Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з заявою про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 липня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №357. В обґрунтування заяви посилалися на те, що 20 липня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №357 вони зареєстрували шлюб. Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Заявники вказують, що спільне життя та сумісне проживання як подружжя припинено, відповідно до укладеного між ними договору досягнуто згоди стосовно участі у вихованні та утриманні спільних дітей. Відповідно до умов вказаного договору діти залишаються проживати з матір`ю, при цьому батько має право бачитись у відповідності до умов договору. Будь-які спори стосовно майна або інших питань між ними відсутні. З огляду на це вони вважають, що їхні особисті та майнові права, як і права їхніх дітей, розірванням шлюбу порушені не будуть, а тому подальше сумісне життя і збереження сім`ї вважають неможливим, тому сторони звернулись до суду з спільною заявою та просять суд укладений між ними шлюб розірвати. Заявники у судове засідання не з`явилися, надали суду заяви з проханням розглянути справу у їх відсутність. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] , [PERSON] перебувають у шлюбі, зареєстрованому 20 липня 2012 року Індустріальним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №357 (свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] від 20 липня 2012 року) . Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 05 лютого 2013 року) та [PERSON] , [INFO] (свідоцтво про народження серія [NUMBER] від 03 січня 2019 року) Згідно з письмовим договором між батьками щодо здійснення батьківських прав та визначення місця проживання дітей після розірвання шлюбу, про те, з ким із батьків будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їх життя братиме батько дітей, який буде проживати окремо, а також про умови здійснення батьками правами на особисте виховання дітей між заявниками досягнуто згоди про виховання та місце проживання спільних дітей. Відповідно до ст. 109 СК України подружжя, яке має дітей, має право подати до суду заяву про розірвання шлюбу разом із письмовим договором про те, з ким із них будуть проживати діти, яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той з батьків, хто буде проживати окремо, а також умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Частиною 3 ст. 109 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно роз`яснень, які містяться в пункті 8 постанови Пленуму Верховного Суду України Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя від 21 грудня 2007 року №11 розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей (ст. 109 СК України) провадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Таким чином, в ході судового засідання суд повинен з`ясувати наявність вільного волевиявлення кожного із подружжя як щодо розірвання шлюбу, так і щодо змісту договору, а також у з`ясуванні відповідності умов договору інтересам дитини (дітей). Розірвання шлюбу за спільною заявою подружжя може мати місце лише при умові якщо, між іншим, буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка. Враховуючи матеріали справи, з огляду на спільну заяву, договір, підписаний сторонами, обставин, викладених в заяві, про те, що шлюбні відносини між заявниками фактично припинилися, спільне господарство вони не ведуть, між ними втрачено взаєморозуміння та почуття любові, примирення подружжя, подальше спільне життя та збереження шлюбу між ними неможливо і суперечить інтересам подружжя, суд дійшов висновку про те, що збереження сім`ї є неможливим, шлюб між заявниками існує формально і може бути розірваним. Враховуючи викладене, на підставі ст.ст. 109 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved