Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

30 грудня 2021 року Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго" звернулося в інтересах виробничої одиниці "Мирноградтепломережа" до Дружківського міського суду Донецької області з позовною заявою до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість по оплаті за опалення у сумі 11921,47 грн. за період з 01 грудня 2018 року по 01 листопада 2021 року, заборгованість за абонентське обслуговування в сумі 317,04 грн., інфляційні збитки у розмірі 1101,03 грн., три відсотки річних у розмірі 519,93 грн. та судові витрати у розмірі 2270,00 грн. У позові вказано, що відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] , користується послугами опалення та гарячого водопостачання, які надає ВО "Мирноградтепломережа" ОКП "Донецьктеплокомуненерго", але за послуги сплачує не регулярно. У судове засідання представник позивача не з`явився, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, не заперечував проти розгляду справи в заочному порядку. В судове засідання відповідач не з`явилася, про місце, дату та час розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Судом установлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до ст. 20, 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року № 1875-ІУ оплачувати житлово-комунальні послуги щомісяця у строки, встановлені договором або законом, зобов`язаний споживач. Згідно ст. 1 зазначеного Закону, споживач це фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу. Судом встановлено, що відповідач зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповідною довідкою. Квартира за даною адресою розташована в багатоквартирному будинку та забезпечена централізованим опаленням, прилади обліку теплової енергії в квартирі відсутні. Відповідач від даних послуг не відмовлялась. Окреме індивідуальне опалення в квартирі відсутнє. Отже, суд встановив, що відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення тому зобов`язана оплачувати житлово-комунальні послуги, зокрема з централізованого опалення, щомісяця у строки, встановлені договором або законом. Тому суд приходить до висновку, що наявні підстави для задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по оплаті за опалення та судових витрат з відповідача. Згідно з довідкою ВП Мирноградтепломережа ОКП «Донецьктеплокомуненерго» (без зазначення дати видачі) заборгованість за централізоване опалення квартири за адресою: [ADDRESS] складає 11921,47 грн, яка утворилась за період з 01.12.2018 по 01.11.2021 року внаслідок того, що послуги за опалення сплачувались не регулярно. Відповідно Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 30.12.1997 ріку № 1497 (із змінами та доповненнями),розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати послуг є календарний місяць, плата за який вноситься не пізніше 10 числа наступного за розрахунковим місяцем, якщо договором не встановлено інших термінів. Згідно п. 18 Правил надання послуг з водо-, теплопостачання та водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 ріку № 630 розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Суд встановив, що письмовий договір про надання послуг з централізованого опалення між позивачем та відповідачем не укладався, тому плату за послуги теплопостачання відповідач був зобов`язаний внести не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяцем. Суд встановив, що відповідач не регулярно сплачував послуги теплопостачання у зв`язку з чим виникла заборгованість. Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на таку юридичну природу правовідносин сторін, як грошових зобов`язань, на них поширюється дія ч.2 ст.625 ЦК України, як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з розрахунком інфляційні втрати за вказаний вище період становлять 1101,03 грн., 3% річних - 519,93 грн., заборгованість за абонентське обслуговування - 317,04 грн. Відповідно до частини 1 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, а відповідачеві - пропорційно до тієї частини позовних вимог, у задоволенні яких позивачеві відмовлено. З матеріалів справи встановлено, що при зверненні до суду позивачем був сплачений судовий збір у сумі 2270,00 гривень. З задоволених вимог підлягає сплаті судовий збір у розмірі 2270 грн. 00 коп., які і підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Outcome: approved