Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивачка - [PERSON] , в особі представника - адвоката Сотської С.О., звернулася до суду з позовом до відповідача - ТОВ «Агрофірма Корнацьких», в якому просить: - достроково розірвати Договір оренди земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0301, 4825481800:03:000:0117, 4825481800:01:000:0169, 4825481800:01:000:0445, укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», що зареєстрований 28.03.2012 у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 482548184001224; - зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» повернути [PERSON] земельні ділянки з кадастровими номерами 4825481800:01:000:0301, площею 0,2467 га, 4825481800:03:000:0117, площею 1,6962 га, 4825481800:01:000:0169, площею 3,0446 га, 4825481800:01:000:0445, площею 0,0200 га, а всього загальною площею 5,01 га, які знаходяться у користуванні Товариства з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких» відповідно до акту приймання-передачі в належному агротехнічному стані. В обґрунтування своїх позовних вимог представник позивачки вказала, що зазначені земельні ділянки позивачка успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] . Вказані земельні ділянки розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та мають цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. В даний час вказані земельні ділянки перебувають у користуванні відповідача відповідно до договору оренди земельних ділянок, який був укладений між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агрофірма Корнацьких», строком на 50 років, та зареєстрований 28.03.2012 у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді Первомайського району Миколаївської області за № 482548184001224. Представник позивачки зазначає, що відповідач умови договору не виконує та систематично не сплачує орендну плату (2019-2021 роки), крім того незаконно утримує земельні ділянки, які належали чоловіку позивачки. Посилаючись на суттєві порушення орендарем взятих на себе зобов`язань щодо виплати орендної плати, представник позивачки просить про розірвання вищевказаного договору оренди та повернення земельних ділянок позивачці, в зв`язку з чим звернулася з даним позовом до суду. Ухвалою судді від 28.04.2022 вказана позовна заява прийнята до розгляду; відкрито провадження у справі; постановлено розглядати справу в порядку загального позовного провадження. 18.05.2022 від представника відповідача Вітвіцького Б.О. надійшов відзив із запереченнями на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнав та просив відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що позивач, набувши право власності на земельні ділянки, не повідомив відповідача протягом місяця про зміну власника земельної ділянки, як того вимагає ст. 148-1 ЗК України. Вважає, що затримка із виплати орендної плати зумовлена діями самого позивача, який створив перешкоди для належного виконання орендарем обов`язку зі сплати орендної плати. Також заперечував щодо суми судових витрат на правову допомогу, посилаючись на необґрунтованість. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України представник позивача - адвокат Сотська С.О. просила також про стягнення з відповідача на користь позивачки судових витрат по справі, які складаються з суми судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою суду від 25.05.2022 у вказаній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивачка та її представник до суду не з`явилися. Представник позивача - адвокат Сотська С.О. надала суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі та участі позивачки. Позов підтримала повністю та просила позов задовольнити, а також стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати. Представник відповідача до суду не з`явився. Надіслав суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі. Позов не визнав, просив відмовити в його задоволенні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Суд, дослідивши матеріали справи дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є власником земельної ділянки, загальною площею 5,01 га, яка складається з земельних ділянок з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0301, площею 0,2467 га, 4825481800:03:000:0117, площею 1,6962 га, 4825481800:01:000:0169, площею 3,0446 га, 4825481800:01:000:0445, площею 0,0200 га, що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Дане підтверджується витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.8-12, 14-24). Права на вказані земельні ділянки позивачка успадкувала після смерті її чоловіка [PERSON] . До матеріалів справи представником позивача додано відповідь Відділу у Первомайському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 26.02.2021 №101/148-21, з якої вбачається, що згідно з Книгою записів державної реєстрації договорів оренди землі по Кам`янобалківській сільській раді, між [PERSON] та ТОВ «Агрофірма Корнацьких» було зареєстровано 28.03.2012 за № 482548184001224 договір оренди земельних ділянок, загальною площею 5,01 га, терміном на 50 років, з 01.01.2010 по 31.12.2059 (а.с. 25). На даний час земельні ділянки знаходяться у використанні та обробітку в ТОВ «Агрофірма Корнацьких» (довідка - а.с. 6). Дане не заперечувалось і представником відповідача у відзиві. Орендна плата за період з 2019 по 2021 роки за вищевказаним договором не виплачувалась. При цьому, вказаний факт відповідачем не заперечувався у відзиві на позовну заяву. Відповідач добровільно земельні ділянки не повертає і без правової підстави продовжує використовувати їх. Доказів сплати орендної плати за вказаний період та повернення відповідачем земельних ділянок їх власнику (позивачу) матеріали справи не містять. Отже, наведене підтверджує те, що спірні земельні ділянки з кадастровими номерами: 4825481800:01:000:0301, площею 0,2467 га, 4825481800:03:000:0117, площею 1,6962 га, 4825481800:01:000:0169, площею 3,0446 га, 4825481800:01:000:0445, площею 0,0200 га, загальною площею 5,01 га, що розташовані в межах території Кам`янобалківської сільської ради Первомайського району Миколаївської області та надані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, - знаходились і знаходяться у використанні та обробітку ТОВ «Агрофірма Корнацьких» без правових підстав. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно зі ст. 5 ЦПК України суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. А у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до частин першої та другої статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Статтею 2 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Згідно зі статтею 13 Закону України «Про оренду землі» у зазначеній редакції договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до статті 15 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, істотними умовами договору оренди землі є об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Згідно з положеннями статей 21, 22 Закону України «Про оренду землі» у вказаній редакції орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Орендна плата може справлятися у грошовій, натуральній та відробітковій (надання послуг орендодавцю) формах. Сторони можуть передбачити в договорі оренди поєднання різних форм орендної плати. Орендна плата за земельні частки (паї) встановлюється, як правило, у грошовій формі. За добровільним рішенням власника земельної частки (паю) орендна плата за земельні частки (паї) може встановлюватися у натуральній формі. Внесення орендної плати оформлюється письмово, за винятком перерахування коштів через фінансові установи. Частиною першою статті 32 Закону України «Про оренду землі» у редакції, чинній на момент укладання договору, визначено, що на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Відповідно до пункту «д» частини першої статті 141 ЗК України підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Аналіз вище вказаних норм права дає можливість дійти висновку про те, що підставою для розірвання договору оренди землі є саме систематична несплата орендної плати. Зазначені положення закону вимагають систематичної (два та більше випадки) несплати орендної плати, передбаченої договором, як підстави для розірвання договору оренди. У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-41932сво18) зроблено висновок, що частинами першою і другою статті 651ЦК України передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Тлумачення пункту д) частини першої статті 141 ЗК України, частини другої статті 651ЦК України свідчить, що «несплата орендної плати» охоплює випадки як невиплати орендної плати у цілому, так і її виплата у розмірі меншому, ніж визначеному договором (без урахування індексації, індексу інфляції тощо). Об`єднана Палата Касаційного цивільного суду у постанові від 23 січня 2019 року у справі № 355/385/17 (провадження № 61-30435сво18) зазначила, що «у статті 629 ЦК України закріплено один із фундаментів на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Не виконання обов`язків, встановлених договором, може відбуватися при: (1) розірванні договору за взаємною домовленістю сторін; (2) розірванні договору в судовому порядку; (3) відмові від договору в односторонньому порядку у випадках, передбачених договором та законом; (4) припинення зобов`язання на підставах, що містяться в главі 50 ЦК України; (5) недійсності договору (нікчемності договору або визнання його недійсним на підставі рішення суду)». З досліджених судом доказів вбачається, що оспорюваний договір оренди землі, умови якого починаючи з 2019 року дотепер відповідачем не виконувались належним чином, що свідчить про систематичність. Разом з тим, згідно вимог ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно вимог ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним. Крім того, ч.ч. 1,3 ст. 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: повернення виконаного за недійсним правочином; витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Також ч.2 ст. 152 ЗК України визначено, що власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи відсутність будь-яких доказів відповідача спростовуючих заявлені позивачем вимоги та надані ним докази, суд приходить до висновку, щопредставником позивачки доведено систематичність несплати орендної плати відповідачем та незаконне користування останнім земельними ділянками, належними позивачці, що є підставою для розірвання договору оренди землі, що, в свою чергу, тягне припинення дії договору оренди землі, а також повернення земельних ділянок їх власнику. Ураховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Щодо позовних вимог про стягнення суми понесених судових витрат. Як вбачається з матеріалів справи позивачем при зверненні до суду з вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір в розмірі 1989 грн, що підтверджується квитанцією АТ «ПУМБ» №37542684 від 18.04.2022. Враховуючи зазначене, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені ним і документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1989 грн. Крім того, позивачем були понесені витрати у зв`язку з розглядом справи на правничу допомогу у розмірі 12000 грн, які і просить стягнути з відповідача. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою , включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Так, до позову додано Договір-доручення про надання правової допомоги №б/н від 11.04.2022, що укладений між позивачкою та адвокатом Сотською С.О. (а.с. 29), а також Додаток до вказаного Договору від 11.04.2022 (а.с.30) та Додатковий Договір від 11.04.2022 (а.с.31). Договором визначено суму гонорару в розмірі 12000 грн. Крім цього, до вказаного Договору додано Акт прийняття-передачі наданих послуг від 11.04.2022 (а.с.32) на загальну суму 12000 грн. Оплата позивачкою вказаних послуг підтверджується: квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 21.04.2022 на суму 4070,35 грн (в т.ч. комісія банку 20,35 грн) (а.с.1); квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 18.04.2022 на суму 3015,08 грн (в т.ч. комісія банку 15,08 грн) (а.с.2); квитанцією АТ КБ «ПриватБанк» від 21.04.2022 на суму 4950 грн (а.с.3). Всього на загальну суму 12000 грн. Отже, вивчивши надані стороною позивача письмові докази, суд приходить до висновку про те, що з відповідача на користь позивача необхідно стягнути суму судових витрат на правничу допомогу в розмірі 12000 грн.

Outcome: approved