Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

14 січня 2021 року позивач звернувся до Ковпаківського районного суду міста Суми Сумської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович, Великописарівський відділ державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Суми/ про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню так, як він став підставою для відкриття виконавчого провадження і порушує законні права та інтереси позивача 03 лютого 2022 року ухвалою Ковпаківського районного суду м. Суми вказану цивільну справу передано за підсудністю до Великописарівського районного суду Сумської області, яка 18 квітня 2022 року надійшла до суду, свої позовні вимоги мотивує тим, що у грудні 2021 року через додаток «Дія» він отримав постанову у виконавчому провадженні № 67384078 від 26 листопада 2021 року про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, винесену Великописарівським відділом ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми). Підставою для винесення цієї постанови став виконавчий напис № 8548 вчинений 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості за договором № 210215-33900-2 від 15 лютого 2021 року в сумі 22773,60 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту в сумі 4000,00 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в сумі 18073,60 грн; та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 700,00 грн. Позивач не погоджується з вказаним виконавчим написом, оскільки його оформлення було вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, а саме: при вчиненні виконавчого напису застосовано норми нечинного законодавства, вчинено виконавчий напис на підставі переліку документів та у спосіб, не передбачений чинним законодавством та за відсутності доказів безспірної заборгованості його перед відповідачем, серед документів, наданих фінансовою установою нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, відсутній. В зв`язку з цим позивач вважає, що вказаний виконавчий напис є незаконним та таким, що не підлягає виконанню. 23 травня 2022 року від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник просив відмовити у задоволенні позову. В обґрунтування відзиву зазначив, що відповідно до укладеного Договору № 210215-33900-2 від 15 лютого 2021 року\~між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та\~\~ [PERSON] , позивач отримав кредит у розмірі 4 000 грн. строком на 16 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану АТ КБ «ПриватБанк» зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17 червня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» укладено договір про відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210215-33900-2 від 15 лютого 2021 року перейшло до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». Укладений Кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування, оскільки відповідно до ч. 2. ст. З\~Закону України «Про споживче кредитування», дія даного закону не поширюється на кредитні договори, загальний розмір кредиту за якими не перевищує однієї мінімальної заробітної плати, встановленої на день укладення кредитного договору. Відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме 15 лютого 2021 року надав Позивачу кредит у розмірі 4000 гривень 00 копійок шляхом перерахування на платіжну картку №\~ [NUMBER] , емітовану АТ КБ «ПриватБанк». Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором, Позивач порушив норми законодавства та умови Кредитного договору. Станом на 04 травня 2022 року заборгованість за Договором № 210215-33900-2 від 15 лютого 2021року становить 16478,92 грн., яка складається з: 4000,00 грн. -прострочена заборгованість за кредитом; 12478,92 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Таким чином, у відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти позивача шляхом вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі. Оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості, відповідач вважає виконавчий напис таким, що підлягає виконанню /а.с. 73-77/. 23 травня 2022 року від представника позивача [PERSON] , адвоката Ейсмонт М.О., надійшла відповідь на відзив відповідача, в якій представник просить задовольнити заявлені позовні вимоги в повному обсязі /а.с. 61-63/. В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , адвокат Ейсмонт М.О., яка діє на підставі ордеру на надання правової допомоги №1076339 /а.с. 20/ позовні вимоги підтримала в повному обсязі. Представник відповідача в судове засідання не прибув, у відзиві на позов просив відмовити у задоволенні позову та розглядати справу без його участі /73-77/. Представник третьої особи: Великописарівського відділу державної виконавчої служби в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції /м. Суми/ в судове засідання не прибула, надала заяву про розгляд справи без її участі, проти позовних вимог не заперечує /а.с. 51/. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. в судове засідання повторно не прибув, про дату, час, місце судового засідання повідомлений належним чином з урахуванням положень п. 4 ч. 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України, про причини неявки суд не повідомив, будь-яких заяв чи клопотань до суду не подав /а.с. 127, 130, 150/. Враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності не прибувших осіб. Заслухавши пояснення представника позивача, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, суд вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з такого. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом установлено, що 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис № 8548 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованості на загальну суму 22773,60 грн /а.с 13/. Цей виконавчий напис вчинений на підставі договору № 210215-33900-2 від 15 лютого 2021 року, укладеним між [PERSON] та ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги №01/07/2021-Р/М віл 01 липня 2021 року є ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» /а.с. 10-11/. Державним виконавцем Великописарівського відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Мовчан Л.О. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи у виконавчому провадженні № 67384078 щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. № 8548 від 19 жовтня 2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» заборгованості в сумі 22773,60 грн /а.с. 14/. За загальним правилом статей 15,16\~ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону «Про нотаріат»). Згідно зі статтею 87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88\~Закону України\~«Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, Законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172.При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~«Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Тобто, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. При цьому сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року за №1172. З моменту прийняття цієї\~постанови і до 10 грудня 2014 року була чинною редакція Переліку, згідно якої стягнення кредитної заборгованості на підставі виконавчих написів було можливе тільки за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також звернення стягнення на заставлене майно. 10 грудня 2014 року набула чинності постанова Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», якою, зокрема, Перелік був доповнений новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», яким створено можливість вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису за кредитним договором, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14 про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 26\~листопада 2014\~року №662 визнано незаконним та нечинним, зокрема розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», а відтак Перелік діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. Так, виконавчий напис від 19 жовтня 2021 року було вчинено в період часу, коли законодавством не була передбачена можливість вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, укладеного в електронній формі, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі №826/20084/14. Договір № 210215-33900-2 від 15 лютого 2021 року, який був наданий ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» нотаріусу для вчинення виконавчого напису та копія якого наявна в матеріалах справи, не посвідчений нотаріально, а тому у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. були відсутні правові підстави для прийняття у Товариства документів для вчинення оспорюваного виконавчого напису. Відповідно у нотаріуса були відсутні правові підстави для його вчинення. Велика Палата Верховного Суду 21.09.2021 року у справі №910/10374/17 ухвалила постанову в якій зазначено, що подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Отже, враховуючи, що на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус керувався нечинним в частині Порядком, грошова вимога стягувача не є безспірною, суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Ухвалою Великописарівського районного суду Сумської області від 27 травня 2022 року задоволена заява представника позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису № 8548, виданого 19 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., яким з нього стягнуто на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» борг в сумі 22073,60 грн за Договором 210215-33900-2 від 15 лютого 2021 року та плати за вчинення виконавчого напису в сумі 700 гривень, за виконавчим провадженням № 67384078, відкритим державним виконавцем Великописарівського відділу ДВС в Охтирському районі Сумської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), Мовчан Л.О. /а.с. 117-117а/. Відповідно до ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд виходить з такого. При зверненні до суду представник позивача просила стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, що складаються із суми сплачено судового збору за подання позову в розмірі 992,40грн, за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 4000,00 грн. Відповідач подав клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.1\~ст.137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.4\~ст.137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В обгрунтування вимог про стягнення витрат на правову допомогу представником позивача надано суду: копію договору № 30/05-12-21 про надання правової допомоги від 30 грудня 2021 року. /а.с. 17-18/, копію акту виконаних робіт до договору № 30/05-12-21 від 30 грудня 2021 року /а.с. 65), копію квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 30 грудня 2022 року /а.с. 19/. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про доцільність стягнення витрат на правову допомогу в повному обсязі в сумі 4000,00 грн. З урахуванням задоволення позову та відповідно до\~ст.141 ЦПК України, стягненню з відповідача підлягають судові витрати, що були понесені позивачем по сплаті судового збору загальною сумою 1488,60 (одна тисяча чотириста вісімдесят вісім) гривень 60 копійок /а.с. 21, 27/ та судові витрати, що були понесені позивачем на правничу допомогу в сумі 4000,00грн.

Outcome: approved