Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , де треті особи Амур-Нижньодніпровський районний у місті Дніпрі відділ Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєва Оксана Миколаївна, про встановлення факту батьківства. В обґрунтування позову посилався на те, що він є сином [PERSON] та [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження. Його батьки, [PERSON] та [PERSON] познайомились 24 серпня 2000 року, а з 2001 року почали проживати однією сім`єю, як чоловік та дружина, проте шлюб не укладали. Проживали вони з жовтня 2001 року у квартирі, що належала на праві власності моєму батьку [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач народився [INFO] . Оскільки його батьки в шлюбі не перебували, то запис про батька в книзі записів актів громадянського стану про народження було проведено за прізвищем матері « [PERSON] », а ім`я та по батькові батька - за вказівкою матері, на підставі ч. 2 ст. 5 Кодексу про шлюб та сім`ю, який діяв на час реєстрації народження позивача. Після його народження батьки продовжували проживати однією сім`єю, вели спільне господарство, разом утримували позивача та займались його вихованням. [PERSON] завжди визнавав себе його батьком, виконував свої батьківські обов`язки, піклувався про здоров`я, навчання, фізичний, духовний та моральний розвиток позивача. [PERSON] раптово помер [INFO] . Позивач з матір`ю проживали з [PERSON] по день смерті останнього. Саме [PERSON] займалася похованням [PERSON] та отримувала всі необхідні документи, в тому числі й свідоцтво про смерть. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина, яка складається зокрема із квартири за адресою: [ADDRESS] . 29 травня 2019 року позивач та його мати [PERSON] звернулись до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєвої О.М. з заявами про прийняття спадщини. Проте не змогли оформити спадщину, оскільки [PERSON] не перебувала в шлюбі з [PERSON] і ще не звернулась до суду з позовом про встановлення факту проживання однією сім`єю, а позивачу необхідно довести, що [PERSON] є його батьком. За таких обставин позивач звернувся до суду та просив визнати [PERSON] , [INFO] , громадянина України, померлого [INFO] , батьком [PERSON] , [INFO] , актовий запис про народження №522 від 03 червня 2002 року, зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська та внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 522 від 03 червня 2002 року, зроблений Відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м. Дніпропетровська у відомостях про батька дитини вказати - [PERSON] , [INFO] , громадянина України (а.с.1-3). Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 21 липня 2021 року відкрито провадження та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження (а.с.29). Ухвалою суду від 18 січня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до розгляду (а.с.131). 22 червня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням судового рішення. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити з підстав викладених у позові та наданих письмових доказів. В судовому засіданні представник позивача адвокат Зоц А.О. позов підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити з підстав викладених у позові та відповіді на відзив. Зокрема зазначила, що позивач у позовній заяві зазначає, що встановлення факту батьківства є необхідним для оформлення спадщини у встановленому законом порядку після смерті [PERSON] , а тому відповідачами по справі зазначено осіб, які звернулися до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини. Що стосується наданих позивачем фотографій, то вони підтверджують проведення спільного часу померлого [PERSON] разом зі [PERSON] та [PERSON] з самого народження останнього та в подальшому протягом всього його життя. На фотографіях зображені спільні свята, поїздки [PERSON] з сином та зі [PERSON] (а.с.93-94). Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, проте надала відзив на позов та заперечення на відповідь на відзив на позов, в яких зокрема зазначила наступне. Так, звертаючись до суду і зазначаючи в якості відповідача рідну матір [PERSON] , позивач порушив норми ЦПК України, оскільки [PERSON] визнає позов. Також позивача не надано доказів, що померлий під час життя визнавав своє батьківство щодо нього. Надані фотографії жодним чином не надають можливості дійти до думки про визнання померлим свого батьківства чи визначити на підставі них біологічне походження позивача і надані фотографії не є належним доказом факту батьківства померлого. Крім того, у матеріалах справи немає, а позивачем не представлено належних доказів на ствердження спільного проживання та ведення спільного господарства його матір`ю та [PERSON] , або спільне виховання чи його утримання ними, або докази, що з достовірністю підтверджують визнання померлим свого батьківства щодо позивача, що надає можливість дійти до висновку про недоведеність міркувань зазначених у позовній заяві. Вважала, що позовні вимоги є недоведеними, а тому просила у їх задоволенні відмовити у повному обсязі (а.с.43-49, 83-86, 103-111, 112-116). Третіми особами - Амур-Нижньодніпровським районним у місті Дніпрі відділом Державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєвою О.М. до суду надано заяви щодо розгляду справи за їх відсутності та вирішення позову відповідно до закону (а.с.36,38). Суд, вислухавши учасників судового розгляду, допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] . Його батьками є батько [PERSON] , громадянин України, мати [PERSON] , громадянка України, про що відділом реєстрації актів громадянського стану Амур-Нижньодніпровського районного управління юстиції м.Дніпропетровська зроблено актовий запис №522 від 03.06.2022 (а.с.10). Як вбачається з витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України №00012390386 від 03.07.2013, [PERSON] народився [INFO] , про що 03 червня 2002 року складено актовий запис №522. Батьком [PERSON] є [PERSON] , громадянин України, відомості про батька зазначені відповідно до ч. 1\~ст. 135 СК України, матір`ю [PERSON] є [PERSON] , громадянка України (а.с.4). За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (частина 1 статті 58 Конституції України) норми СК України застосовуються до сімейних відносин, які виникли після набрання ним чинності, тобто не раніше 01 січня 2004 року. Оскільки підстави для визнання батьківства за рішенням суду, зазначені у статті 128 СК України, істотно відрізняються від підстав його встановлення, передбачених у статті 53 КпШС України, при вирішенні питання про те, якою нормою необхідно керуватися при розгляді справ цієї категорії, слід виходити з дати народження дитини. При розгляді справ про встановлення батьківства щодо дитини, яка народилася до [INFO] , необхідно застосовувати відповідні норми КпШС України, беручи до уваги всі докази, що достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства, в їх сукупності, зокрема, спільне проживання й ведення спільного господарства відповідачем та матір`ю дитини до її народження, спільне виховання або утримання ними дитини. Оскільки [PERSON] народився [INFO] , то спірні правовідносини регулюються нормами КпШС України. Відповідно до частини другої статті 53 КпШС України у разі народження дитини у батьків, які не перебувають у шлюбі, при відсутності спільної заяви батьків батьківство може бути встановлене в судовому порядку за заявою одного з батьків або опікуна (піклувальника) дитини, особи, на утриманні якої знаходиться дитина, а також самої дитини після досягнення нею повноліття. Частиною третьою статті 53 КпШС України визначено чотири юридично значимі обставини встановлення батьківства, кожна з яких є необхідною і достатньою для задоволення позову: а) спільне проживання та ведення спільного господарства батьками дитини до її народження; б) спільне виховання батьками дитини; в) спільне утримання батьками дитини; г) визнання батьківства відповідачем. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 1998 року № 16 "Про застосування судами деяких норм Кодексу про шлюб та сім`ю України", яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, згідно зі статтею 53 КпШС України підставою для встановлення батьківства (факту батьківства) може бути не сам по собі факт біологічного походження дитини, а фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, або ж докази, що достовірно підтверджують визнання особою батьківства. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. У необхідних випадках суд для з`ясування питань, пов`язаних із походженням дитини, може з урахуванням обставин справи призначити відповідну судову експертизу. Передумовою звернення до суду із заявою про встановлення факту батьківства є запис про батька дитини у книзі записів народжень за вказівкою матері. За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (частина перша статті 76 ЦПК України). У частині другій статті 78 ЦПК України передбачено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно з частиною першою статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які в своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Батьківство може бути визнано як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Спільне проживання та ведення спільного господарства в зазначених випадках може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Припинення цих відносин до народження дитини може бути підставою для відмови в позові лише у випадках, коли це сталося до її зачаття. Спільне виховання дитини має місце, коли вона проживає з матір`ю та особою, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, або коли ця особа спілкується з дитиною, проявляє батьківську турботу щодо неї Під спільним утриманням дитини слід розуміти як перебування її на повному утриманні матері й особи, яку остання вважає (або яка вважає себе) батьком дитини, так і, як правило, систематичне надання цією особою допомоги в утриманні дитини незалежно від розміру допомоги. Такі правові висновки викладені у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі № 543/738/16-ц, у постанові Верховного Суду від 29 серпня 2018 року у справі № 641/9147/15-ц, у постанові Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 225/6301/15-ц. Аналізуючи правові висновки Верховного Суду у сукупності з положеннями Кодексу про шлюб та сім`ю, суд приймає до уваги надані позивачем докази на підтвердження факту батьківства. Так, із наданого аркушу з медичної установи вбачається, що [PERSON] зазначений батьком [PERSON] (а.с.12). Крім того, листом голови правління ЖБК-83 «Таксист» №16 від 16.08.2021 підтверджено, що [PERSON] проживав за адресою [ADDRESS] разом зі своєю сім`єю [PERSON] та сином [PERSON] і нарахування комунальних послуг здійснювалося на всіх фактично проживаючих у квартирі (а.с.64). Судом також було допитано свідків. Так, свідок [PERSON] суду пояснила, що з 80-х років дружила з [PERSON] , а потім познайомилася зі [PERSON] , часто вони один у одного були у гостях. [PERSON] і [PERSON] проживали разом ще до народження [PERSON] . [PERSON] визнавав [PERSON] своїм сином, на роботі брав путівки для сина. Допитана свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] купив квартиру [ADDRESS] і вони стали сусідами. Потім стала проживати з ним [PERSON] і у них народився син [PERSON] . Проживали однією сім`єю до самої смерті [PERSON] . Більше з [PERSON] ніхто не проживав. Свідок [PERSON] пояснила, що познайомилася з [PERSON] [INFO] , потім у них зі [PERSON] народився син [PERSON] . Оскільки свідок дружила з родиною і є хрещеною [PERSON] , то часто ходили у гості один до одного. Проживали [PERSON] зі [PERSON] та [PERSON] на вулиці Комсомольська. Всі друзі і на роботі знали, що [PERSON] батько [PERSON] і він за життя завжди себе визнавав батьком останнього. На підтвердження факту батьківства позивачем надано спільні фотографії [PERSON] та [PERSON] , які, на переконання суду, підтверджують факт спільного виховання [PERSON] батьками. Заперечуючи проти наданих доказів та проти позову, відповідач [PERSON] належних доказів на підтвердження своїх доводів не надала, не скористалася правом брати участь у судових засіданнях, заявляти клопотання щодо допиту свідків тощо. За встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи клопотання позивача віднести сплату судового збору на його рахунок, суд вважає можливим віднести судові витрати на рахунок позивача.

Outcome: approved