Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що відповідно до нотаріально посвідченого договору дарування від 11.05.2019 вона є власником 1/4 частини житлової квартири [ADDRESS] . Власником 3/4 даної квартири є відповідач [PERSON] . Квартира складається із трьох житлових кімнат загальною площею 39,4 кв. м. - 1-ша кімната 11, 8 кв.м. (з виходом на балкон), 2-га кімната 10,6 кв. м., і 3-тя кімната 17 кв.м. (з виходом на балкон). Кімнати площею 10, 6 кв. м. та 17,0 кв. м. є сусідніми, а кімната площею 11,8 кв.м. знаходиться з протилежного боку квартири. Позивач зазначає,\~що між\~сторонами у\~справі згоди,\~щодо досягнення\~порядку користування\~квартирою не\~вдалося знайти,\~оскільки позивач\~в порядку\~досудового врегулювання\~спору просила\~відповідача надати\~їй у\~користування житлову\~кімнату площею\~11,8\~кв.м.\~та прилеглий\~до неї\~балкон,\~обґрунтовуючи тим,\~що площа\~даної кімнати\~ненабагато перевищує\~площу,\~яка відповідає\~її частці\~у праві\~власності на\~цю квартиру,\~а також\~тим,\~що при\~такому визначені\~порядку користування\~квартирою,\~кожен із\~співвласників зможе\~мати вихід\~до балкону,\~що значно\~полегшить умови\~спільного користування\~квартирою. Однак відповідач, не погодилась із запропонованим позивачем варіантом та у березні 2021 року надала відповідь у якій запропонувала передати позивачу у користуванні кімнату площею 10,6 кв.м., яка за своїм розміром наближена до розміру площі, що відповідає розміру її частки у праві власності на цю квартиру. За вказаних обставин позивач звернулась до суду із даною позовною заявою, у якій просить суд встановити порядок користування квартирою по [ADDRESS] , а саме: виділити [PERSON] у користування кімнату площею 11,8 кв.м. з прилеглим балконом площею 0,7 кв.м. (приміщення 4); виділити [PERSON] у користування кімнату площею 17,0 кв.м. з прилеглим балконом площею 1 кв.м. (приміщення 9) та кімнату площею 10,6 кв.м. (приміщення 7); допоміжні приміщення: коридор (приміщення 1), кухня (приміщення 2), ванна кімната (приміщення 6), вбиральня (приміщення 5), вбудовані шафи (приміщення 3, приміщення 8) залишити у спільному користуванні співвласників. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 26.04.2021 відкрито провадження у даній справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Надано строк відповідачу для подання відзиву на позовну заяву, позивачу - відповіді на відзив та відповідачу на подання заперечення. (а.с. 22) 10.06.2022 представник відповідача подав відзив на позовну заяву, у якому просив відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. Зазначив, що позивач має у власності 1/4 частку квартири, що становить 15,975 кв.м. від загальної площі, відповідно 1/4 частка від житлової площі становить 9,95 кв.м., а тому частка позивачки відповідає кімнаті площею 10,6 кв.м. (позначена №4 в технічному паспорті), та звернув увагу, що кімната площею 10,6 кв.м. перевищує розмір частки, що належить позивачці. У зв`язку з чим представник відповідача вважає, що надання у користування позивачці кімнату площею 10,6 кв.м. є максимально наближеним до частки у її праві власності. Ухвалою Вінницького\~міського суду\~Вінницької області\~від 24.06.2021\~прийнято до\~спільного розгляду зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] \~про стягнення\~витрат на\~оплату житлово-комунальних\~послуг з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою, та об`єднано первісний позов із зустрічним позовом в одне провадження. Свої вимоги відповідач-позивач [PERSON] мотивувала тим, що вона з часу набуття у власність 3/4 часток квартири постійно сплачує комунальні послуги, в тому числі протягом періоду коли позивач-відповідач [PERSON] стала співвласником 1/4 частки квартири. Враховуючи те, що позивач-відповідач фактично не проживала в спільній квартирі, а також те, що відповідач-позивач, як співвласник виконала вимоги солідарного обов`язку щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, а тому вважає, що набула право вимагати від іншого співвласника (позивача-відповідача) їх відшкодування та просить суд стягнути з позивача-відповідача 1/4 частину суми оплачених комунальних платежів, які нараховуються згідно загальної площі квартири, а саме: за утримання будинку та централізоване опалення квартири, яка за період з червня 2019 року по квітень 2021 року становить 6\~099,22 грн. 05.07.2022 представник позивача-відповідача подала відзив на зустрічну позовну заяву, у якому просила відмовити у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] повністю. Зазначила, що [PERSON] чинить перешкоди позивачеві-відповідачеві в користуванні її власністю, в результаті яких позивач-відповідач не має змоги користуватися своєю часткою квартири та володіти нею. Оскільки до спірної квартири відповідач-позивач не допускає позивача-відповідача, остання вважає, що відшкодовувати витрати на утримання квартири буде несправедливо. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 05.07.2021 у даній цивільній справі призначено судову будівельно-технічну експертизу, виконання якої доручено експертам ТОВ «Подільський центр судових експертиз», перед якими поставлено запитання: чи можливо здійснити поділ в натурі житлової квартири по [ADDRESS] між її співвласниками відповідно до розміру часток; які можливі варіанти встановлення порядку користування житловою квартирою по [ADDRESS] між її співвласниками. (а.с. 138) Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15.11.2021 прийнято до розгляду заяву представника позивача-відповідача [PERSON] адвоката Чернілевської Р.В. про уточнення позовних вимог даній справі у якій суд встановити порядок користування квартирою по [ADDRESS] відповідно до варіанту №2 додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №633 від 30.09.2021, а саме: . (а.с. 174) 02.12.2021 відповідач-позивач подала відзив на заяву про уточнення позовних вимог, у якому просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] повністю. Зазначила, що вважає прийнятним варіант №1 висновку будівельно-технічної експертизи прийнятним, оскільки він максимально наближений до розміру часток, що перебувають у власності співвласників квартири. 21.12.2021 закрито підготовче провадження у даній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду по суті. (а.с. 182) Позивач-відповідач [PERSON] та її\~представник адвокат Чернілевська Р.В. у судовому засіданні позов підтримали, просили суд його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у позові. Щодо задоволення зустрічного позову відповідача-позивача заперечували та просили у його задоволенні відмовити, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на зустрічну позовну заяву. Додатково позивач-відповідач [PERSON] та її\~представник адвокат\~Чернілевська Р.В. зазначили, що не заперечують щодо вірності проведеного відповідачем-позивачем розрахунку суми відшкодування понесених відповідачем-позивачем витрат на комунальні послуги за утримання будинку та оплату централізованого опалення квартири. Відповідач-позивач [PERSON] та її представник адвокат Молявчик О.В., у судовому засіданні заперечували проти вимог позовної заяви повністю, просили суд відмовити в її задоволенні, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на позовну заяву та відзиві на заяву про уточнення позовних вимог. Зустрічний позов відповідач-позивач [PERSON] та її представник адвокат Молявчик О.В. підтримали та просили його задовольнити, надали пояснення аналогічні викладеним у зустрічному позові. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з положеннями ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідно до копії свідоцтва на право власності на житло від 28.12.2000 квартири [ADDRESS] , загальна площа якої становить 63,9 кв.м., належала на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , із зазначенням частки кожного у розмірі 1/4. (а.с. 44) Відповідно копії договору дарування частини квартири від 11.05.2019 [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла у дарунок та стала власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №166222677 від 11.05.2019 (а.с. 8, 9) Відповідно копії договору дарування частини квартири від 19.12.2016 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла в дар та стала власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №76279455 від 19.12.2016 (а.с. 45, 46) Відповідно копії договору дарування частини квартири від 07.06.2019 [PERSON] подарував, а [PERSON] прийняла у дарунок та стала власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] , що належала [PERSON] на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000, що також підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №169677043 від 07.06.2019 (а.с. 47, 48) Відповідно до висновку експерта ТОВ «Подільський центр судових експертиз» №633, складеного 30.09.2021 поділити в натурі квартиру [ADDRESS] загальною\~площею 63,9\~кв.м.\~між співвласниками\~відповідно до\~часток 1/4\~та 3/4 - неможливо, через неможливість дотримання вимог, що відповідали Державним будівельним нормам України, які діють на час проведення дослідження до загальної площі квартири, інсоляції, природного освітлення, провітрювання, іонізації та мікроклімату приміщень житлових квартир та неможливість виділення ізольованих жилих приміщень, підсобних приміщень (кухня, передпокій, санвузол, внутрішньоквартирні коридори, вбудовані комори, антресолі). А також запропоновано наступні варіанти встановлення порядку користування квартирою [ADDRESS] між співвласниками. При варіанті 1 встановлення порядку користування квартирою пропонується: співвласнику 1/4 частки в користування надати: кімнату 7 - пл. 10,6 кв.м.; співвласнику 3/4 частки в користування надати: кімнату 4 - пл. 1.1,8 кв.м., балкон - пл. 0,7 кв.м., кімнату 9 - пл. 17,0 кв.м., балкон - пл. 1,0кв.м., вбудовану шафу 8 - пл. 0,5кв.м. У спільному користуванні співвласників пропонується залишити: коридор 1 - пл. 9,7 кв.м., кухню 2 - пл. 8,2 кв.м., вбудовану шафу 3 - пл. 0,5 кв.м., вбиральню - 5 пл. 1,2 кв.м., ванну кімнату - 6 пл. 2,7 кв.м. загальна площа приміщень спільного користування становитиме 22,3 кв.м. При варіанті 2 встановлення порядку користування квартирою пропонується: співвласнику 1/4 частки в користування надати: кімнату 4 - пл. 11,8 кв.м., балкон - пл. 0,7 кв.м.; співвласнику 3/4 частки в користування надати: кімнату 7 - пл. 10,6 кв.м., кімнату 9 - пл. 17,0 кв.м., балкон - пл. 1,0 кв.м., вбудовану шафу 8 - пл. 0,5 кв.м. у спільному користуванні співвласників пропонується залишити: коридор 1 - пл. 9,7 кв.м., кухню 2 - пл. 8,2 кв.м., вбудовану шафу 3 - пл. 0,5 кв.м., вбиральню - 5 пл. 1,2 кв.м., ванну кімнату - 6 пл. 2,7 кв.м. загальна площа приміщень спільного користування становитиме 22,3 кв.м. (а.с.141-157) Свідок [PERSON] , який є чоловіком [PERSON] , у судовому засіданні надав наступні покази. Він із дружиною з 1988 року проживав близько восьми-дев`яти років у середній кімнаті спірної квартири, площею 11, 8 кв.м. Після того, як [PERSON] подарували частину даної квартири, стосунки між нею та [PERSON] погіршились, та остання не допускала [PERSON] та членів її сім`ї до даної квартири. Свідок [PERSON] , який є сином [PERSON] , у судовому засіданні надав покази, у яких зазначив, що проживав із батьками у спірній квартири до шести років. Їхня сім`я у даний період проживала саме у середній кімнаті площею 11, 8 кв.м., яку його мати [PERSON] бажає отримати у користування. Отже, [PERSON] є власником 1/4 частки квартири [ADDRESS] на підставі договору дарування частини квартири від 11.05.2019, а [PERSON] власником 3/4 частки даної квартири на підставі свідоцтва про право власності на житло від 28.12.2000, договору дарування частини квартири від 19.12.2016 та договору дарування частини квартири від 07.06.2019, що також підтверджується інформаційними довідками з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №202927073 сформованої 04.03.2020 та №228671729, сформованої 19.10.2020. (а.с. 12-13, 49-50) Згідно з копією технічного паспорту на квартиру [ADDRESS] , дана квартира складається із трьох кімнат житловою площею 39,4 кв.м., у тому числі: кімната №1 площею 11, 8 кв.м.; кімната №2 площею 10,6 кв.м.; кімната №3 площею 17, 0 кв.м. (а.с.10) Відповідно до копій рахунків за період з червня 2019 по квітень 2021 за наданні послуги, з утримання будинку та централізованого опалення, за адресою: [ADDRESS] , нараховано 24\~396,90 грн. Дана сума відповідно до долучених копій квитанцій сплачена повністю. (51-118,120). Те що частка позивача-відповідача від 24\~396,90 грн., яка підлягає відшкодуванню становить 6099,22 грн., останя не заперечувала. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Так, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод (1950 року), ратифікованою Законом від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР, зокрема статтею 1 Першого протоколу до неї (1952 року) передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Гарантії здійснення права власності та його захисту закріплено і в статті 41 Конституції України, в якій гарантовано право кожному володіти, користуватись та розпоряджатись своєю приватною власністю, набутою у порядку, визначеному законом. Відповідно до частини першої статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядженням своїм майном. Згідно частин першої, третьої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Статтею 321 ЦК України\~визначено, що право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до статті 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Згідно зі ч.1, 2, 3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. Відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Верховного Суду від 25.12.1995 (зі змінами, внесеними постановою від 25.05.1998) № 15 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», квартира, яка є спільною сумісною чи спільною часткою власності, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватись як окремі квартири або ті, які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщенням квартири, якщо про це заявлено позов. При зверненні із позовною заявою позивач-відповідач, в обґрунтовування своїх вимоги посилалась на правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 03.10.2018 у справі №363/928/16-ц провадження №61-24395св18 та від 12.12.2019 у справі №639/2184/16-ц провадження №61-15936св18, відповідно до яких допускається можливість\~відійти в\~незначних обсягах\~від відповідності\~реальних часток\~ідеальним,\~у\~зв`язку з\~неможливістю забезпечити\~їх точну\~відповідність. Дане відхилення від частки, у контексті зазначених вище справ мало місце у випадку неможливості забезпечення виділення у користування житлової кімнати, яка відповідала б точному розміру частки співвласника. Однак у даній справі для забезпечення виділення у користування житлової кімнати у найбільш точному розмірі, яка буде відповідати 1/4 частки квартири, яка належить [PERSON] та становить відповідно 15,975 кв.м. від загальною площі та 9,85 кв.м. від житлової площі, достатньо виділити у користування кімнату площею 10,6 кв.м. Оскільки в уточненій позовній заяві позивач-відповідач просила суд встановити порядок користування квартирою по [ADDRESS] , відповідно до варіанту №2 додатку №2 висновку судової будівельно-технічної експертизи №633 від 30.09.2021, а саме: виділити їй у користування кімнату площею 11,8 кв.м. з прилеглим балконом площею 0,7 кв.м. (приміщення 4), яка не відповідає розміру її частки у квартирі (є більшою) при тому, що є кімната розміром 10,6 кв. м (приміщення 9), яка відповідає розміру її частки та беручи до уваги, що відповідач-позивач категорично заперечувала, щодо виділення у користування позивачу - відповідачу кімнати, яка є більшою за її частку у майні, що таким чином буде порушувати її права як співвласника, та враховуючи положення ч.2 ст. 264 ЦПК України, відповідно до яких при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, тобто не може виділити у користування позивачу- відповідачу кімнату розміром 10,6 кв. м (приміщення 9), оскільки [PERSON] ні в позовній заяві, ні в уточненій позовній заяві не ставила таку позовну вимогу. Виходячи з наведеного вище, суд дійшов висновку, що у задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення порядку користування квартирою слід відмовити. Щодо зустрічного позову про стягнення витрат на оплату житлово-комунальних платежів, суд зазначає наступне. У частині першій статті 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Згідно з пунктом 5 частини другої статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч.4 ст. 544 ЦК України, боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього. З огляду на зазначені вище норми, кожен співвласник зобов`язаний брати участь у витратах щодо утримання майна, що є у спільній частковій власності, незалежно від того, хто здійснює фактичні дії, спрямовані на утримання спільного майна. Співвласник, який виконав солідарний обов`язок щодо сплати необхідних витрат на утримання майна, має право вимагати від іншого співвласника їх відшкодування (право зворотної вимоги- регрес). Якщо хтось із співвласників відмовляється брати участь у витратах, інші співвласники можуть здійснити їх самостійно і вимагати від цього співвласника відшкодування понесених витрат у судовому порядку або ж безпосередньо звернутись до суду з позовом про примусове стягнення з співвласника, який відмовився нести тягар утримання спільного майна, коштів для цієї мети. Такий правовий висновок викладено Верховним Судом у постанові від 13.03.2019 у справі №521/3743/17-ц (провадження №61-26462св18) та у постанові від 19.08.2020 у справі №703/200/15-ц (провадження №61-7289св20). Отже, оскільки судом встановлено, що сторони є співвласниками спірної квартири і відповідно до закону зобов`язані оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами, враховуючи те, що відповідач-позивач у період з червня 2019 року по квітень 2021 року сплатила 24 396,90 грн. за наданні послуги, з утримання будинку та централізованого опалення, що підтверджується наявними у матеріалах справи квитанціями, а тому набула право на зворотну вимогу (регрес) до позивача-відповідача, оскільки виконала солідарний обов`язок. Суд не бере до уваги заперечення [PERSON] про те, що вона не сплачувала за житлово-комунальні послуги, тому що не користувалась ними, оскільки вона є співвласником квартири, а тому відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язана брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Доказів, що відповідач-позивач чинила перешкоди у користуванні даною квартирою позивачу-відповідачу матеріали справи не містять. Таким чином зустрічний позов про стягнення з позивача-відповідача [PERSON] на користь відповідача-позивача [PERSON] частини понесених нею витрат на оплату житлово-комунальних послуг за спільну квартиру, у розмірі 6 099,22 грн., яка є пропорційною до розміру частки квартири [PERSON] , підлягає задоволенню. У зв`язку з відмовою у задоволенні позову позивачу-відповідачу, відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покладаються на позивача [PERSON] та не підлягають стягненню з відповідача [PERSON] . Відповідно до\~ч.1 ст. 141 ЦПК України\~судові витрати по сплаті судового збору понесені відповідачем-позивачем [PERSON] в розмірі 908,00 грн. слід стягнути з позивача-відповідача [PERSON] на користь відповідача-позивача [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved