути з відповідача на його користь суму у розмірі 9\~047 грн. 07 коп., яку було стягнуто на користь ТОВ «Платинум Фінанс», а також стягнути з відповідача судові витрати по справі. У своїй заяві до суду просив справу розглядати за його відсутністю, позовні вимоги підтримав і просив їх задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач ТОВ «Платинум Фінанс» розгляд справи повідомлений у порядку, передбаченому ч. 1 ст. 130 ЦПК України, у судове засідання свого представника не направив, у встановлений строк відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. На підставі ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача. Будь-які заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мартиненко (Буждиганчук) Є.Ю. у судове засідання не з`явилася, про дату судового розгляду повідомлена належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглядати за її відсутності, письмових пояснень судові не надала. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Біловол В.О. у судове засідання не з`явився, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки судові не повідомив, письмових пояснень судові не надав. Враховуючи, що учасники справи та їх представники у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву такою, що підлягає частковому задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що 07 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. вчинено виконавчий напис № 2260, яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 500145643 від 18 липня 2008 року у розмірі 32 359 грн. 51 коп. (а.с. 5). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 02 березня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 64665568 з примусового виконання виконавчого напису № 2260 від 07 липня 2020 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. (а.с. 7-8). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] (а.с. 23-24). За загальними правилами статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1 ст.\~1\~ЗУ «Про\~нотаріат» нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється ЗУ «Про\~нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 ЗУ «Про нотаріат»). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 ЗУ «Про нотаріат»). Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів передбачено у главі 14 ЗУ «Про нотаріат». У відповідності із ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 ЗУ «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 ЗУ «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Як вбачається з правової позиції Верховного Суду України (постанова від 05 липня 2017 р. у справі № 6-887цс17) захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так із підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі. Таким чином, з наведених приписів вбачається, що нотаріус, перш ніж вчинити виконавчий напис, повинен перевірити, чи підпадає заявлена вимога під той вид заборгованості, про який ідеться в переліку, чи подані всі передбачені переліком документи, чи оформлені такі документи належним чином, чи підтверджують подані документи безспірність заборгованості боржника перед кредитором та прострочення виконання зобов`язання, чи не виник спір між зацікавленими особами, чи не минув встановлений законодавством строк для вчинення виконавчого напису. Отже, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом України в постанові від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15. У даному випадку нотаріус не переконався у безспірності заборгованості та наявності у кредитора права на безспірне стягнення заборгованості. Крім того, постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 11 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 11 такого змісту: «11. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувана про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Таким чином, оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 07 липня 2020 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду № 826/20084/14 від 22 лютого 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на час вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду № 172/1652/18 від 21 жовтня 2020 року. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає задоволенню, знайшли своє підтвердження у ході судового розгляду, та при вчиненні 07 липня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. виконавчого напису № 2260, яким запропоновано стягнути із [PERSON] на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованість за кредитним договором № 500145643 від 18 липня 2008 року у розмірі 32 359 грн. 51 коп., не було дотримано вимог чинного законодавства, чим порушено права боржника, які підлягають захисту у судовому порядку, тому позовні вимоги в цій частині слід задовольнити. Щодо позовних вимог про стягнення з ТОВ «Платинум Фінанс» на користь позивача 9\~047 грн. 70 коп., вони задоволенню не підлягають з огляду на наступне. Як на підставу позовних вимог позивач посилається на те, що в межах примусового виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Буждиганчук Є.Ю. від 07 липня 2020 року № 2260 з нього на користь ТОВ «Платинум Фінанс» було утримано 9\~047 грн. 70 коп. Як доказ позивачем долучено до матеріалів справи копію звіту про здійснені відрахування та виплати ТОВ «Логістик Юніон» із [PERSON] за період з 01 березня 2021 року по 30 червня 2021 року у загальному розмірі 6\~147 грн. 70 коп. (а.с. 12, 13). Таким чином, судові доказів про перерахування коштів у вказаному позивачем розмірі стягувачеві ТОВ «Платинум Фінанс» надано не було, а тому у суду відсутні підстави вважати, що часткове виконання виконавчого напису визнаного таким, що не підлягаю виконанню, відбулося. Також в матеріалах справи відсутні докази того, що приватним виконавцем утримані із заробітної плати позивача кошти були перераховані на розрахунковий рахунок відповідача. На підставі ч. 1 ст.\~141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у загальному розмірі 2\~724 грн. (а.с. 1, 19, 29, 48), який з урахуванням часткового задоволення позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 1\~816 грн. (908 грн. за позовну вимогу немайнового характеру + 454 грн. за забезпечення позову + 454 грн. за витребування доказів). На підставі викладеного,

Outcome: partial