Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Рішенням Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська від 20.05.2022р. було в повному обсязі задоволено позовні вимоги [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю "ФК "Еліт Фінанс" (третя особа - приватний нотаріус Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Тарас Володимирович) про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (а.с. № 30-32). Так, виконавчий напис, вчинений 29.08.2020р. приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Івано-Франківської області Личук Т.В., зареєстрований в реєстрі №2936 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" (який є правонаступником усіх прав та вимог на підставі договору відступлення прав вимоги №2268/К від 23.06.2020р.) заборгованості за кредитним договором №98 від 19.05.2006р., укладеного між [PERSON] та ТОВ "Український промисловий банк" у розмірі 383 169 грн.69коп., з яких: заборгованість за кредитом - 160 181грн.02коп., заборгованість по відсоткам - 191 774 грн.18коп., заборгованість за комісіями - 30 914 грн.49коп., також сплата за вчинення виконавчого напису 300 грн. - визнано таким, що не підлягає виконанню. Цим рішенням суду з відповідача стягнуто на користь позивачки лише судові витрати по оплаті судового збору при подачі позову у розмірі 992 грн. 40 коп. 26.05.2022р. від представника позивачки [PERSON] - адвоката Трофімова Д.Ю. засобами поштового зв`язку надійшла заява про ухвалення додаткового рішення (з підтвердженням направлення цієї заяви 22.05.2022р. відповідачу та третім особам (а.с. № 45-47)), з посиланням на те, що при ухваленні рішення судом не було вирішено питання про судові витрати позивачки на професійну правничу допомогу. Оскільки, рішення суду ухвалено 20.05.2022р., то адвокатом вчасно подано заяву про ухвалення додаткового рішення про стягнення з відповідача на користь позивачки її судових витрат на професійну правничу допомогу у загальному розмірі 29 158грн. 45коп. Відзиву, заперечень або клопотання про зменшення судових витрат [PERSON] на оплату нею професійної правничої допомоги адвоката від відповідача суду направлено не було, незважаючи на те, що копію заяви про ухвалення додаткового рішення ТОВ "ФК "Еліт Фінанс" отримало засобами поштовою зв`язку ще 08.06.2022р. (а.с. № 49). Відповідно до ч.3 ст. 270 ЦПК України додаткове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення, отже в нашому випадку - за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, вивчивши матеріали справи, надані письмові докази судових витрат позивачки на професійну правничу допомогу, вважає, що заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою осіб, які беруть участь у справі, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов,язаних з розглядом справи. Відповідно до п.1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов,язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Згідно з ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 19.02.2020р. (справа № 755/9215/15-ц) зазначила, що вимоги частини 8 ст. 141 ЦПК України щодо строку та порядку подання доказів про розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, має застосовуватися і до справ, що розглядаються у спрощеному позовному провадженні, де судових дебатів немає. Вирішуючи питання щодо своєчасного подання представником позивачки доказів понесених [PERSON] судових витрат на професійну правничу допомогу та з урахуванням того, що рішення суду ухвалено 20.05.2022р., заява про ухваленні додаткового рішення направлена суду засобами поштового зв,язку 22.05.2022р. (а.с. № 48зв.), суд зазначає, що заява про ухвалення додаткового рішення подана у п`ятиденний строк. Щодо безпосереднього вирішення питання про розподіл судових витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до ст.137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат : 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як зазначає Верховний Суд у постанові від 17.10.2018р. по справі № 01/1894/17, вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд має з`ясувати склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорар та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу необхідно враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст.6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права, незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності чи відповідного договору (ст.ст.12, 46, 56 ЦПК України в редакції від 18.03.2003р.). У постанові Верховного Суду від 11.11.2020р. у справі № 673/1123/15-ц (посилання на постанову Верховного Суду від 02.09.2020р. у справі № 329/766/18), а також у постанові Верховного Суду від 03.10.2019р. у справі № 922/445/19 зроблені висновки, що судові витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу незалежно від того чи їх сплачено, чи тільки має бути сплачено. Суд зазначає, що представником позивача на підтвердження понесення Власенко О.В. судових витрат на професійну правничу допомогу до заяви від 20.05.2022р. про ухвалення додаткового рішення суду долучені наступні документи: Договір про надання правової допомоги від 19.01.2022р. з Адвокатським Бюро «Трофімов Дмитро Юрійович», Додаткова угода від 02.02.2022р. до Договору від 19.01.2022р., Акт прийому-передачі наданих послуг від 11.02.2022р., ордер адвоката Трофімова Д.Ю. від 20.05.2022р.(а.с. № 40-44). Суд вважає, що вказані документи можна визнати належними доказами на підтвердження понесених позивачкою судових витрат на професійну правничу допомогу, також вважає, що такі судові витрати дійсно пов`язані саме із розглядом даної справи. Втім, суд вважає, що суму витрат позивачки на професійну правничу допомогу варто зменшити, виходячи з наступного. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020р. у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19) зазначено, що при визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію їхньої реальності (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. У рішенні Європейського Суду з прав людини від 28.11.2002р. «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Досліджуючи питання щодо співмірності розміру витрат із реальними адвокатськими послугами, наданими позивачці у цій справі, варто зазначити наступне. Суд, проаналізувавши перелік та складність наданих адвокатом послуг, а це тільки складання позовної заяви (п.1.1. додаткової угоди від 02.02.2022р. - а.с. № 42), суд вважає за можливе зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката вдвічі, а саме до суми 5 000грн. Сума витрат [PERSON] на професійну правничу допомогу адвоката Трофімова Д.Ю., яка дорівнює сумі 5 000 грн., на думку суду, буде в повній мірі відповідати критеріям розумності та співмірності між витратами позивачки на правову допомогу та складністю справи. При прийнятті такого рішення, судом також враховано і те, що позовні вимоги [PERSON] розглядалися судом в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (справа визнана судом малозначною), крім того, судова практика за останні роки за позовами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є сталою, отже складання позовної заяви за такою категорією позовних вимог, не вимагає від адвоката надмірних зусиль. Що стосується оплати позивачкою окремого гонорару «за успіх» (п.1.2. додаткової угоди від 02.02.2022р. - грошова винагорода Бюро в разі вирішення справи за користь Клієнта в суді першої інстанції у розмірі 19 158грн.45коп. - а.с. № 42), то суд вважає, що правильним буде визначити цю суму у розмірі 1 % від суми, яка була стягнута з позивачки за виконавчим написом від 29.08.2020р., який судом визнано таким, що не підлягає виконанню, а саме у розмірі 3 831 грн. 69коп. (383 169 грн.69коп. х 1 % = 3 831 грн. 69коп.). Отже, загальний розмір судових витрат на оплату професійної правничої допомоги, яку здійснював для позивачки [PERSON] адвокат Трофімов Б.Д, , який слід стягнути з відповідача на користь позивачки цим додатковим р ішенням, становить 8 831 грн. 69коп. (5 000 грн. + 3 831 грн. 69коп. = 8 831 грн. 69коп.). На підставі викладеного,

Outcome: partial