Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Кредитна спілка «Кредит-Союз» м.Черкаси звернулася до Городищенського районного суду Черкаської області з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення боргу за договором кредиту. Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач мотивує їх тим, що КС «Кредит-Союз» та [PERSON] уклали договір кредиту №Го-0187 від 19 травня 2020 року про надання грошових коштів у розмірі 10000,00 грн., строком на дванадцять місяців. За договором кредиту, відповідач [PERSON] , 19 травня 2020 року отримала 10000,00 грн.. Згідно умов договору відповідач [PERSON] зобов`язана повернути отриману суму кредиту та сплатити проценти за користування грошима в строки відповідно до графіку передбаченого п.7.4 договору кредиту. Відповідач [PERSON] зобов`язань по договору кредиту не виконала. В порушення графіку погашення позики вказаного в п. 7.4. договору визначених планових повернень по основній сумі кредиту і по процентах за його користування відповідачем [PERSON] не було проведено. Вказані дії призвели до порушення ст. 1054 ЦК України та умов договору кредиту, у зв`язку з чим, та відповідно до п.п. 3.1, 3.2, 6.3 договору кредиту, КС "Кредит-Союз" вимагає повернення суми кредиту, процентів за користування та сплати донарахованих процентів за час прострочення. Відповідач [PERSON] станом на 11 лютого 2022 року має непогашену суму кредиту 6 309,66 грн. та 3350,43 грн. процентів за користування коштами, розрахованих згідно п. 3.2. договору кредиту. На підставі п.6.3 договору кредиту нараховано донараховані проценти за час прострочення в сумі 3571,52 грн.. Всього заборгованість відповідача [PERSON] станом на 11 лютого 2022 року становить 13231,61 грн.. Розрахунок заборгованості наступний. Сума процентів відповідно до п.3.2 договору кредиту - сума залишку кредиту станом на 22 лютого 2021 року становить 6309,66 грн., заборгованість за період з 22 лютого 2021 року по 11 лютого 2022 року, з розрахунку за 354 днів, становить 3350,43 грн. (заборгованість за час користування кредитом). Сума процентів що підлягає донарахуванню відповідно до п.6.3. договору кредиту - сума залишку кредиту станом на 30 березня 2021 року становить 6309,66 грн., заборгованість за період з 30 березня 2021 року по 11 лютого 2022 року за 318 днів, становить 3571,52 грн. (заборгованість за процентами які підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням). Всього заборгованість станом на дату розрахунку становить: заборгованість по тілу кредиту - 6309,66 грн.; проценти - 3350,43 грн.; проценти, які підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням - 3571,52 грн., а всього 13231,61 грн.. За відповідача [PERSON] , 19 травня 2020 року, згідно договору поруки №Го-0187 від 19 травня 2020 року поручилась [PERSON] . Відповідно до договору поруки та ст. 554 ЦК України поручитель несе солідарну відповідальність разом із боржником, яким виступає [PERSON] , тому пред`явлено позовні вимоги про солідарну відповідальність по договору кредиту разом із відповідачем [PERSON] і до її поручителя відповідача [PERSON] .. Для стягнення заборгованості за договором кредиту прийнято рішення звернутися до суду. Представник позивача КС «Кредит-Союз», повідомлений про судове засідання, не прибув, подав заяву від 16 травня 2022 року за вхідним №1922/22 про розгляд цивільної справи без його участі, вказавши на підтримання позовних вимог в повному обсязі. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнала повністю та не заперечила щодо їх задоволення, пояснила, що кредит брала на споживчі цілі для придбання побутової техніки. Причиною не виконання кредитного зобов`язання перед КС «Кредит-Союз» є відсутність роботи та постійного доходу, а тому зазначені обставини унеможливили своєчасне внесення коштів на рахунок кредитної спілки. Відповідач [PERSON] , будучи обвинуваченою у вчиненні кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ч.1 ст.115 КК України, перебуває в Державній Установі «Черкаський слідчий ізолятор» м.Черкаси та рахується за Городищенським районним судом Черкаської області (а.с.27-29), повідомлена належним чином про розгляд цивільної справи, шляхом надіслання судових повісток, що підтверджується розписками про вручення за місцем тримання від 29 квітня 2022 року №1356, від 18 травня 2022 року №1588, від 18 травня 2022 року №1589, від 27 травня 2022 року №1739 (а.с.31,37,38,44) та розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному вебпорталі «Судова влада України» за веб-адресою: https://gd. ck. court. gov. (а.с.27). На підставі поданої нею заяви від 18 травня 2022 року за №ЕП-1193/22, постановлено ухвалу суду від 19 травня 2022 року про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, з метою забезпечення права сторони у розгляді справи (а.с.35). 31 травня 2022 року постановлено ухвалу суду, повторно, про участь відповідача у розгляді справи дистанційно (а.с.46). Відповідно до листа ДУ «Черкаський слідчий ізолятор» від 15 червня 2022 року №6/1939/ВС, [PERSON] відмовилася брати участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції 16 червня 2022 року (а.с.47). При постановленні ухвал про участь відповідача [PERSON] у судовому засіданні дистанційно, суд враховував лист Управління превентивної діяльності Головного Управління Національної поліції в Черкаській області від 25 травня 2022 року №882/20/14/01-2022, за змістом якого, у зв`язку з Указом Президента України №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 17 травня 2022 року, під час якого поліцейські ГУНП в Черкаській області залучені до забезпечення охорони об`єктів критичної інфраструктури, а також дефіцит паливно-мастильних матеріалів, підрозділи поліції не в змозі здійснювати безперебійну доставку обвинувачених до судів, за винятком розгляду справ, які потребують безпосередньої присутності обвинуваченого (а.с.42). У даній справі, відповідач [PERSON] - сторона у цивільному процесі. З огляду на те, що судом використано всі можливості для забезпечення права сторони на участь у судовому засіданні, таким правом відповідач [PERSON] не скористалася. З врахуванням вищезазначеного, суд, прийшов до висновку про можливість судового розгляду цивільної справи 16 червня 2022 року у відсутності представника позивача КС «Кредит-Союз» та відповідача [PERSON] , остільки їх неявка не перешкоджає розгляду по суті, у їх відсутність. При прийнятті такого рішення суд, орієнтований і на судову практику Європейського Суду з прав людини, який у своїх рішеннях вказує, що кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.Так, згідно п. 41 рішення Європейського Суду з прав людини «Пономарьов проти України» заява № 3236/03 від 03 квітня 2008 року, сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (mutatis mutandis, п.27 рішення «Олександр Шевченко проти України» заява № 8371/02 від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» заява №50966/99 від 14 жовтня 2003 року). Суд, розглянувши позов в межах заявлених позовних вимог, заслухавши відповідача [PERSON] , вивчивши зміст клопотання представника позивача КС «Кредит-Союз» про розгляд у його відсутність, враховуючи належне повідомлення відповідача [PERSON] за місцем тримання та не бажання брати участь у розгляді дистанційно, відсутність відзиву, заперечення, чи то клопотань про необґрунтованість позовних вимог, дослідивши докази у справі, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У відповідності до ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Позивач повинен зазначити і довести підстави позову, тобто обставини, з якими він, як з юридичними фактами, пов`язує свої матеріально-правові вимоги. Згідно ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободу від порушень і протиправних посягань. Згідно положення ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У справі "Церква села Сосулівка проти України" Європейський Суд з прав людини зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції закріплює "право на суд", в якому право на доступ до суду - право порушити провадження у судах щодо прав та обов`язків цивільного характеру - становить тільки один з його аспектів (див. "Голдер проти Об`єднаного Королівства", рішення від 21 лютого 1975 року, Серія A, N 18, ст. 18, п. 36). Для того, щоб право на доступ до суду було ефективним, особа повинна мати чітку фактичну можливість оскаржити діяння, що становить втручання у її права (див. "Беллет проти Франції", рішення від 4 грудня 1995 року, Серія A, N 333-Б, ст. 42, п. 36). Як свідчить позиція Європейського суду з прав людини у багатьох справах, основною складовою права на суд є право доступу, в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права. Крім того, в рішенні Європейського суду з прав людини в справі Жоффер де ля Прадель проти Франції від 16 грудня 1992 року зазначено, що не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але й реальним. Предметом вимоги позивача є порушення відповідачами у справі вимог ст.ст.509, 526, 530, 527, 610,611,625,1054 ЦК України та відшкодування понесених судових витрат, згідно ст.ст.133,141 ЦПК України. Правові відносини, які склалися між позивачем та відповідачами, на думку суду, підпадають під вид цивільно-правових відносин - зобов`язання і є зобов`язальними та регулюються нормами ЦК України, Законом України «Про споживче кредитування», з врахуванням наступного. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про кредитні спілки», кредитна спілка може укладати від свого імені договори та інші угоди, які не суперечать цьому Закону. За правилами ст. 5 Закону України «Про кредитні спілки», кредитні спілки в Україні діють відповідно до цього Закону, інших законів України та виданих відповідно до них нормативно-правових актів. Згідно з п.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Згідно з ч.1 ст. 1 Закону України «Про кредитні спілки» кредитна спілка - це неприбуткова організація, заснована фізичними особами, професійними спілками, їх об`єднаннями на кооперативних засадах з метою задоволення потреб її членів у взаємному кредитуванні та наданні фінансових послуг за рахунок об`єднаних грошових внесків членів кредитної спілки. Абзацом третім ч.1 ст. 21 цього Закону передбачено, що кредитна спілка відповідно до свого статуту надає кредити своїм членам на умовах їх платності, строковості та забезпеченості в готівковій та безготівковій формі. Згідно до ст. 509 Цивільного Кодексу України, зобов`язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, сплатити гроші) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку, що ґрунтується на засадах добровільності, розумності та справедливості. При цьому, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться - ст. 526 ЦК України, в строки, що вказані у зобов`язанні - ст. 530 ЦК України. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту, ст. 527 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статті 610, 611 ЦК України, зазначають, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання, і за порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом. Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст. 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Згідно з ст. ст. 628, 629 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства, а сам договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, до яких закон відносить умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду. Згідно з ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до змісту ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом; розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Згідно із практикою Європейського Суду з прав людини за своєю природою змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і відповідно - правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Диференціація процесуальних функцій об`єктивно призводить до того, що принцип змагальності відбиває властивості цивільного судочинства у площині лише прав та обов`язків сторін. Це дає можливість констатувати, що принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, - із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає. В ході судового розгляду із досліджених судом доказів встановлено, що 19 травня 2020 року між Кредитною спілкою «Кредит-Союз» та [PERSON] було укладено договір кредиту № Го-0187 про надання кредиту в розмірі 10000,00 грн., на умовах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності та забезпеченості, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти Кредитній спілці «Кредит-Союз» відповідно до умов, передбачених договором (а.с.4). Згідно з п. 2.1 вказаного договору строк його дії становить 12 місяців з моменту укладення (а.с.4). За умовами вказаного договору, позичальник [PERSON] отримала 10000,00 грн. та зобов`язана була повернути отриману суму кредиту і сплатити проценти за користування грошима в строки відповідно до передбаченого договором графіка повернення основної суми кредиту та погашення процентів за ним, згідно п. 7.4 Договору (а.с.4). Відповідно до договору кредиту, спілка має право вимагати достроково повернення кредиту у випадку затримання сплати позичальником частини кредиту та/або процентів на строк більше одного місяця. Згідно п. 3.1 та п. 3.2 вказаного договору, на дату укладення Договору, з урахуванням процентної ставки за кредитом та вартості всіх послуг пов`язаних з одержанням обслуговування, погашенням кредиту та укладення Договору, реальна річна процентна ставка становить 29,92%, орієнтована загальна вартість кредиту становить 12992,36 грн., в тому числі 10000 грн. - загальний розмір наданого кредиту та 2992,36 грн. - загальні витрати за кредитом. Орієнтована реальна річна процентна ставка та орієнтована загальна вартість кредиту обчислені виходячи із припущення, що платежі за договором будуть здійснюватися в дати і сумах, визначених п. 7.4 договору. Процентна ставка за кредитом становить 55 процентів річних від суми залишку кредиту. Порядок обчислення процентної ставки за кредитом: проценти за кредитом нараховуються на суму залишку заборгованості за основним боргом (тіло кредиту) за фактичне число календарних днів користування кредитними коштами за виключенням дня отримання кредиту. Тип процентної ставки за кредитом фіксована, зміні процентна ставка не підлягає. Згідно договору, за порушення умов договору, сторони відповідають згідно з чинним законодавством України. Згідно з п. 6.2 договору, при несвоєчасному надходженні (простроченні) планового платежу, позичальник сплачує пеню за час прострочення від суми прострочення в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, діючої в період, за який платиться пеня. Пунктом 6.3 договору визначено, що позичальник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитної спілки зобов`язаний сплатити 65% річних від простроченої суми за весь час прострочення згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, але в межах суми, не забороненої законами України. Факт отримання відповідачем [PERSON] вище зазначеної суми кредиту підтверджується наступним. Так, 19 травня 2020 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою-анкетою на отримання кредиту (кредитної лінії) (а.с.6) та на її підставі уклала договір кредиту № Го - 0187 (а.с.4). Згідно зазначеного договору кредиту, відповідач отримала кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців (а.с.7), що підтверджується і видатковим касовим ордером від 19 травня 2020 року (а.с.7). Відповідно до Витягу з протоколу засідання правління КС «Кредит-Союз» №96 від 19 травня 2020 року відповідач [PERSON] прийнята в члени кредитної спілки «Кредит-Союз» (а.с.9). В забезпечення виконання зобов`язання по вище зазначеному кредитному договору, між Кредитною спілкою «Кредит-Союз» та відповідачем [PERSON] було укладено договір поруки № Го-0187 від 19 травня 2020 року (а.с.5). Відповідно до вказаного договору поруки, за відповідача [PERSON] поручилася відповідач [PERSON] , яка взяла на себе обов`язок відповідати за зобов`язаннями кредиту, що випливають із договору кредиту кредиту № Го-0187 від 19 травня 2020 року (а.с.4-5). Згідно з п. 3.1 вказаного договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли боржник не виконує, або неналежним чином виконує свої зобов`язання згідно з договором. Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором. Позивач виконав свої зобов`язання перед позичальником повністю. Одним з критеріїв належного виконання зобов`язання позичальником є вчасна виплата кредиту та відсотків за його користування. Позичальник [PERSON] ухиляється від належного виконання обов`язків за Договором кредиту і не надала суду підтверджуючих документів про належне виконання зобов`язання, а тому у кредитора виникло право вимоги і до поручителя [PERSON] , остільки за ст.553 ЦК України у випадку неспроможності основного боржника, відповідальність несе особа, що за нього ручалася, тобто поручитель. Згідно ст.ст.553, 554 ЦК України, за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. В даному випадку вбачається солідарна відповідальність позичальника та поручителів, що виявляється у єдності їхніх дій по невиконанню умов Договору кредиту і у кредитора виникає право вимоги до солідарних боржників. Умови Договору кредиту залишились не виконаними, як і не надано відповідачами суду доказів про те, що вони є неспроможним виконувати зобов`язання. Крім того, у вказаному Договорі поруки додаткова (субсидіарна) відповідальність не встановлена (а.с.5). На підставі викладеного, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] , 19 травня 2020 року особисто звернулася із заявою-анкетою на отримання кредиту (кредитної лінії) (а.с.6) та отримала кошти у розмірі 10000 грн. 00 коп. строком на 12 місяців (а.с.7), що підтверджується і видатковим касовим ордером від 19 травня 2020 року (а.с.7). В подальшому використала кредитні кошти у споживчих цілях на придбання побутової техніки. Дослідивши та вивчивши договір кредиту № Го - 0187 від 19 травня 2020 року, суд встановив, що сторони при його укладені визначили всі істотні умови договору, зокрема розмір кредиту, строки та порядок погашення кредиту та процентів за користування кредитом, що зазначено у розділі 3 та 4 вказаного кредитного договору, а також графік повернення суми кредиту та погашення процентів за ним, який встановлений п. 7.4 цього договору (а.с.5). Відповідач [PERSON] свої зобов`язання по договору кредиту № Го-0187 від 19 травня 2020 року не виконала, порушивши вимоги ст.ст. 526, 610, 1054 ЦК України та умов договору. Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Статтею 611 ЦК України визначено правові наслідки порушення зобов`язання, що встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Цивільно-правова відповідальність - це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового. Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу). Щодо заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України суд зазначає наступне. Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно достатті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. ч. 1 - 2ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Проаналізувавши обставини та факти, встановлені і перевірені судом в сукупності із змістом наданих до суду доказів, судом встановлено, що згідно із наданим позивачем розрахунком плати із особової картки позичальника [PERSON] , станом на 11 лютого 2022 року утворилася заборгованість відповідача в розмірі, яка становить 13231,61 грн. і складається із: заборгованість по тілу кредиту - 6309,66 грн.; проценти - 3350,43 грн.; проценти, які підлягають донарахуванню у зв`язку із простроченням - 3571,52 грн. (а.с.8). Така заборгованість відповідно до кредитного договору і договору поруки підлягає стягненню у солідарному порядку з відповідачів. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у ст. 129 Конституції України. Згідно вказаних норм закону, враховуючи, що відповідачі не виконали свої зобов`язання щодо погашення суми кредиту, що є істотним порушенням договору кредиту, укладеного між сторонами, оскільки позивач внаслідок такого порушення позбавлений можливості отримати суму виданого кредиту, на що він розраховував при укладенні договору, суд вважає, що з відповідачів необхідно стягнути на користь позивача заборговану суму відповідно до умов кредитного договору, солідарно, оскільки протилежного відповідачі до суду не спростували. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а відповідачі, в тому числі [PERSON] , не реалізували протягом судового розгляду своїх прав, визначених ст.ст.43,48,49 ЦПК України, тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих стороною позивача доказів та пояснень відповідача [PERSON] , які оцінивши, прийшов до висновку про задоволення позовних вимог. Заходи забезпечення позову судом не вживалися. Враховуючи, що у зв`язку із розглядом справи в суді позивач, поніс судові витрати в розмірі 2481,00 грн., а саме, сплатив судовий збір, що підтверджується платіжним дорученням №8051 від 18 лютого 2022 року, суд стягує вищенаведені витрати із кожного з відповідачів у повному обсязі, на користь позивача, згідно ст. 141 ЦПК України, так як вважає їх підтвердженими у відповідності із цивільно - процесуальним законодавством України, беручи до уваги, що п. 35 Постанови №10 ВСС України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», солідарне стягнення суми судових витрат законом не передбачено, а тому суд вирішує питання про розподіл судових витрат відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Позов підтверджується: копією заяви-анкети [PERSON] на отримання кредиту від 19 травня 2020 року; копією договору кредиту № Го - 0187 від 19 травня 2020 року; копією видаткового касового ордеру від 19 травня 2020 року; копією Витягу з протоколу засідання правління КС «Кредит-Союз» №96 від 19 травня 2020 року; копією договору поруки № Го-0187 від 19 травня 2020 року; копією особової картки позичальника [PERSON] з розрахунком заборгованості від 11 лютого 2022 року; копією протоколу спостережної ради кредитної спілшки «Кредит - Союз» від 11 січня 2019 року; копією Свідоцтва про реєстрацію фінансової установи КС «Кредит-Союз» від 30 березня 2004 року; копією Свідоцтва про державну реєстрацію юридичної особи від 30 березня 2004 року; копією ліцензії Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України Серії АВ №446298 від 11 травня 2010 року; копією Статуту Кредитної Спілки «Кредит-Союз»; платіжним дорученням №8051 від 18 лютого 2022 року. На підставі наведеного та

Outcome: approved