Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя. Зокрема, у позові позивач просить в порядку поділу майна подружжя стягнути із відповідача в його користь 73500 грн. вартості автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб., д.н.з. [NUMBER] . Відповідач [PERSON] подала до суду зустрічну позовну заяву до позивача [PERSON] , в якому просить визнати автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб., д.н.з. [NUMBER] , об`єктом її особистої приватної власності. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] [PERSON] позовні вимоги підтримав із мотивів, викладених у позові, просить їх задовольнити, стягнувши із відповідача в користь позивача 73500 грн. вартості автомобіля, набутого в шлюбі, а також судові витрати. У задоволенні зустрічного позову просить відмовити, вказавши, що зазначений транспортний засіб придбано подружжям під час шлюбу за спільні кошти, він є спільною сумісною власністю подружжя, а подані відповідачем [PERSON] докази придбання автомобіля за її особисті кошти не відповідають фактичним обставинам його набуття. Відповідач [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позову [PERSON] не визнали, заперечують проти стягнення із відповідача [PERSON] в користь позивача 73500 грн. вартості автомобіля марки марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб., д.н.з. [NUMBER] , вважаючи таке майно особистою власністю [PERSON] , яке поділу не підлягає. Просять задоволити зустрічний позов із підстав, викладених у ньому, вказавши, що спірний автомобіль [PERSON] придбала за особисті кошти, які вона позичила у свого рідного брата, що підтверджується письмовою розпискою та показаннями свідків. Суд, дослідивши та оцінивши докази у справі, встановив 22 травня 2006 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який ними 24 жовтня 2019 року розірвано. Під час шлюбу сторони придбали автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб., д.н.з. [NUMBER] , який 21 лютого 2019 року зареєстровано за відповідачем. Згідно із ст.60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку(доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч.1 ст.70 вказаного Кодексу у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Із змісту позовної заяви вбачається, що вартість автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб., становить 147000 грн., яка підтверджується роздруківками з Інтернет ресурсу «Авто Ріа», долученими до позову. Вартість Ѕ частини вказаного автомобіля складає 73500 грн. Із вказаною вартістю автомобіля, визначеною позивачем, відповідач погодилась, оскільки у своїх поясненнях в суді, відзиві на позов, вона її не заперечувала, клопотань про визначення дійсної вартості автомобіля на час розгляду справи суду не подавала. Судом встановлено, що на час звернення позивача до суду із позовом про стягнення грошових коштів в порядку поділу майна подружжя зазначений транспортний засіб знаходився у повному володінні, користуванні та розпорядженні відповідача. Проте, під час розгляду судом справи, представником позивача подано до суду інформацію Регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Тернопільській області від 28 квітня 2022 року, з якої вбачається, що з 21 лютого 2019 року по 16 грудня 2021 року за [PERSON] був зареєстрований автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб, д.н.з. [NUMBER] , а з 16 грудня 2021 року вказаний автомобіль на підставі договору комісії від 29 листопада 2021 року ПП «Кайрос авто» № 7895/21/001624, договору купівлі продажу від 30 листопада 2021 року ПП «Кайрос авто» № 7895/21/001624, акту огляду № 7895/21/001624 ПП «Кайрос авто» перереєстрований в ТСЦ № 4643 РСЦ ГСЦ МВС в Львівській області на [PERSON] (нового власника). Будучи допитаним у судовому засіданні свідок [PERSON] показав, що зимою 2019 року він позичив [PERSON] 4000 доларів США, оскільки йому не вистачало для придбання автомобіля. Йому відомо про те, що [PERSON] придбав автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC». Кошти, які він позичив [PERSON] , останній йому ще не повернув. Свідки [PERSON] , [PERSON] , даючи показання у судовому засіданні, зазначили, що їм відомо про позику у лютому 2019 року [PERSON] у [PERSON] грошей для придбання автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», яким в подальшому спільно користувались як [PERSON] , так і його дружина [PERSON] . Свідок [PERSON] суду показала, що вона знайома із сторонами у справі. Приблизно два роки тому [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, спільно проживали, але як не одна сім`я. На час покупки автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», тобто січня-лютого 2019 року, [PERSON] позичила 90000 грн., які повернути позикодавцю допомагала її мати. Вказаним автомобілем сторони у справі користувались спільно. [PERSON] їй особисто не говорив, що зазначений автомобіль він із дружиною купляли за спільні кошти. Будучи допитаною у судовому засіданні свідок [PERSON] підтвердила, що до придбання автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC» [PERSON] за кошти (90000 грн.), які вона позичила у свого рідного брата, у сім`ї [PERSON] був інший транспортний засіб, яким вони спільно користувались та відчужили. На час придбання автомобіля з боку [PERSON] жодних заперечень щодо його купівлі, реєстрації за дружиною не було. В той час сторони не жили як одна сім`я, спільного бюджету у них вже не було. Також їй відомо, що саме [PERSON] повернуто гроші, які вона позичала на придбання автомобіля, оскільки вони разом із нею після купівлі автомобіля працювали у Федеративаній Республіці Німеччині. Спірним автомобілем користувались як [PERSON] , так і [PERSON] [PERSON] , як колишня дружина позивача [PERSON] , у зустрічній позовній заяві порушила питання про спростування презумпції спільної сумісної власності на автомобіль, доводячи обставини, що її спростовують. Зокрема, для підтвердження обставин, що спростовують презумпцію спільної сумісної власності [PERSON] послалась на розписку, складену нею власноручно 1 лютого 2019 року, згідно з якою вона отримала у борг від [PERSON] грошову суму 90000 грн. для покупки автомобіля марки «RENAULT MEGANE», 2003 року випуску, які зобов`язалась повернути до 1 лютого 2020 року. Суд, оцінюючи вказану боргову розписку, вважає, що [PERSON] цією розпискою не спростовується презумпція спільної сумісної власності подружжя на автомобіль, виходячи із того, що автомобіль було придбано під час шлюбу, як за позичені чоловіком кошти, так і за кошти, позичені дружиною, та тієї обставини, що його було придбано в інтересах сім`ї. Також, на спростування презумпції спільної сумісної власності подружжя на автомобіль [PERSON] посилається на показання свідків [PERSON] [PERSON] , [PERSON] , однак із їх показань у судовому засіданні суд не може отримати достовірних відомостей про те, що кошти, які [PERSON] отримала в борг у свого рідного брата [PERSON] , належали їй особисто. У судовому засіданні з`ясовано, що спірний автомобіль відповідачем відчужено без згоди позивача, тому вартість такого автомобіля, яку визначено позивачем та з якою фактично погодилась відповідач, враховується судом при поділі майна подружжя. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку, що автомобіль марки «RENAULT MEGANE SCENIC» придбано сторонами під час шлюбу, за їх спільні кошти, зокрема за кошти [PERSON] , які він позичив у [PERSON] , та за кошти [PERSON] , які вона позичила у [PERSON] , а тому такий автомобіль належить до спільної сумісної власності подружжя. Придбаний за ці кошти автомобіль використовувався саме в інтересах сім`ї та дітей сторін, оскільки ним користувались спільно, як [PERSON] , так і [PERSON] , що підтверджується поясненнями сторін, показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . За наведених обставин суд вважає, що для вирішення вказаного спору слід застосувати вимоги ст.60 СК України. Стаття 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується. Положеннями статті 8 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд. Аналізуючи докази у справі, суд приходить до висновку щодо наявності правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] щодо стягнення Ѕ частини вартості транспортного засобу автомобіля марки «RENAULT MEGANE SCENIC», 2003 року випуску», об`єм двигуна 1598 см куб, що складає 73500 грн. у повному обсязі, та відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог [PERSON] про визнання вказаного автомобіля об`єктом права особистої приватної власності.

Outcome: approved