Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Представник позивача адвокат Процай В.М. звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави в інтересах [PERSON] з позовом до Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк», третя особа - Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, В позовній заяві зазначає, що 22 травня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Русланом Олеговичем вчинено виконавчий напис №3232 (бланк серії НМО №780995), яким пропонується стягнути заборгованість з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 54142,58 гривень. 10 січня 2020 року, на підставі виконавчого напису, головним державним виконавцем Шевченківського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Полтаві\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми), Проніною Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню №60950491. Вважає, що нотаріус порушив вимоги законодавства статті 87,88 Закону України «Про нотаріат». Тобто, нотаріусу не надані докази, що підтверджують досудовий порядок, а саме на його адресу не надходило повідомлення про порушення строків сплати грошових коштів; не перевірені документи, що підтверджують безспірність заборгованості та документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора; розрахунок суми боргу зроблено ПАТ КБ «Приватбанк» одноособово та без будь-яких обґрунтувань розміру сум заявлених до стягнення; з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох; нотаріус отримував заяву, в якій не містяться всі необхідні відомості; не впевнився в посвідченні договору нотаріально, не отримав оригінал нотаріально посвідченого договору; не перевірив засвідчену виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Крім того, [PERSON] взагалі не підписував жодного нотаріального кредитного договору з ПАТ КБ «Приватбанк», а надана нотаріусу анкета-заява не посвідчена нотаріально, тому на момент вчинення виконавчого напису 22.05.2017 року, договір який не був нотаріально посвідчений не входив до Переліку документів за яким можливо скласти виконавчий напис. Також зазначає, що відповідачем не підтверджено перехід до нового кредитора прав у зобов`язанні. На підставі зазначеного, представник позивача просить визнати виконавчий напис №3232 (бланк серії НМО №780995) від 22 травня 2017 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., щодо стягнення з позивача на користь відповідача боргу у розмірі 54142,58 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Позивач та представник надали суду заяву, в якій просили розглядати справу в їх відсутність, позовну заяву підтримують, просять її задовольнити. Відповідач АТ КБ «Приватбанк» надав письмові заперечення, в яких зазначив, що 06 червня 2006 року між ПАТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] був укладений Договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви №б/н від 06.06.2006 року. [PERSON] отримував кредитну картку, а банк надав позивачу кредит у вигляді ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості. 22.05.2017 року приватним нотаріусом Київського МНО Швець Р.О. вчинено виконавчий напис №3232 (бланк серії НМО №780995), яким пропонується стягнути заборгованість з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 52342,58 гривень. Він вважає, що позивачем не надано жодних розрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання [PERSON] зобов`язань. Укладений між [PERSON] та Банком Договір від 06.06.2006 року не визнаний недійсним і його правомірність презюмується. Відповідач вказує на невірне тлумачення позивачем поняття «безспірності заборгованості», оскільки «безспірність в розумінні ст.88 Закону України «Про нотаріат» є не доведеність боргу, що є елементом судового процесу, а факт існування між кредитором та боржником правовідносин. Позицію позивача про строк пред`явлення вимоги вважає невірною, оскільки Договір від 06.06.2006 року у вигляді заяви-анкети не містить строку повернення кредиту, тому кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час. А також зазначає, що на момент вчинення спірного виконавчого напису жодних змін до Постанови КМУ №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» про втрату її чинності внесено не було. Крім того, відповідач просить у разі задоволення позову зменшити витрати на оплату правничої допомоги адвоката. Третя особа: Шевченківський відділ державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми), просила суд розглядати справу без участі представника відділу. Суд, вислухавши представника позивача, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Виконавчим написом №3232 (бланк серії НМО №780995) від 22.05.2017 року вчиненим приватним нотаріусом Київського МНО Швець Р.О., пропонується стягнути заборгованість з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 52342,58 гривень за Кредитним договором №б/н від 06.06.2006 року. Вказаний строк, за який провадиться стягнення 3951 днів, а саме з 06.06.2006 року по 31.03.2017 року. 10.01.2020 року постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Полтаві\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми), Проніною Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню №60950491. Представник позивача не погодився з винесеним виконавчим написом та на обґрунтування своєї позиції зазначив обставини та підстави звернення до суду. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що представником позивача обґрунтовані підстави звернення до суду, а доводи відповідача не відповідають встановленим обставинам та законодавству, що діяло на момент винесення виконавчого напису №3232 від 22.05.2017 року. Як зазначає представник позивача і зазначене не спростовано відповідачем, нотаріусу не надані докази, що підтверджують направлення на його адресу повідомлення про порушення строків повернення грошових коштів, отриманих за кредитом. Нотаріус повинен був впевнитись в отриманні [PERSON] листа від юридичної особи, з якою укладений Договір, з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання. Виконавчим написом №3232 (бланк серії НМО №780995) від 22.05.2017 року підтверджується, що провадиться стягнення за 3951 днів, а саме з 06.06.2006 року по 31.03.2017 року. Тобто, суд вважає, що у разі отримання кредиту 06.06.2006 року [PERSON] у розмірі 2634,47 гривень, ПАТ КБ «Приватбанк» повинен був надати нотаріусу документи, що підтверджують сам факт отримання грошей, первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). В письмових запереченнях на позовну заяву відповідач зазначив, що позивачем не надано жодних розрахунків, або доказів невідповідності чи відсутності боргу перед Банком, платіжних документів на підтвердження повного або часткового виконання [PERSON] зобов`язань. В той же час позивачем висловлена позиція, з якою погоджується суд, що саме ПАТ КБ «Приватбанк» повинен був надати нотаріусу документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, і тому доводи відповідача спростовані в судовому засіданні. Крім того, відповідач не надав суду розрахунку заборгованості і підтвердження її безспірності. Статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат»,\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства\~юстиції України\~від 22\~лютого 2012\~року № 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, регулюється вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до\~п.1\~Постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 29\~червня 1999\~року №\~1172,\~якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначено, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідач не надав суду оригінал кредитного договору, тому доводи позивача не спростовані. За змістом\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Оскільки в виконавчому написі №3232 від 22.05.2017 року зазначено, що стягнення провадиться за 3951 днів, а саме з 06.06.2006 року, то суд вважає, що нотаріус повинен був відмовити в вчиненні виконавчого напису, оскільки з 06.06.2006 року по 22.05.2017 року пройшло більше трьох років. В висновку Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року, зазначено, що суд повинен встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Як зазначив представник позивача, і зазначене не спростовано відповідачем, чи є АТ КБ «Приватбанк» правонаступником ПАТ КБ «Приватбанк» за Кредитним договором №б/н від 06.06.2006 року, укладеним між [PERSON] та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк». Суду не надані підтверджуючі докази, хоча постановою головного державного виконавця Шевченківського відділу\~державної виконавчої\~служби у\~місті Полтаві\~Північно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Суми), Проніною Л.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження по виконавчому провадженню №60950491, де стягувачем зазначене АТ КБ «Приватбанк». На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Київського МНО Швець Р.О. при вчинені виконавчого напису №3232 (бланк серії НМО №780995), яким пропонується стягнути заборгованість з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» заборгованість у розмірі 52342,58 гривень, не здійснив всіх обов`язкових дій, тому, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та доведені позивачем, а позов підлягає задоволенню. Питання про\~стягнення судового\~збору суд\~вирішує відповідно\~до ст.141\~ЦПК України,\~а саме:\~з відповідача\~на користь\~держави підлягає\~стягненню 908,00 грн. судового збору, а також витрати, понесені позивачем на сплату судового збору при подачі заяви про забезпечення позову у розмірі 454,00 гривень та на оплату професійної правничої допомоги у сумі 3 000 грн., що підтверджується копією Договору про надання правничої допомоги від 06.09.2021 року, копією акту виконаних робіт адвокатом №1 від 15.06.2022 р., квитанцією №30/09 від 17.01.2022 року. При цьому, задовольняючи частково клопотання про стягнення витрат на професійну правничу допомогу на суму 3 000 грн., суд виходить з того, що позивачем не доведено співмірність оплати послуг адвоката із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), ціною позову та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підставі ст.ст.3,15,16 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5,

Outcome: approved