Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

25.03.2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований 28.04.1992 року Відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області, актовий запис №109; після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Свої вимоги мотивує тим, що сімейне життя з відповідачем не склалось, між ними часто виникали непорозуміння, вони перестали розуміти один одного. Зазначає, що більше п`яти років не ведуть спільного господарства, не підтримують шлюбних стосунків, кожен із них живе своїми інтересами, між ними втрачено почуття любові та поваги. Наполягає на розірванні шлюбу та неможливості його подальшого збереження. Між цим також зазначає, що від спільного проживання мають сина [PERSON] , [INFO] . Після надходження\~інформації про\~зареєстроване місце\~проживання відповідача,\~ухвалою від\~05.04.2022\~року відкрито\~провадження у\~справі за\~правилами спрощеного\~позовного провадження\~та призначено\~до судового\~розгляду на\~06.06.2022\~року з\~викликом сторін. У зв`язку із першою неявкою у судове засідання належним чином повідомленого відповідача, розгляд справи 06.06.2022 року відкладено на 29.06.2022 року. Сторони в судове засідання 29.06.2022 року не з`явились, позивачка просить проводити розгляд справи у її відсутності, про що подано заяву. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, причини неявки не повідомив, а відтак, враховуючи відсутність заперечень позивача проти заочного розгляду справи, суд приходить до висновку про доцільність проведення заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення відповідно до вимог ст.280-282 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється без фіксування судового засідання технічними засобами у відповідності зі ст. 247 ЦПК України внаслідок неявки всіх учасників справи. Оглянувши матеріали справи та докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про підставність позовних вимог виходячи з наступного. Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Ч. 3, 4 ст.56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. За ч. 2 ст.104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 28.04.1992 року Відділом ЗАГС Червоноградського міськвиконкому Львівської області шлюбі, про що складений актовий запис №109 (а.с.8). Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про його народження серії [NUMBER] (а.с.9). Шлюб між сторонами носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, позивач не має наміру зберігати шлюб та наполягає на розірванні такого. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та інтересам їх дитини. Обставин, які б унеможливлювали розірвання шлюбу судом не встановлено, а відтак є всі підстави для задоволення позову. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відтак, позивачу слід залишити шлюбне прізвище « [PERSON] ». Питання розподілу судових витрат слід вирішити у відповідності до ст. ст. 141, 142 ЦПК України.

Outcome: approved