Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідачів, зазначивши, що 04.07.2007 року відповідно до усного договору він придбав у [PERSON] автомобіль марки Cіtroen Berlingo, 1997 року випуску, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Купівлю-продаж вказаного автомобіля вони вирішили оформити у формі генерального доручення, на його ім`я було оформлено тимчасовий реєстраційний талон, строк дії якого закінчився 29.12.2008 року. В січні 2009 року вони повторно на його ім`я оформили генеральне доручення, строк дії якого закінчився 20.01.2012 року. 01.10.2021 року працівниками поліції УПП в Житомирській обалсті його було зупинено та повідомлено, що автомобіль перебуває в розшуку в рамках виконавчого провадження. На його ім`я був оформлений страховий поліс, що підтверджує володіння та користування автомобілем. Оскільки з моменту придбання автомобіля в 2007 році він є в його постійному відкритому користуванні та володінні, а з часу закінчення дії генерального доручення сплинуло більше 9 років, просив визнати за ним право власності а вказаний автомобіль за набувальною давністю та зняти з автомобіля арешт, накладений в рамках виконавчого провадження №65274437, та зобов`язати відповідальних службових осіб повернути йому автомобіль. Також просив стягнути з відповідача ТзОВ "Глобал\~Спліт" судові витрати зі сплати судового збору. Розгляд справи проведено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторні. Відповідачем ТзОВ "Глобал Спліт" подано відзив на позовну заяву, в якому просить в задоволенні позову відмовити, оскільки власником спірного автомобіля є [PERSON] , відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.10.2011 року з нього стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ "УкрСиббанк", правонаступником якого є ТзОВ "Глобал Спліт". Рішення суду було звернуто до виконання, в рамках виконавчого првовадження накладено арешт на автомобіль, який належить [PERSON] .. Позивачем подано відповідь на відзив, в якій позовін вимоги підтримав, доводи відзиву заперечив, зазначаючи про те, що у відзиві відповідач не висловлює свою позицію щодо заявленої ним вимоги щодо визання права власості на автомобіль, інший відповідач свою позицію щодо заявлених вимог не висловив. На вказану відповідь на відзив відповідачем подано заперечення, в яких зазначено, що позивач володів спірним майном на певній правовій підставі - за довіреністю, тому він не може вважатись добросовісним набувачем відповідно до положень ст.344 ЦК України. Позивачем подано відповідь на заперечення, яка до уваги судом не може бути прийнята, оскільки такий вид заяв по суті справи ЦПК України (параграф 1 глава 1 розділ 3) не передбачений. Відповідач [PERSON] належним чином повідомлявся про судовий розгляд (в зв`язку з відсутністю даних реєстарцію шляхом розміщення оголошення про виклик), відзив на позов не подав. Третя особа належним чином повідомлялась про судовий розгляд, своїх пояснень не подала. Дослідивши письмові матеріали справи в їх сукупності, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. \~ \~ \~ \~Частиною першою татті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а за змістом ст. 20 зазначеного кодексу, кожна особа, яка звернулася за судовим захистом, розпоряджається\~своїми вимогами на свій розсуд. \~ \~ \~ \~Стаття 12 ЦПК України\~визначає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що 20.01.2009 року [PERSON] надав довіреність на ім`я [PERSON] та [PERSON] представляти його інтереси з питань експлуатації та/або розпорядження (продати за ціну і на умовах на свій розсуд, здати в оренду (найм), позичку чи обміняти, відремонтувати, проходити технічний огляд) належного йому автомобіля марки Cіtroen Berlingo, 1997 року випуску, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] . Строк дії довіреності три роки, який сплинув 21.01.2012 року. \~ \~ \~ \~Відповідно до рішення Кременецького районного суду Тернопільської області від 03.10.2011 року з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором на користь ПАТ "УкрСиббанк", правонаспуником якого є ТзОВ "Глобал Спліт". Рішення суду було звернуто до виконання, в рамках виконавчого првовадження накладено арешт на вказаний автомобіль. \~ \~ \~ \~На даний час автомобіль з 01.10.2021 перебуває на зберіганні на спеціальному майданчику, що підтверджується актом огляду тимчасово затримання транспортного засобу від 01.10.2021 року. \~ \~ \~ \~Позивач заявив про своє право на рухоме майно - автомобіль марки Cіtroen Berlingo, 1997 року випуску, д.н.з [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , в порядку набувальної давності, посилаючись на положення ст.344 ч.1 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.4 ст.344 ЦК України право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду. \~ \~ \~ \~Стаття 344 ЦК України визначає ознаки володіння, які є необхідними для набуття права власності на річ за набувальною давністю. Володіння має бути добросовісним, тобто володілець не знав і не міг знати про те, що він володіє чужою річчю, інакше кажучи, обставини, у зв`язку з якими виникло володіння чужою річчю, не давали найменшого сумніву щодо правомірності набуття майна. Відповідно до п.9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», при вирішенні спорів, пов`язаних з набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення цього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (ч.3 ст. 344 ЦК). Не переривається набувальна давність, якщо особа, яка заявляє про давність володіння, є сингулярним чи універсальним правонаступником, оскільки в цьому разі вона може приєднати до часу свого володіння увесь час, протягом якого цим майном володіла особа, чиїм спадкоємцем (правонаступником) вона є (ч.2 ст. 344 ЦК). \~ \~ \~ \~Аналіз змісту ч. 1 ст. 344 ЦК України дає підстави для висновку, що вимоги про визнання за позивачем права власності на річ (майно) за набувальною давністю можливі за умови доведеності належними, допустимими, достатніми і достовірними доказами сукупності всіх трьох елементів: добросовісності заволодіння чужим майном, відкритості володіння ним та безперервності володіння протягом встановленого Кодексом строку. \~ \~ \~ \~Відсутність (недоведеність) одного із названих елементів виключає визнання права власності за набувальною давністю. \~ \~ \~ \~Зі змісту позовної заяви, а також з матеріалів справи вбачається, що позивач знав, що спірний автомобіль на час передачі його у користування належав відповідачеві [PERSON] , саме ним позивачеві було надано право володіти та користуватись своїм майном. Жодних доказів неможливості оформлення договору купівлі-продажу автомобіля позивачем не наведено та не надано. \~ \~ \~ \~Оскільки, користуючись автомобілем після спливу строку довіреності, який не є його власністю, позивач був обізнаний про власника майна, тривалий час майном він володів саме з дозволу його власника, його володіння спірним автомобілем не можна вважати добросовісним в розумінні положень ст.334 ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Враховуючи викладене, суд вважає, що підстави для визнання за позивачем права власності на автомобіль за набувальною давністю, визначені ст. 344 ЦК України, відсутні, та приходить до висновку, що позовні вимоги права власності на автомобіль за набувальною давністю задоволенню не підлягають. \~ \~ \~ \~Оскільки вимоги про припинення обтяження та зняття арешту є похідними та задоволенню також не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed