Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди. В обґрунтуванні позовних вимог посилався на те, що 10.10.2018 року близько 09 години 30 хвилин водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ-3302», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , знаходячись в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро розпочав рух заднім ходом по прилеглій території будинку [ADDRESS] , з боку вул. Донецьке шосе в напрямку вул. Вітчизняної. Перед початком руху [PERSON] , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не переконався, що він своїм маневром не скоїть небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух заднім ходом та в районі будинку [ADDRESS] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка знаходилась на смузі його руху. У результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходу [PERSON] були спричиненні тяжкі тілесні ушкодження, які є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] померла в лікарні [INFO] . За даним фактом СВ ДВП ГУНП в Дніпропетровській області 11.10.2018 року внесені відомості до ЄРДР за номером 12018040030002350, за правовою кваліфікацією за ч.2 ст.286 КК України. У результаті вищевказаного кримінального правопорушення та його наслідків, а саме смерті потерпілої [PERSON] , її синові [PERSON] спричинена моральна шкода, яка виразилася у формі душевних страждань та переживань з приводу смерті його матері, у зв`язку з втратою рідної людини [PERSON] відчуває душевну біль, горе, втрату, безпорадність. Посилаючись на вказані обставини позивач, просив суд стягнути на його користь із відповідача [PERSON] 500 000,00 грн. моральної шкоди, а також судові витрати. Відповідач [PERSON] надав відзив на позов, у якому проти задоволення позовних вимог заперечував у повному обсязі. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] позов підтримав у повному обсязі, просив його задовольнити. Представника відповідача [PERSON] у судовому засіданні проти позову заперечувала та зазначила, що заявлена позивачем сума моральної шкоди є завищеною та не співмірною із доходами відповідача. Втім, [PERSON] було добровільно відшкодовано потерпілому завдану моральному шкоду у розмірі 20000,00 гривень. Крім цього, у відповідача на утриманні перебувають троє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Вислухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає позовні вимоги задовольнити частково з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до п.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетрвоська від 22.07.2019 року встановлено, що 10 жовтня 2018 року, близько 09 години 30 хвилин, водій [PERSON] , керуючи технічно справним автомобілем «ГАЗ-3302», реєстраційний номер [NUMBER] , який належить [PERSON] , знаходячись в Амур-Нижньодніпровському районі м. Дніпро розпочав рух заднім ходом по прилеглій території будинку [ADDRESS] . Перед початком руху [PERSON] , грубо порушуючи Правила безпеки дорожнього руху, проявляючи крайню неуважність до дорожньої обстановки і її змін, не переконався, що він своїм маневром не скоїть небезпеки іншим учасникам руху, розпочав рух заднім ходом та в районі будинку [ADDRESS] , скоїв наїзд на пішохода [PERSON] , яка знаходилась на смузі його руху. В результаті даної дорожньо-транспортної події пішоходу [PERSON] , спричиненні тяжкі тілесні ушкодження у вигляді сумісної тупої травми тіла: забійної рани правої лобної ділянки; крововиливів під м`які мозкові оболонки часточок мозочка; ушкодження грудного та поперекового відділу хребта, печінки, селезінки, правого наднирника, брижі ободової кишки з послідуючою кровотечею у черевну порожнину і ускладнилася розвитком полі органної недостатності (великовогнищеві крововиливи в паренхімі печінки з масивними ділянками некрозу паренхіми печінки; інфільтруючий крововилив в оточуючій наднирник жировій клітковині з розповсюдженням на обидва шари наднирника та з некрозом паренхіми наднирника; набряк речовини головного мозку та легень; гнійна бронхопневмонія), які є небезпечними для життя в момент їх спричинення. Від отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] померла в лікарні [INFO] . Вироком Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетрвоська від 22.07.2019 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, та призначено йому покарання у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 2 (два) роки. На підставі ст. 75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного основного покарання у виді позбавлення волі з випробуванням, якщо він протягом 2 (двох) років іспитового строку не вчинить нове кримінальне правопорушення та виконає покладені на нього згідно п.п.1, 2 ч.1, п.2 ч.3 ст.76 КК України обов`язки періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації, повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання та не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації. Крім цього, вказаним вироком у задоволенні позовних вимог [PERSON] до [PERSON] відмовлено в повному обсязі. Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 28.02.2020 року вирок Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 22 .07.2019 року відносно [PERSON] , в частині вирішення цивільного позову, - скасовано та призначено новий розгляд у суді першої інстанції в порядку цивільного судочинства. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди передана у провадження судді Якименко Л.Г.. Позивач посилався на те, що він у зв`язку із загибеллю матері зазнав душевного болю, страждань та переживань. Згідно ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 11 ЦК України підставою для виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, є акти цивільного законодавства, а також завдання моральної шкоди іншій особі. Відповідно до ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.1168 ЦК України моральна шкода, завдана смертю фізичної особи, відшкодовується її чоловікові (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживали з нею однією сім`єю. Відповідно до свідоцтва про народження, виданого 03.04.1958 року Ленінським районним РАЦС, актовий запис №615, [PERSON] є сином загиблої [PERSON] . Частиною 1 статті 1167 ЦК України визначено загальні підстави відповідальності за завдану моральну шкоду. Зокрема, встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Пунктом 1 частини 2 статті 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки. Відповідно до ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Заподіяння моральної шкоди потерпілому доведено безпосередньо фактом спричинення смерті його матері джерелом підвищеної небезпеки, що відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 1167 ЦК України є підставою для відшкодування йому моральної шкоди. Щодо визначення розміру моральної шкоди, то за змістом ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. У пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року N 4 "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" роз`яснено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Критеріями визначення розміру відшкодування моральної шкоди є характер правопорушення; глибина фізичних та душевних страждань; ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди; тривалість негативних наслідків (короткочасні, тривалі, довічні); істотність вимушених змін у способі життя потерпілого (неістотні, істотні). У справах про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю матері слід також враховувати характер стосунків позивача та померлого за час його життя: сімейний стан позивача, ступінь близькості, спільно чи окремо проживали, способи та регулярність спілкування тощо. Суд при визначенні розміру морального відшкодування, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Наявність моральної шкоди доводиться позивачем, який в позовній заяві має зазначити, які моральні страждання та у зв`язку з чим він поніс і чим обґрунтовується розмір компенсації. Розмір відшкодування моральної шкоди оцінюється самим потерпілим та визначається у позовній заяві. Разом із тим, моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може бути) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Однак суд не погоджується із заявленим позивачем розміром моральної шкоди, який суперечить загальним засадам цивільного законодавства про справедливість, добросовісність та розумність (п.6 ч.1 ст.3 ЦК України) та, на думку суду, є надмірним відшкодуванням. Визначаючи розмір суми, яка підлягає стягненню на відшкодування моральної шкоди, суд виходить із положень ст.ст. 23, 1168 ЦК України та враховує характер і обсяг страждань, яких зазнав позивач, враховуючи засади співмірності, виваженості, справедливості та інші обставини, що відповідає роз`ясненням, які містяться в Постанові Пленуму Верховного суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової шкоди)" від 31.03.95 №4. Крім цього, відповідачем [PERSON] під час розгляду кримінального провадження №12018040030002350 10.05.2019 року у добровільному порядку частково відшкодовано потерпілому завдану моральну шкоду у розмірі 20000,00 гривень, що підтверджується копією розписки (а.с.47). Також у відповідача [PERSON] перебувають на утриманні троє неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.48,49,50), у зв`язку із чим заявлена позивачем сума моральної шкоди у розмірі 500000,00 гривень може призвести до скрутного матеріального становища відповідача та його сім`ї. На думку суду, з урахуванням усіх встановлених обставини справи у їх сукупності, глибину душевних страждань позивача та вимоги розумності, виваженості та справедливості, розмір відшкодування моральної шкоди, спричиненої джерелом підвищеної небезпеки, що призвело до втрати матері позивача, стягнення моральної шкоди у розмірі 80000,00 гривень є достатнім, співмірним та справедливим, хоча і має суто умовний вираз, оскільки немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Крім цього, відповідно до ст.141 ЦПК України із [PERSON] підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 992,40 гривні.

Outcome: partial