Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить припинити (зняти) обтяження у формі заборони на будинок [ADDRESS] , що належить [PERSON] , ІПН [NUMBER] , накладене за повідомленням Житомирської міжрайонної ремонтно-будівельної ділянки, реєстраційний запис №22 від 13.10.1977, зареєстроване Першою Житомирською нотаріальною конторою в реєстрі 21.04.2006 за №3135189. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] з 1975 року працювала на посаді бухгалтера в Житомирській міжрайонній ремонтно-будівельній ділянці. В 1972 році позивачу було надано кредит (позичка) в сумі 1500 рублів строком на десять років для будівництва житлового будинку. Вказана сума погашалася шляхом внесення відповідних сум в касу підприємства. Позивач вказує, що вона в повному обсязі позичку повернула, що підтверджується належним чином завіреними копіями квитанцій до прибуткових касових ордерів. У подальшому позивачу стало відомо про наявність архівного запису про заборону відчуження об`єктів нерухомого майна (архівний запис 3135189), а саме будинку [ADDRESS] . Позивач звернулась до Житомирського нотаріально архіву із заявою про повідомлення щодо наявності заборони відчуження належного їй майна, на яку листом від 13.10.2021 №3975/01-17 Житомирський обласний нотаріальний архів повідомив, що Першою Житомирською державною нотаріальною конторою було внесені дані про заборону відчуження нерухомого майна [PERSON] за адресою: [ADDRESS] (справа №2-16, розпочата 14.01.1972 та закінчена 04.04.1997, реєстраційний напис №22 від 13.10.1997). Позивач вказує, що підприємством, в якого вона брала позичку, не направлено до Першої Житомирської нотаріальної контори відповідний лист про зняття заборони. На даний момент юридичної особи Житомирська ремонтно-будівельна ділянка не існує. Дана юридична особа припинила свою діяльність без правонаступництва. [PERSON] зазначає, що нею в повному обсязі сплачені всі належні виплати на погашення отриманої позички. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру боржників будь-яка інформація щодо наявності відносно позивача будь-яких виконавчих проваджень відсутня. Позивач вказує, що обтяження нерухомого майна перешкоджає їй у вільному розпорядженні власністю, тому просить припинити обтяження належного їй на праві власності нерухомого майна. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 18.04.2022 відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження. Заяв по суті справи до суду не надійшло. Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, представник позивача [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи без їхньої участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник Житомирської міської ради Гущина В. надіслала до суду заяву про розгляд справи без участі представника міської ради. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, відповідно до ст. 211 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних матеріалів справи. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання, яким завершується розгляд справи, за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що з 13.11.1975 [PERSON] працювала на посаді бухгалтера Житомирської міжрайонної ремонтно-будівельної ділянки (а.с. 8). Згідно з відомостями з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, щодо нерухомого майна, яке знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані обтяження, а саме: заборона (архівний запис), згідно з яким заборона зареєстрована 21.04.2006 за номером 3135189 реєстратором: Перша Житомирська державна нотаріальна контора. Підстава обтяження: повідомлення, б/н. Раймежколхозбуд. Об`єкт обтяження: будинок, адреса: [ADDRESS] , власник [PERSON] (а.с. 18). Відповідно до інформації, яка міститься у листі Житомирського обласного державного нотаріально архіву №3975/01-17 від 13.10.2021, який наданий у відповідь на заяву [PERSON] , згідно з Реєстром Першої Житомирської державної нотаріальної контори для реєстрації заборон відчуження жилих будинків, квартир та іншого нерухомого майна, та арештів, накладених судовими та слідчими органами (справа №2-16, розпочато: 14.01.1972, закінчено: 04.04.1997), наявний реєстраційний запис №22 від 13.10.1977 щодо реєстрації заборони відчуження нерухомого майна, належного [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованого згідно повідомлення Житомирської міжрайонної ремонтно-будівельної ділянки. Інша інформація щодо вищевказаного обтяження в справах Першої Житомирської нотаріальної контори, які передані на зберігання до Житомирського обласного державного нотаріального архіву відсутня (а.с. 23). Як вбачається з копій квитанцій до прибуткового касового ордеру, у період з січня 1979 року по грудень 1986 року вносила до каси підприємства - Житомирської міжрайонної ремонтно-будівельної ділянки, кошти в рахунок погашення позички (а.с. 11-17). Згідно з ч.1\~ст.4 Цивільного процесуального кодексу України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За правилами\~ст.15 Цивільного кодексу України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.\~Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно з частинами першою, другою, четвертою\~статті 41 Конституції України\~кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно зі\~статтею 317\~Цивільного\~кодексу\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Відповідно до частин першої, другої, шостої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Держава не втручається у здійснення власником права власності. Відносини, що виникають у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень регулює\~\~Закон України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень"\~(далі - Закон України № 1952).\~\~ Відповідно до пунктів 1, 2, 3 частини 3 статті 26\~\~Закон України № 1952\~(в редакції, чинній з 16.01.2020) відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини 6 статті 37\~цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Зі змісту зазначеної правової норми вбачається, що, на відміну від частини 2 статті 26\~зазначеного Закону\~у попередній редакції, яка передбачала такі способи судового захисту порушених прав як скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, чинна редакція встановлює такі способи судового захисту порушених прав та інтересів особи: 1) судове рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав; 2) судове рішення про визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав; 3) судове рішення про скасування державної реєстрації прав. При цьому, з метою ефективного захисту порушених прав уточнено, що ухвалення зазначених судових рішень обов`язково має супроводжуватися одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі\~\~судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Статтею 76 ЦПК України\~передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів та показаннями свідків. Згідно зі\~статтею 89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає в рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийнятті. На підставі досліджених доказів, судом встановлено, що обставини, якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, не викликають сумніві та підтвердженні письмовими доказами, які позивач додала до позову. Будь-яких доказів того, що наразі наявні підстави для застосування обтяження будинку [ADDRESS] відповідно до запису про обтяження, який містяться у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за №3135189, у матеріалах справи не міститься. Виходячи з викладеного, на час звернення з позовною заявою до суду за наявності арешту, накладеного на майно, порушується право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена змоги вільно володіти, користуватися та розпоряджатися своїм майном, а тому право позивача підлягає судовому захисту шляхом припинення обтяження речових прав на нерухоме майно.

Outcome: approved