Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

03.05.2022 представник позивачки [PERSON] за допомогою системи «Електронний суд» звернулася до суду із позовною заявою, в якій з урахуванням уточнення, просить визнати за позивачкою право на земельну частку (пай) по КСП «Перемога», розміром 5,38 умовних кадастрових гектарів, за рахунок земель КСП «Перемога» або вільних земель запасу Валківської міської ради, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що [INFO] померла бабуся позивачки [PERSON] , спадщину після якої за заповітом прийняли в рівних частинах та частково оформили [PERSON] - мати позивачки, [PERSON] , [PERSON] спадщину прийняла, але не оформила, [PERSON] спадщину не прийняв. За інформацією Валківської міської ради в списку додатку до державного акту на право колективної власності на землю по КСП «Перемога» №06-00-000489, виданого 19.02.1996 за №101, прізвище [PERSON] значиться під №170, однак за життя померла не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай), що представник позивачки пов`язує з її смертю в 1997 році. Вважає, що [PERSON] , як спадкоємець за заповітом, набула право на спадщину, а саме на 1/3 частину зазначеної земельної частки (паю), що належала [PERSON] , але в цій частині не оформила спадкові права, тому позивачка в свою чергу також не втратила спадкових прав на це майно після смерті [PERSON] оскільки прийняла спадщину після її смерті в передбаченому законом порядку. Про наявність у [PERSON] права на земельну частку (пай) позивачка дізналася лише в 2022 році, коли звернулася до Валківської міської ради, але не має можливості оформити право на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом через відсутність оригіналу сертифіката на земельну частку (пай). Після виконання вимог ст.187 ЦПК України на підставі ухвали суду від 05.05.2022 відкрито провадження у цивільній справі, з урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку загального позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Представник позивача надала заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача - міський голова Скрипніченко В. надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника міської ради, просить прийняти рішення згідно закону на підставі наявних доказів. Оскільки відповідач визнав пред`явлений позов, суд враховуючи положення ч.3 ст.200 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу у підготовчому судовому засіданні та ухвалити рішення у справі. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] народилася мати позивачки [PERSON] , батьками якої записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 11.07.1953 Високопільською сільською радою Коломацького району Харківської області, актовий запис №50. 11.02.1956 [PERSON] уклав шлюб із [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 11.02.1956 Високопільським сільським ЗАГС Коломацького району Харківської області, актовий запис №4. Батьками позивачки значаться [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 16.06.1957 Високопільським ЗАГСом Коломакського району Харківської області, актовий запис № 24. Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища №00010555721 від 29.05.2012, відділом ДРАЦС по м. Харкову Харківського МУЮ 24.04.1977 складено актовий запис №625 про реєстрацію шлюбу [PERSON] та [PERSON] , після чого їй присвоєно прізвище [PERSON] , яке позивачка залишила після розірвання шлюбу 02.10.1979, що підтверджується даними свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого повторно 10.08.1999 Комінтернівським відділом РАГС м. Харків, актовий запис №697. Бабуся позивачки [PERSON] померла [INFO] , про що свідчать дані свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 14.04.1997 Високопільською сільською радою Валківського району Харківської області, актовий запис №19. Як вбачається із заяви, зареєстрованої в книзі обліку спадкових справ за №898, спадкова справа №208/1997, після смерті [PERSON] на підставі заповіту, посвідченого 04.07.1996 виконавчим комітетом Високопільської сільської Ради народних депутатів за реєстровим №119, спадщину прийняли в рівних долях [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] кожна по 1/3 частині. За інформацією Харківського обласного державного нотаріального архіву СМУМЮ (м. Харків) №2898/01-20 від 16.08.2021, 04.11.1997 за реєстровим №2503 державним нотаріусом Валківської ДНК Харківської області Кобзар Н.Я. видано свідоцтво про право на спадщину за вказаним заповітом на інше майно. Свідоцтво видано дітям померлої [PERSON] та [PERSON] , як спадкоємцям, що спадкують по 1/3 частки спадкового майна. В свідоцтві визначено, що на 1/3 частку спадкового майна свідоцтво про право на спадщину за заповітом ще не видано. За повідомленням Валківської міської ради Харківської області №03.03-47/224 від 23.07.2021, в списку громадян-членів КСП - додатку до державного акту серії ХР №06-00-000489, зареєстрованого в книзі записів державних актів на право колективної власності на землю 19.02.1996 за №101, виданого колгоспу «Перемога» для ведення сільськогосподарського виробництва на території Високопільської сільської ради, прізвище [PERSON] значиться під №170. [INFO] померла мати позивачки [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 15.08.2002 міським відділом РАГС Харківського обласного управління юстиції, актовий запис №6550. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого 24.03.2003 державним нотаріусом 12-ї Харківської ДНК Товстолужською О.В., зареєстрованого в реєстрі за №3-193, спадкова справа №723-02, спадкоємцем майна [PERSON] є її дочка [PERSON] . Свідоцтво видано на інше спадкове майно, щодо оформлення якого перешкод у нотаріальному порядку немає, що слідує із письмової консультації приватного нотаріуса № 176/01-16 від 03.06.2022. В частині оформлення спадщини на право на земельну частку (пай) із земель КСП «Перемога» рекомендовано звернутися до суду. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ч.1 ст.5 ЦПК України). Ст.41 Конституції України встановлює, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, яке є непорушним. Відповідно до ч.2 ст.14 Конституції України та ч.2 ст.1 Земельного Кодексу України право власності на землю гарантується, це право набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно відповідно до Закону. Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб. Об`єктом відносин спадкування виступають права та обов`язки спадкодавця у їх сукупності, що належали йому на момент смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (ст.1218 ЦК України). Відповідно до ст.1276 ЦК України, якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія). Відповідно до ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Право власності на земельну ділянку, згідно положень ст.1225 ЦК України, переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення, при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Відповідно до ст.125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Відповідно до роз`яснень Верховного Суду України, викладених у п.11 Постанови від 30.05.2008 р. № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України від 8 серпня 1995 року № 720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" та відповідні норми ЦК УРСР. У п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Слід зазначити, що ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо вирішення питання колективної власності на землю, удосконалення правил землекористування у масивах земель сільськогосподарського призначення, запобігання рейдерству та стимулювання зрошення в Україні», який згідно п.1 розділу II Прикінцевих положень набрав чинності з 1 січня 2019 року, внесені зміни до законодавчих актів України, зокрема у ЗУ "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)". Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (в нинішній редакції) невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості). Відповідно до ст.3 Закону підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради. Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості). За положеннями ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності. Згідно роз`яснень Міністерства юстиції України № 19-32/319 від 21.02.2005 року у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права власності на яке не була проведена і правовстановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку. В даному випадку звернутися з заявою про реєстрацію прав власності на нерухоме майно за померлою особою мають право її спадкоємці. Оцінивши надані докази в їх сукупності, враховуючи, що незаконність набуття померлими права на спадкове майно судом не встановлено, позивачка у справі є спадкоємцем за законом, суд вважає обґрунтованими вимоги щодо визнання права на 1/3 частину земельної частки (паю), що входить до спадщини, яка залишилася після смерті бабусі та матері, так як досліджені докази свідчать про неможливість оформити спадщину в нотаріальному порядку через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу. На підставі викладеного,

Outcome: approved