Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 18.04.2022 [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду із позовною заявою і з урахуванням заяв про збільшення позовних вимог просить стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» (далі - відповідач) на його користь нараховану, але невиплачену заробітну плату в розмірі 21797,99 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку в сумі 14062,20 грн. Свої вимоги мотивує тим, що з 18.03.2021 перебував у трудових відносинах з відповідачем та 22.02.2022 звільнився з роботи за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. На день звільнення заборгованість із заробітної плати становила 21797,99 грн., яку відповідач не виплатив. У зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати просить стягнути середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з 23.02.2022 за чотири місяці у розмірі 14062,20 грн. У судовому засіданні [PERSON] позовні вимоги підтримав, просив задовольнити. 17.05.2022 представником відповідача Сімоненко Н.А. подано заяву у якій визнано заборгованість по заробітній платі перед позивачем станом на 22.02.2022 в сумі 21797,99 грн., яка не погашена. Розмір середньоденного заробітку позивача складає 363,90 грн., який підлягає оподаткуванню. У задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за період з 24.02.2022 просять відмовити. Свої запереченням обґрунтовують тим, що з 24.02.2022 на території України введено воєнний стан у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та відповідачем прийнято рішення припинити роботу підприємства у зв`язку з неможливістю забезпечення безпеки працівників і 24.02.2022 видано наказ «Про початок простою ДП «Завод ОБ та ВТ». Крім того, внаслідок авіаудару 03.03.2022 в ході ведення бойових дій російською федерацією було пошкоджено майно підприємства, у тому числі трансформатор електропідстанції, внаслідок чого робота підприємства стала неможливою. Затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця, внаслідок ведення бойових дій. Листом від 28.02.2022 №2021/02.0-7.1 Торгово-промислова палата України засвідчила військову агресію РФ проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили). У судове засідання представник відповідача не прибув. Заяви, клопотання. 25.04.2022 позивач подав заяву про розрахунок суми середнього доходу і заробітку. 02.05.2022 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. 02.05.2022 позивач подав заяву про витребування документів у відповідача. 17.05.2022 відповідач надав заяву по справі. 25.05.2022 позивач подав заяву про збільшення позовних вимог. 30.05.2022 позивач подав заяву про передачу справи іншому судді. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 20.04.2022 по справі відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін, витребувано докази. Розпорядженням керівника апарату Ковпаківського районного суду м. Суми від 31.05.2022 № 50 призначений повторний автоматизований розподіл справи і згідно протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.05.2022 цивільну справу передано на розгляд судді Ковпаківського районного суду м. Суми Косолап М.М. Ухвалою суду від 31.05.2022 прийнято справу до провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні 10.06.2022 з повідомленням (викликом) сторін. Фактичні обставини, встановлені судом. З 18.03.2021 по 22.02.2022 [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважених бурильних та ведучих труб», звільнений з 22.02.2022 за згодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України, що підтверджується копією трудової книжки та Наказом № 79-К від 22.02.2022 (а.с. 3). Заборгованість ДП «Завод ОБ та ВТ» по заробітній платі [PERSON] та розрахункових за винятком утриманих ПДФО та військового збору складає 21797,99 грн., у день звільнення - 22.02.2022 не виплачена, що підтверджується довідкою від 13.05.2022 та визнано відповідачем (а.с. 17). Середньоденна заробітна плата [PERSON] без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору складає 363,90 грн., що підтверджується Довідкою про середню заробітну плату (дохід) від 05.05.2022. (а.с.18). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Виплата заробітної плати працівнику гарантована статтею 43 Конституції України. За вимогами статей 115, 116 КЗпП, статті 24 Закону України «Про оплату праці», заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективним органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата, а при звільненні працівника всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Відповідно до частини 1 статті 47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. Згідно з частиною 1 статті 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Судом встановлено, що відповідач не виплатив всі суми, які належали позивачу в день звільнення у розмірі 21797,99 грн., що свідчить про порушення відповідачем строків виплати заробітної плати, тому позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими, з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість по заробітній платі у вказаному розмірі. Відповідно до статті 117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Позивачем заявлено вимогу про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.02.2022 за чотири місяці у розмірі 14062,20 грн. Середньоденний заробіток [PERSON] становить 363,90 грн. (без урахування податку на доходи фізичних осіб та військового збору), відповідач не провів розрахунок з позивачем 22.02.2022, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за 1 робочий день - 23.02.2022. Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022 у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, введено в Україні воєнний стан із 24 лютого 2022 року. У подальшому, Указом Президента України від 17.05.2022 № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в України», затвердженого Законом України від 22.05.2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Особливості трудових відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій в Україні незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами, у період дії воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» урегульовано Законом України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» (далі - Закон), який діє протягом воєнного стану, введеного відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану». Відповідно до частин 2, 3 статті 1 Закону на період дії воєнного стану вводяться обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина відповідно до статей 43, 44 Конституції України. У період дії воєнного стану не застосовуються норми законодавства про працю у частині відносин, врегульованих цим Законом. Частиною 3 статті 10 Закону передбачено, що роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. У разі неможливості своєчасної виплати заробітної плати внаслідок ведення бойові дії, строк виплати заробітної плати може бути відтермінований до моменту відновлення діяльності підприємства. 24.02.2022 відповідачем видано наказ про початок простою, з 24.03.2022 призупинено дію трудових договорів без припинення трудових відносин з працівниками підприємства, 03.03.2022 в ході ведення бойових внаслідок авіаудару Російської Федерації пошкоджено майно підприємства, у тому числі трансформатор електропідстанції (а.с. 19-22). Торгово-промислова палата України Листом у листі від 28.02.2022 №2024.02.0-7.1 засвідчила форс-мажорні обставини (обставини непереробної сили) військову агресію Російської Федерації проти України, що стало підставою введення воєнного стану з 24.02.2022 (а.с.24). Надані відповідачем докази доводять, що з 24.02.2022 порушення зобов`язання щодо розрахунку при звільненні з позивачем сталося внаслідок ведення бойових дій та дії обставин непереборної сили, що на підставі частини 3 статті 10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» є підставою для звільнення роботодавця від відповідальності за цим зобов`язанням. З огляду на викладене, вирішуючи спір в межах заявлених вимог, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за час затримки починаючи з 24.02.2022 - задоволенню не підлягають. Відтак, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню - з Дочірнього підприємства «Завод обважених бурильних та ведучих труб» на користь [PERSON] підлягає стягненню заборгованість із заробітної плати у розмірі 21797,99 грн. та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні у розмірі 363,90 грн. за 23.02.2022 року, з послідуючим утриманням з цієї суми податків і обов`язкових платежів. Судові витрати. Позивач звільнений від сплати судового збору за вимогою про стягнення заробітної плати відповідно до статті 5 Закону України «Про судовий збір». На підставі частини 1 статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: partial