Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» в особі представника за довіреністю Живаги Людмили Миколаївни, (далі ТОВ «Київоблгаз Збут», позивач), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач), в якому просила стягнути з останньої на користь товариства заборгованість з оплати послуг з газопостачання у сумі 10545,58 грн., та судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270,00 грн., посилаючись на порушення умов типового договору та ст. ст. 525-526, 625, 629, 1166 ЦК України. В обґрунтування позову зазначила, що відповідачу [PERSON] безперебійно надавались послуги з газопостачання за адресою: [ADDRESS] , проте відповідачем не проведено оплату за спожитий природний газ, внаслідок чого за період з 01.07.2019 року по березень 2021 року на особовому рахунку відповідача утворилась заборгованість в розмірі 10545,58 грн. Ухвалою суду\~від 03.12.2021\~року позовну\~заяву ТОВ\~«Київоблгаз Збут»\~прийнято до\~розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачу 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. 12.01.2022 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просила відмовити в задоволенні позовних вимог, оскільки позов подано до неналежного відповідача. 25.01.2022 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив та клопотання про заміну первісного відповідача належними відповідачами. Ухвалою суду\~від 03.02.2022\~року задоволено клопотання представника позивача про заміну неналежного відповідача та замінено неналежного відповідача [PERSON] , [INFO] , на належних відповідачів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Так, враховуючи уточнені позовні вимоги, що містяться у відповіді на відзив та у згаданому вище клопотанні про заміну відповідача, представник позивача просила стягнути з належних відповідачів [PERSON] та [PERSON] , які проживають за адресою: [ADDRESS] , заборгованість на за наді послуги з газопостачання в розмірі 10545,58 грн., як фактичних споживачів послуг з газопостачання. Також даною ухвалою суду від 03.02.2022 року відповідачам [PERSON] та [PERSON] встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання\~відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 03.02.2022 року та позовну заяву з додатками відповідачі отримали 15.02.2022 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №0800105547192 (а.с. 56). Відповідно у встановлений судом строк відповідачі на адресу суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не надали, у зв`язку із чим суд відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. Товариство з обмеженою відповідальністю «Київоблгаз Збут» Вишгородського територіального відділу реалізації надає послуги з постачання природного газу у Вишгородському районі Київської області на підставі ліцензії на постачання природного газу (серія АЕ №299021), виданої 01 липня 2015 року відповідно до рішення НКРЕКП №1588 від 21.05.2015 року. Таким чином, вказане товариство з 01 липня 2015 року виступає постачальником природного газу для споживачів, розташованих у Київській області. Відповідно до п.17 ч. 3 ст.4 Закону України «Про ринок природного газу» від 09.04.2015 року, НКРЕКП постановою №2496 від 30 вересня 2015 року затвердила Правила постачання природного газу, що зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 року за №1382/27827 (далі - Правила). Відносини між постачальником та побутовим споживачем (населення) регулюються зокрема Правилами та Типовим договором постачання природного газу побутовим споживачем, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Так, згідно розділу 3 Правил постачання природного газу, постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого Регулятором (НКРЕКП), які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора (НКРЕКП) та Позивача і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору. Для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній у установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам. Якщо споживач не повернув постачальнику заяву-приєднання, фактом згоди споживача про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання) є сплачений споживачем рахунок - квитанція) постачальника за поставлений природний газ, а щодо постачальника із спеціальними обов`язками - і факт фактичного споживання природного газу після офіційного опублікування договору таким постачальником відповідно до вимог цих Правил, що має підтверджуватись документально. Відповідно до розділу ІІІ Правил передбачено, що підтвердження (акцептування) приєднання споживача до умов Договору постачання є підписаний споживачем та повернутий на адресу постачальника один екземпляр заяви-приєднання. Як встановлено судом, позивач у період з 01.07.2019 року по березень 2021 року виконав поставку природного газу для побутових потреб за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується фінансовим станом колонки «Об.ліч» та колонка «Пок.ліч», які вказують на кількість спожитих кубів та збільшення показників лічильника (а.с. 10). Проте, оплата за спожитий природний газ за вказаною адресою: [ADDRESS] , не проводилась, внаслідок чого за період з 01.07.2019 року по березень 2021 року на особовому рахунку абонента № [NUMBER] утворилась заборгованість в розмірі 10545,58 грн. (а.с. 10). Так, в обґрунтування уточнених позовних вимог, позивач посилався на те, що відповідачі [PERSON] та [PERSON] , які постійно проживають у вказаному вище житловому будинку, є фактичними споживачами послуг з газопостачання, які надавав позивач. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово- комунальні послуги» (надалі - Закон). Суб`єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень, будинків, споруд, житлових комплексів або комплексів будинків і споруд (ст.1, ч.2 ст. 3, ст. 19 Закону). Згідно із ч.1 ст.13 Закону залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Як вбачається з Актів обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї та домогосподарства від 04.01.2022 року та від 11.01.2022 року (а.с. 33, 35), довідок Бишівської сільської ради Фастівського району №1 від 04.01.2022 року та №5 від 11.01.2022 року, а.с. 34, 36), за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , - заявник, [PERSON] , [INFO] , - донька; [PERSON] , [INFO] , - брат; [PERSON] , [INFO] , - брат. [PERSON] та її донька [PERSON] зареєстровані в даному будинку, але не проживають за вищевказаною адресою з 2010 року (майже11 років); [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вказаною вище адресою з 15.07.1998 року та постійно проживає, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за вказаною вище адресою з 10.06.2004 року та постійно проживає. [PERSON] та її донька [PERSON] на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, оскільки судом встановлено, що заборгованість за оплату послуг з газопостачання виникла по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , а відповідачі [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , а відтак не є фактичними споживачами послуг за адресою, за якою виникла заборгованість. Таким чином, позивач не довів належними доказами ті обставини, на які посилався як на підставу своїх вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір у разі відмови в задоволенні позову відшкодуванню не підлягає. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: dismissed