Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

І. Стислий виклад позиції заявника та заперечень зацікавленої особи. [PERSON] (далі - Заявник) звернувся до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю. В обґрунтування заявлених вимог заявником було зазначено, що він, [PERSON] , зареєстрований та проживає разом із своєю сім`єю за адресою: [ADDRESS] . З жовтня 2014 року з ними стала разом проживати його тітка, [PERSON] , [INFO] . Однак, [INFO] [PERSON] раптово померла і після її смерті відкрилась спадщина. Заявник зазначає, що він та його сім`я є єдиними родичами померлої. У зв`язку з чим, після спливу встановленого законодавством строку він звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, однак, нотаріус пояснив, що йому необхідно буде довести наявність факту проживання однією сім`єю з [PERSON] на час відкриття спадщини, інакше відмовить у прийнятті спадщини. У зв`язку з вищевикладеним, заявник звертається до суду та просить суд встановити факт проживання однією сім`єю [PERSON] , [INFO] зі спадкодавцем [PERSON] , яка померла [INFO] з 10.10.2014 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Заявник та його представник у судовому засіданні вимоги заяви підтримали в повному обсязі. В обґрунтування своїх доводів, посилалися на обставини, що викладені у заяві та просили заяву задовольнити в повному обсязі. Після оголошення перерви, надали до суду письмову заяву про завершення розгляду справи, у якій просять заяву задовольнити в повному обсязі. Представник заінтересованої особи: Дніпровської міської ради надала суду письмові пояснення на заяву, в яких просила відмовити у задоволені заяви, оскільки матеріалами справи не підтверджується факт постійного проживання заявника разом із [PERSON] . ІІІ. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 15.04.2021 року вирішено витребувати у Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєвої Анастасії Анатоліївни (місце знаходження: 49000, м. Дніпро, пр. Дмитра Яворницького, 81/9) належним чином завірену копію матеріалів спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Суд, заслухавши пояснення заявника, свідків, дослідивши докази по справі, суд прийшов до наступного. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є зареєстрованим та фактично проживає за адресою: [ADDRESS] . Матеріалами справи підтверджено, що [PERSON] є тіткою заявника, яка за своє життя була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Судом також встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 17.11.2020 року. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина і у встановлений законом строк, [PERSON] , з метою оформлення спадкових прав, звернувся до Приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Арсеньєвої А.А. із заявою про прийняття спадщини, на підставі якої була заведена спадкова справа № 22/2020, що підтверджується даними Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі за № 66881723 від 04.12.2020 року. Оглядом матеріалів такої спадкової справи судом було встановлено, що будь-які інші особи, окрім заявника, які б претендували на спадщину після смерті названого спадкодавця, вісутні. V. Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У відповідності з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. За змістом ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику у справах про спадкування" №7 від 30.05.2008 року, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім`єю. У п. 21 вищевказаної Постанови вказано, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини, і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також: інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміну "член сім`ї") визначено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 ст. 3 СК України, сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Таким чином, беручи до уваги вищевказані норми процесуального закону та зважаючи на ті обставини, що встановлення факту постійного проживання спадкоємця із спадкодавцем має для заявника юридичне значення, оскільки дозволяє реалізувати право на отримання права на спадщину, суд вважає за можливе здійснити розгляд заяви про встановлення такого факту по суті із постановленням відповідного рішення. Так, в даному випадку судом встановлено, що [PERSON] з [PERSON] з 10 жовтня 2014 року, і до дня смерті останньої спільно проживали за адресою: [ADDRESS] . Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожен окремо, повідомили суду, що дійсно [PERSON] проживала з [PERSON] та його родиною за адресою: [ADDRESS] , з жовтня 2020 року, однією родиною, вели спільне господарство, мали спільний бюджет, спільно приймали участі у витратах житла та його ремонті. Суд визнає достатність та достовірність свідчень вказаних свідків, оскільки вони тривалий час знають заявника та померлу. Свідчення свідків не суперечать свідченням заявника, а також доказам, які є в матеріалах справи та були досліджені в судовому засіданні. Зокрема, обставина того, що [PERSON] проживала разом із заявником [PERSON] у житловому будинку [ADDRESS] з 10 жовтня 2020 року, підтверджується також відповідним актом № 1 від 05.12.2020 року, який підписаний сусідами [PERSON] та [PERSON] . Оглядом матеріалів спадкової справи, що була заведена після смерті [PERSON] , що померла [INFO] , судом встановлено, що спір про право стосовно вказаного спадкового майна відсутній. З урахуванням вищевикладеного, належним чином оцінивши надані докази та встановивши обставини, що мають істотне значення для вирішення справи, зокрема, що з 10 жовтня 2014 року [PERSON] та [PERSON] по день смерті останньої мешкали разом, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, їм були притаманні взаємовідносини членів сім`ї. Встановлене свідчить, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , не менше п`яти років до дня смерті останньої, а саме, з жовтня 2014 року, проживали однією сім`єю, вели спільне господарство та побут. Встановлення факту проживання однією сім`єю не менш, як п`ять років до часу відкриття спадщини, має для заявника юридичне значення, оскільки дає право на спадкування після смерті [PERSON] . Дослідивши та перевіривши всі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заява обґрунтована, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, спір про право відсутній, а тому підлягає задоволенню. VІ. Розподіл судових витрат. Відповідно до п.7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного та

Outcome: approved