Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

До Шевченківського районного суду міста Києва звернувся позивач [PERSON] з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що 08 листопада 2016 року о 15 годині 15 хвилин в м. Києві по вулиці Хрещатик, 2, [PERSON] , керуючи транспортним засобом «Jeep Grand Cherokee», під час руху не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Toyota», що призвело до пошкодження обох транспортних засобів, та було порушено вимоги п. 13.1 ПДР України. Постановою Шевченківського районного суду м.Києва від 06 гркдня 2016 року, водія «Jeep Grand Cherokee» визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент дорожньо - транспортної пригоди автомобіль «Toyota Avensis» був застрахований у ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд України» відповідно до договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0031206 від 23 лютого 2016 року. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Jeep Grand Cherokee» на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» згідно полісу страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9314174 та за полісом добровільного страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № УБ1122548 на суму 250000 грн. від 28.02.2016. 09 червня 2017 року ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» направило до ПАТ «НАСК «Оранта» заяву про виплату страхового відшкодування у порядку регресу, в результаті чого останнім було перераховано компенсацію у розмірі 49490 грн. Відповідно до звіту № 123-11-16-07-16 від 11 листопада 2016 року про оцінку вартості матеріального збитку, заподіяного ушкодженням транспортного засобу марки «Toyota Avensis» та страхового акту № 1500017392 від 05 грудня 2016 року, ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» з метою відшкодування шкоди, на виконання зобов`язань за договором страхування, сплачено страхове відшкодування у розмірі 75728,83 грн. Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року позов ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» в якості відшкодування страхових виплат 26238,83 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. На виконання вказаного рішення постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження, яке закрито 19 листопада 2020 року у зв`язку з остаточним стягнення суми боргу з [PERSON] 11 грудня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року вказану позовну заяву залишено без розгляду. Вважає, що відповідачем безпідставно утримуються грошові кошти, стягнуті заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року. У зв`язку з викладеним, просить суд стягнути з ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» на свою користь безпідставно утримувані грошові кошти у сумі 31171,11 грн. та судовий збір у розмірі 908 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду міста Києва від 24 вересня 2021 року матеріали вказаної цивільної справи передано для розгляду за підсудністю до Подільського районного суду міста Києва. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 листопада 2021 року, головуючим суддею у справі визначено Головчака М.М. 17 листопада 2021 року ухвалою судді Подільського районного суду міста Києва відкрито провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів. Розгляд справи визначено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, просив розгляд справи проводити за його відсутності, не заперечував проти заочного розгляду справи. Представник відповідача [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, у якому зазначив про невизнання позовних вимог з наступних підстав. 08.11.2016 по вул. Хрещатик, 2 в м. Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участі автомобілів: «Jeep Grand Cherokee» під керуванням водія [PERSON] та «Toyota Avensis» під керуванням водія [PERSON] , якому завдано збитку на суму 75728,83 грн. На підставі договору добровільного страхування автотранспорту № CAS0031206 від 23.02.2016 ПрАТ «СК «Колоннейд Україна» було відшкодовано фактично завдані позивачем збитки. Вина позивача у вчиненні ДТП доведена постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 06.12.2016 та не оскаржена позивачем. Цивільно - правова відповідальність водія транспортного засобу марки «Jeep Grand Cherokee» на момент ДТП була застрахована в ПАТ «НАСК «Оранта» за полісом обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ/9314174 з лімітом відповідальності 50000 грн. без урахування франшизи. Відповідач у порядку регресу звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» та отримав страхове відшкодування у розмірі ліміту відповідальності - 49490 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, відшкодуванню підлягає сума у розмірі 26238,83 грн. (75728,83 грн. - 49490 грн.). Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року стягнуто з позивача на користь відповідача різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою у розмірі 26238,83 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. На виконання рішення суду, відповідачем отримано виконавчий лист та направлено до державної виконавчої служби, якою було відкрито виконавче провадження та стягнуто кошти на рахунок стягувача, тобто відповідача. Після стягнення всієї суми боргу, виконавче провадження було закінчено. Вважає, що позивачем вживаються дії по уникненню цивільної відповідальності щодо відшкодування завданої шкоди, внаслідок порушення ПДР, а тому просив у задоволенні позову відмовити. У зв`язку з розглядом справи за відсутності всіх учасників справи в порядку спрощеного провадження, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши повно та всебічно наявні у справі докази, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що постановою Шевченківського районного суду міста Києва від 06 грудня 2016 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що складає 340 гривень. Заочним рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 05 лютого 2020 року позов ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» в якості відшкодування страхових виплат 26238,83 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн. На виконання вказаного рішення постановою Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби міста Києва відкрито виконавче провадження, яке у подальшому було закрито 19 листопада 2020 року у зв`язку з остаточним стягнення суми боргу з [PERSON] на користь стягувача. 11 грудня 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва скасовано заочне рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 05 лютого 2020 року у справі за позовом ПрАТ «Страхова компанія «Колоннейд Україна» до [PERSON] про стягнення заборгованості та призначено розгляд справи. Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 26 травня 2021 року вищевказану позовну заяву залишено без розгляду через повторну неявку представника позивача. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Відповідно до ч. 1, 2, 3, 5, 6, 9 ст. 444 ЦПК України, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо під час нового розгляду справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) або задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі. Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони. До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним або приватним виконавцем. Якщо питання про поворот виконання рішення не було вирішено судом відповідно до частин першої - третьої цієї статті, заява відповідача про поворот виконання рішення розглядається судом, який розглядав справу як суд першої інстанції. В пункті 3.2 рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011 вказано, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04вересня 2019 року по справі №569/15646/16-ц. У цій постанові також вказано, що суди на забезпечення такої гарантії відновлення прав учасників процесу, як поворот виконання рішення мають задовольняти відповідні заяви та повертати відповідачеві стягнуті кошти за скасованим судовим рішенням, у разі відсутності обмежень, установлених законом. В постанові від 04 липня 2018 року по справі №310/11534/13-ц Велика Палата Верховного Суду під час ухвалення судового рішення за правилами цивільного судочинства вважала можливим керуватися однією з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae aequitatisque quam stricti iuris rationem», що означає «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права». Аналіз вищевикладених джерел права та актів їх застосування дозволяє суду дійти висновку про те, що поворот виконання рішення після скасування судом заочного рішення, яким стягнуто з боржника грошові кошти та у подальшому залишення позовної заяви без розгляду, має відбуватися тоді, коли суд повністю відмовив у задоволенні позову або ж залишив позов без розгляду. Стаття 444 ЦПК України не передбачає повороту виконання рішення лише у зв`язку зі скасуванням рішення суду першої інстанції. Обов`язковою умовою повороту виконання рішення є сплата боржником на користь стягувача надмірної суми коштів (надмірного обсягу майна), що перевищує суму коштів (обсяг майна), які були стягнуті за наслідками перегляду відповідного рішення. Крім того, на правильність вищевказаного висновку суду вказує зміст рішення Конституційного Суду України від 02 листопада 2011 року № 13-рп/2011, де вказано, що інститут повороту виконання рішення спрямований, зокрема, на повернення саме неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій). Отже, зважаючи на характер спірних правовідносин, суд наголошує на тому, що належному способу захисту інтересів позивача у даній справі відповідатиме заява про поворот виконання рішення суду, оскільки грошові кошти, які він просить стягнути у даній цивільній справі, сплачено ним на стадії виконання рішення суду, яке у подальшому було скасовано. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови у позові (пункт 52 постанови Великої Палати Верховного Суду від 02 лютого 2021 року у справі № 925/642/19). У зв`язку з тим, що позивачем обрано неналежний спосіб захисту, суд вважає за необхідне відмовити у задоволенні позовної заяви [PERSON] до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Колоннейд Україна» про стягнення безпідставно утримуваних грошових коштів. У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог судом відмовлено, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 908 грн. не підлягають стягненню з відповідача на корить позивача.

Outcome: dismissed