Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом у якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №53151, виданий 30.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» коштів в сумі 3275,70 грн. Також у прохальній частині даної позовної заяви позивач просив застосувати заходи забезпечення позову, а саме в силу положень п.6 ч.1 ст. 150 ЦПК України просив винести ухвалу про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, який ним оскаржується. Позов обґрунтований тим, що у вересні 2021 року за місцем роботи позивача надійшла постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 06.09.2021 року, видана приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. при примусовому виконанні виконавчого напису №53151, виданого 30.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Із вказаної постанови вбачається, що з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 3275,70 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Після ознайомлення з вказаною постановою на адресу приватного нотаріуса було направлено адвокатський запит з проханням надати копії документів, на підставі яких вчинявся виконавчий напис. Жодної відповіді на запит не надійшло. Постанова про відкриття виконавчого провадження чи будь які інші документи, які стосуються наявних у позивача боргових зобов`язань перед відповідачем на його адресу не надходили ані від приватного виконавця, ані від приватного нотаріуса Головкіної Я.В. Позивач зазначає, що оскільки він не мав будь яких договірних відносин з відповідачем, більше того, не брав кошти в кредитних установах, наявність постанови про стягнення з нього коштів стала повною несподіванкою, і [PERSON] вважає, що жодних законних підстав для вчинення нотаріального напису та подальшого звернення стягнення на його кошти не було, такі дії є незаконними і виконавчий напис №53151, виданий 30.03.2021 року приватним нотаріусом Головкіною Я.В. не підлягає виконанню. Позивач у позові зазначає, що в нього ніколи не виникало ніяких взаємовідносин з ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», тим паче він ніколи не укладав з вказаним підприємством ніяких договорів, особливо кредитних договорів. Окрім того, позивача не тільки нотаріус не повідомив про звернення із зачвою про вчинення виконавчого напису, що створило ситуацію, коли він, як боржник, не міг заперечувати проти незаконно нарахованих сум, не отримував письмову вимогу про усунення порушень за договором, якого і не було. [PERSON] зазначає, що безспірність заборгованості чи інша заборгованість боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. І саме ця норма права була порушена нотаріусом при вчиненні нотаріального напису. Позивач вважає, що нотаріусом при вчиненні виконавчого напису порушені вимоги чинного законодавства України, а отже є законні підстави прохати суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Автозаводського районного суду м. Кременчука від 15.11.2021 року вказану позовну заяву передано на розгляд Онуфріївського районного суду Кіровоградської області. 29.12.2021 року вищезазначена цивільна справа надійшла до суду. Ухвалою Онуфріївського районного суду Кіровоградської області від 31.12.2021 року вказану позовну заяву залишено без руху. Ухвалою суду від 31.12.2021 року заяву позивача про вжиття заходів забезпечення позову, яка міститься безпосередньо у позовній заяві повернуто заявнику. [PERSON] повторно звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 24.01.2022 року заяву про забезпечення позову повернуто заявнику. 21.01.2022 року, на виконання вимог ухвали суду від 31.12.2021 року, від позивача надійшли письмові пояснення разом з клопотанням про витребування доказів. 07.02.2022 року ухвалою суду відкрито провадження\~у даній справі\~за вказаним позовом та постановлено розгляд справи здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті з повідомленням (викликом) сторін, витребувано докази. Позивач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак 23.05.2022 року до суду від останнього надійшла заява в якій позивач просить розгляд справи по суті 10.06.2022 року, та в разі призначення на іншу дату всі судові засідання проводити за його відсутності на підставі наявних в матеріалах справи доказів. В судове засідання позивач з`явитися не має можливості у зв`язку з зайнятістю на роботі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» в судове засідання не направили свого представника, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлені належним чином, причини неявки суду не повідомили. Відзив на позовну заяву суду не надали. Заяви та клопотання до суду не надходили. Третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Пояснення на позовну заяву суду не надала. Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Розгляд справи здійснюється на підставі ст.279 ЦПК України в порядку спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Згідно з ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. В порядку спрощеного позовного провадження вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю. Судом встановлено, що приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію стипендію та інші доходи боржника від 06.09.2021 року, видана при примусовому виконанні виконавчого напису №53151, виданого 30.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Із вказаної постанови вбачається, що з відповідача підлягають стягненню кошти в сумі 3275,70 грн. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», що підтверджується копією даної постанови /а.с. 5-7/. 07.06.2022 року на електронну пошту суду від приватного виконавця надійшли документи на виконання вимог ухвали суду від 07.02.2022 року в частині витребуваних документів, а саме: - копія заяви про примусове виконання рішення зареєстрована за вх. №2267 від 02.09.2021 року адресована директором ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» приватному виконавцю Райді О.С. /а.с. 97/.; - копія виконавчого напису вчиненого 30.03.2021 року приватним нотаріусом Обухівського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області Головкіною\~Я.В. зареєстрованим в\~реєстрі за\~№53151\~про звернення\~стягнення з\~ [PERSON] \~боржника за\~кредитним договором 236171-А\~від 02.04.2018\~року укладеним\~з ТОВ "СС\~ЛОУН",\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~40071779,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на підставі\~Договору Відступлення\~Прав Вимоги\~за кредитними\~договорами №\~40071779-03\~від 26.07.2018\~є ТОВ\~«ФІНФОРС»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~41717584,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на підставі\~Договору Відступлення\~Прав Вимоги\~за кредитними\~договорами №\~28/1220-01\~від 28.12.2020\~є ТОВ\~«Фінансова компанія\~«Онлайн Фінанс»,\~ідентифікаційний код\~юридичної особи\~42254696\~стягувач,\~заборгованість за\~кредитним договором\~236171\~А від\~02.04.2018\~року.\~У даному\~виконавчому написі\~зазначено,\~що строк\~платежу за\~кредитним договором\~236171-А\~від 02.04.2018\~року настав.\~Боржником допущено\~прострочення платежів.\~Стягнення заборгованості\~проводиться за\~період з\~28.12.2020\~року по\~10.03.2021\~року.\~Сума заборгованості\~складає 2075,70\~грн.,\~в тому\~числі:\~прострочена заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~1000,00\~грн.;\~прострочена заборгованість\~за комісією\~становить 0,00\~грн.;\~прострочена заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 385,70\~грн.;\~строкова заборгованість\~за сумою\~кредиту становить\~0,00\~грн.;\~строкова заборгованість\~за комісією\~становить 0,00\~грн.;\~строкова заборгованість\~по несплаченим\~відсоткам за\~користування кредитом\~становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 690,00 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто плати із стягувача в розмірі 1200,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню 3275,70 грн., що підтверджується копіє даного виконавчого напису /а.с. 98/; - копія договору надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 02.04.2018 року № 236171-А укладеного між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] /а.с. 99 105/. Згідно з п.8 якого судом встановлено, що сторони обумовили, що всі спори та непорозуміння щодо укладання, виконання, розірвання, зміни, визнання недійсним повністю або частково, а також з будь-яких інших питань, що стосуються цього договору, підлягають врегулюванню шляхом переговорів. Сторони зобов`язані намагатися врегулювати спірні питання шляхом направлення претензії на поштову адресу іншої сторони, вказану в договорі. якщо сторони не можуть дійти згоди із спірних питань мирним шляхом, то такий спір вирішується у судовому порядку відповідно до чинного законодавства України. За загальним правилом статей\~15, 16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених\~законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису є нотаріальною дією (п.19 ч.1\~ст.34 Закону України «Про нотаріат», далі - Закону, в редакції на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та\~посадовими особами органів місцевого самоврядування\~встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22.02.2012\~року №296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст.87 Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. За змістом ч.2 ст.87 Закону та п.п.3.2 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~(далі - Перелік). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п.п.3.5 п.3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. За результатами аналізу вищенаведених норм суд приходить наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже,\~відповідне право\~стягувача,\~за захистом\~якого він\~звернувся до\~нотаріуса,\~повинно існувати\~на момент\~звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів встановлено, що боржник не повідомлявся в установленому законом порядку про порушення кредитних зобов`язань, а відповідно заборгованість не є безспірною. Таким чином з наданих суду документів встановлено, що на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, останнім не перевірено безспірності заборгованості, чим порушено норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно з позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як вбачається\~зі змісту\~оспорюваного виконавчого\~напису нотаріуса\~під час\~його вчинення\~приватний нотаріус\~Головкіна Я.В.,\~пропонуючи звернути\~стягнення з\~боржника [PERSON] \~заборгованості за\~кредитним договором\~№236171-А\~від 02.04.2018\~року,\~керувалася ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. При цьому, Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову №1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову №662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної Постанови КМУ доповнено Перелік №1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п.2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі №826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24.11.2017 року №92. Тобто, на момент вчинення приватним нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису (30.03.2021 року), кредитний договір, за яким боржником допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, не входив до Переліку №1172, адже постанова КМУ про доповнення вказаного Переліку цим розділом, була визнана незаконною та нечинною судовим рішенням, яке набрало законної сили. А відтак, з врахуванням приписів ст. 87 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не мав законних підстав для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Слід також зазначити, що пункт 1 Переліку №1172 стосується лише нотаріально посвідчених договорів і не може застосовуватись до кредитного договору, укладеного у простій письмовій формі. Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно із ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 77-80 Цивільного процесуального кодексу України. За правилом ч. 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи вищезазначене, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні доказів, суд приходить висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. В порядку ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір необхідно стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: approved