Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася у Дубенський міськрайонний суд Рівненської області із позовною заявою до [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту проживання із [PERSON] , який помер [INFO] , однією сім`єю в період з 29.01.2013 по [INFO] . В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [INFO] помер чоловік її рідної тітки - [PERSON] . До дня своєї смерті [PERSON] був зареєстрований та постійно проживав у квартирі [ADDRESS] . У вказаній квартирі йому на праві приватної власності належить 3/4 частки на підставі свідоцтва про право власності на житло та свідоцтва про право на спадщину за законом. Співвласником решти 1/4 частки в квартирі є [PERSON] , яка успадкувала її за заповітом після смерті дружини [PERSON] - [PERSON] , померлої [INFO] . У зазначеній вище квартирі позивачка зареєстрована та постійно проживала з [PERSON] однією сім`єю майже вісім років - з 29.01.2013 і до його смерті. На сьогоднішній день її місце реєстрації та проживання за вказаною адресою не змінилось, є постійним, що стверджується відміткою у паспорті. Оскільки спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , складається з 3/4 часток квартири, де він до дня свої смерті постійно проживав, позивачка у вересні 2020 року як спадкоємець четвертої черги за законом звернулась за місцем відкриття спадщини до приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу із заявою про прийняття спадщини. На підставі її заяви була заведена спадкова справа. 07 жовтня 2020 року від нотаріуса Юган Г.І. позивачка отримала повідомлення про те, що для оформлення спадкових прав її як спадкоємиці четвертої черги необхідно надати рішення суду на підтвердження проживання зі спадкодавцем однією сім`єю не менше, ніж п`ять років до часу відкриття спадщини. Згодом позивачці також стало відомо, що в лютому 2021 року з аналогічною заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась відповідачка [PERSON] , яка претендує на спадкове майно як його племінниця. На сьогоднішній день [PERSON] не підтвердила належними документами свої родинні відносини зі спадкодавцем [PERSON] , у зв`язку з чим їй також рекомендовано нотаріусом звернутись до суду для підтвердження цього факту. Таким чином, наявним є спір про право, а звідси необхідність для позивачки звернутись до суду з позовною заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем для подальшого оформлення спадщини за законом, оскільки відповідачку [PERSON] позивачка не визнає належним спадкоємцем майна після смерті [PERSON] . Після смерті в 2010 році рідної тітки [PERSON] її 82-во річний чоловік [PERSON] залишився проживати один, оскільки своїх дітей вони не мали. На похоронах тітки позивачка намагалась вияснити у родичів, зокрема і у відповідачки чи зможе хтось із них опікуватись [PERSON] , проте таких бажаючих не виявилось. Позивачка на той час проживала та працювала за кордоном, проте постійно телефонувала [PERSON] , аби дізнатися про його самопочуття. Восени 2011 року, коли я приїхала провідати [PERSON] , побачила, як йому важко жити одному. Через хворобу ніг, прогресуюче погіршення зору, він вже не справлявся з домашніми справами, квартира була неприбрана, земельна ділянка занедбана та не оброблена, білизна брудна, харчів не вистачало. Майже місяць часу позивачці знадобилось, аби навести порядок. В листопаді вона домовилась про його обслуговування двічі на тиждень соціальним працівником, а для щоденного постійного догляду, якого потребував [PERSON] , ще додатково оплатила послуги доглядальниці. Відтоді, починаючи з грудня 2011 року, позивачка щомісяця підтримувала його матеріально грошовими переказами. Коли в кінці 2012 року вона в черговий раз приїхала провідати [PERSON] , він попросив більше не залишати його та запропонував переїхати до нього проживати разом. [PERSON] дав згоду на реєстрацію постійного проживання позивачки в квартирі в якості члена його сім`ї і навіть виділив для позивачки у квартирі більшу кімнату. З цього часу позивачка та [PERSON] стали проживати разом у зазначеній квартирі однією сім`єю. За спільним рішенням вони здійснили у квартирі ремонт, придбали нові меблеві стінки в кухню та вітальню, купили новий холодильник марки, стіл-тумбу, мікрохвильову піч, пральну машину, пилосос, замінили на нову газову колонку і сантехніку, встановили новий котел. На придбання всього переліченого позивачка з [PERSON] витрачали свої спільні пенсійні кошти та додатково зароблені нею особисто гроші. За роки спільного проживання у них склалися спільні майнові інтереси, вони надавали один одному взаємну моральну підтримку. Квартира, яка складається з двох кімнат, дозволяла нам мешкати кожному в окремій кімнаті. Коли [PERSON] помер, позивачка здійснила обряд його поховання. [PERSON] при житті обіцяв залишити все належне йому майно позивачці, проте скласти заповіт не встиг. З наведених підстав просить встановити факт проживання з [PERSON] який помер [INFO] однією сім`єю у період з 29.01.2013 до 09.09.2020. Ухвалою суду від 25.03.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 29.04.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до розгляду по суті в судовому засіданні, викликано [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , у судове засідання в якості свідка. Ухвалою суду від 16.05.2022, постановленою без виходу до нарадчої кімнати та внесеною у протокол судового засідання, прийнято відмову позивача від заслуховування у якості свідків - [PERSON] , [PERSON] та задоволено клопотання про допит у якості свідка - [PERSON] . Ухвалою суду від 16.05.2022 витребувано у приватного нотаріуса Рівненського міського нотаріального округу Рівненської області Західного міжрегіонального управління міністерсва юстиції (м. Львів) Юган Г.І. належним чином завірену копію спадкової справи № 12/2020, номер у Спадковому реєстрі 66486692, яка була заведена після смерті [PERSON] . Інших процесуальних дій не вчиняли. Представником відповідачки - адвокатом Данилюком І.В. 14.04.2022 було подано відзив на позовну заяву, згідно якого просить відмовити в задоволені позовних вимог [PERSON] посилаючись на те, що позивачка, звертаючись до суду стверджує, що з 2013 року проживала з [PERSON] однією сім`єю, однак такі її твердження не відповідають дійсності. Вказує, що у 2013 році племінниця його дружини - [PERSON] звернулася до [PERSON] з проханням, щоб зареєструватися і тимчасово пожити у його квартирі, оскільки вона повернулась з-за кордону та шукала роботу. [PERSON] та позивачку не пов`язували жодні відносини, що притаманні сім`ї, швидше він вважав її небажаним наймачем житла. В останні роки життя [PERSON] висловлював [PERSON] своє незадоволення тим, що позивачка проживає у нього, проте жодним чином не допомагає йому і не цікавиться ні його потребами, ні побутом, ні станом помешкання. На момент смерті [PERSON] було 92 роки, через похилий вік та проблеми зі здоров`ям потребував постійного догляду, позивачка не піклувалась про нього та допомоги в побуті не надавала. Підтвердженням цього, вказує відповідачка, є той факт, що з 07.11.2011 по 09.09.2020 [PERSON] 2 рази в тиждень надавались послуги з обслуговування працівниками Територіального центру соціального обслуговування (надання соціальних послуг) м. Рівного, а саме: допомога у закупівлі продуктів, приготуванні їжі, допомога у пранні білизни, миття вікон, допомога у прибиранні, надання допомоги в оформленні документів, оплаті комунальних послуг, сприяння в організації консультативних питань представлення і захисту інтересів у державних органах у місцевих органах влади, в підприємствах, установах та організаціях, що підтверджується відповіддю на адвокатський запит центру №01/01/03 від 12.03.2021р. За зверненням [PERSON] 26.10.2014 йому було визначено індивідуальний план надання соціальної послуги. Як вбачається з власноручно написаної [PERSON] заяви, він звернувся з проханням прийняти його на обслуговування соціальним центром стверджуючи, що він є одиноким (підкреслено). З моменту проживання позивачки за його адресою у 2013 році, заява про надання соціальних послуг ним не відкликалась не змінювалась та не уточнювалась по день смерті, що свідчить про відсутність допомоги, його догляду, взаємних прав та обов`язків, спільного побуту з позивачкою. Надані позивачкою документи - товарні чеки та квитанції про придбання побутової техніки є неналежними доказами щодо спільних витрат з померлим, адже не містять даних про покупця і не відомо, чи вказані речі придбавались для користування саме в спільних побутових потребах, а не особисто позивачкою для власного користування, і чи саме нею придбалися взагалі. Жодних взаємних прав та обов`язків [PERSON] та [PERSON] - не мали. Вищевикладені обставини дають підстави стверджувати, що позовні вимоги [PERSON] про встановлення факту спільного проживання з [PERSON] однією сім`єю є безпідставними, адже нею не доведено обставин, що свідчили б про наявність спільного побуту, взаємних прав та обов`язків, спільних витрат чи покупок. Відтак, позовні вимоги не підлягають до задоволення, оскільки є недоведеними жодними належними і допустимими доказами. 18.04.2022 позивачкою було подано відповідь на відзив, у якій зазначає, що вона не погоджується із запереченнями на свою позовну заяву, які викладені у відзиві. Вказує на те, що відповідачкою не надано жодного документа на підтвердження її проживання у належній [PERSON] квартирі в якості тимчасового наймача житла або договору найму житла, який мав би бути укладений її дядьком із нею. Натомість, дане твердження спростоване довідкою ЦНАП у м. Рівному від 11.09.2020 № 35297 про постійну, а не тимчасовому реєстрацію позивачки в [ADDRESS] . Представник відповідачки зазначає, що [PERSON] висловлював [PERSON] своє незадоволення моїм проживанням з ним через те, що позивачка жодним чином не допомагала йому та не цікавилась ні його потребами, ні побутом, ні станом помешкання. В обґрунтування цього посилається на надання [PERSON] послуг з обслуговування його соціальним працівником двічі на тиждень. Вказуючи на те, що через похилий вік (92 роки) та проблеми зі здоров`ям [PERSON] потребував постійного догляду, представник відповідачки не повідомляє хто ним опікувався решту 5 днів у тижні, у які соціальний працівник не приходила. При цьому немає жодного підтвердження про піклування [PERSON] протягом цих 5 днів самою відповідачкою, про її зацікавленість станом його помешкання та надання матеріальної допомоги. Обрядом поховання займаються члени сім`ї покійного або його найближчі родичі. У відзиві не зазначеного жодного факту на підтвердження участі відповідачки у похованні [PERSON] - ні фізичної, ні матеріальної. Відтак і це заперечення підлягає відхиленню як безпідставне та необґрунтоване, а родинні відносини [PERSON] з [PERSON] лише формально підтверджені судовим рішенням. [PERSON] в судовому засіданні повідомила, що померлий [PERSON] це чоловік її рідної тітки, що з дитинства в неї з ними були теплі стосунки, оскільки вони не мали спільних дітей. 2010 року тітка померла, до 2010 року позивачка їм допомагала. У 2011 році, приїхавши із-за кордону, позивачка побачила [PERSON] у жахливому стані, він хворів, після чого вона поклала його в лікарню із запаленням легенів. У 2012 році приїхавши знову [PERSON] просив її залишитися та доглянути його. Вони проживала разом як батько та дочка. Чоловіка вона не має, він помер 2000 році. [PERSON] приїжджала дуже рідко, на великі свята. Заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить позов задовольнити. Відповідачка в судове засідання не з`явилася, належним чином була повідомлена про час, дату та місце розгляду справи. Свідок [PERSON] - сусідка [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що позивачку знає давно, ще за життя дружини [PERSON] . Відповідачку [PERSON] вона бачила всього три-чотири рази. Позивачка найняла доглядальницю, яка б допомагала [PERSON] протягом часу її відсутності. В кінці 2012 року [PERSON] почала проживати разом із [PERSON] , вони разом вели спільне господарство, купували різну побутову техніку. [PERSON] була свідком того, як неодноразово [PERSON] возила [PERSON] до лікаря. Підтверджує той факт, що в них був спільний бюджет. Свідок [PERSON] - соціальний працівник у судовому засіданні повідомила, що відповідачку [PERSON] вона не знає, а лише чула про неї. З 2015 року вона почала обслуговувати [PERSON] , він потребував постійної допомоги. Вона, як соціальний працівник, двічі на тиждень навідувалася до [PERSON] , бували випадки коли її допомога не була потрібна, оскільки [PERSON] зі всім справлялася сама. За час відвідування [PERSON] , його побут було змінено, була придбана побутова техніка, в будинку завжди було чисто та прибрано, оброблена городина, наготовлена консервація, яку готувала [PERSON] . Спілкуючись з [PERSON] , він не скаржився на [PERSON] , говорив, що має племінницю [PERSON] , яка приїздить до нього рідко. Він хотів би частіше спілкуватися з родиною, але про нього забули. Свідок [PERSON] у судовому засіданні повідомила, що [PERSON] та його померлу дружину вона знала давно, [PERSON] завжди була у теплих стосунках із дядьком, він завжди говорив, що вона йому була як рідна дочка. Була свідком того, як [PERSON] просив [PERSON] не залишати його тому, що йому важко жити самому, у нього нікого немає. Позивачка добре доглядала [PERSON] , він завжди був чистий та доглянутий, у будинку був зроблений ремонт та куплена побутова техніка. Неодноразово [PERSON] хвалився покупками, які йому робила позивачка. Був випадок, коли вона залишилася на ніч у будинку [PERSON] і вона була свідком того, як він декілька разів за ніч кликав [PERSON] , щоб та допомогла йому поміряти тиск чи прийняти ліки. Померлий за життя неодноразово наголошував, що все його майно буде належати позивачці. Свідок [PERSON] - сусід у судовому засідання повідомив, що позивачка неодноразово зверталася до нього за допомогою, щоб він відвіз [PERSON] в лікарню та раз в рік в санаторій «Червона Калина». Бачив як вона обробляла городину. Будь-яких розмов з [PERSON] про те, що [PERSON] погано доглядає за ним не було, а навпаки він був дуже задоволений нею. Представник позивачки - адвокат Квасиловець Г.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просить позов задовольнити з підстав, вказаних у ньому. Суд, заслухавши позивачку та її представницю, свідків, дослідивши матеріали справи, зробив такі висновки. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] . виданого Рівненським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) (а.с. 8). [PERSON] зареєстрована в [ADDRESS] , що підтверджується відмітною в паспорті громадянина України серія [NUMBER] , виданого 11.01.2007 Рівненським РВ УМВС України в Рівненській області (а.с. 6-7). Власником 3/4 частини квартири за адресою [ADDRESS] є [PERSON] , що підтверджується згідно свідоцтва про право власності на житло від 31.03.2000 (а.с. 10) та свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.09.2011, зареєстрованого у реєстрі за № 1331 (а.с. 11). Приватним нотаріусом Юган Г.Я. [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , згідно повідомлення від 07.10.2020 №65/02-14 (а.с. 13). [PERSON] було придбано побутову техніку: пральну машинку 25.07.2019 (а.с. 14), мікрохвильові печі 23.11.2018 та 25.10.2019 (а.с. 15), пилосос 13.02.2020 (а.с. 15), електрочайник 16.04.2020 (а.с. 15) та проведено ряд ремонтних робіт (а.с. 14-16). [PERSON] неодноразово були перераховані кошти [PERSON] в 2011 році в сумі 110 євро (а.с. 17). 17.12.2011 в сумі 110 євро (а.с. 18), 100 євро, 100 євро, 150 євро у 2012 році (а.с. 19), що підтверджується квитанціями (а.с. 17-20). [PERSON] було проведено та оплачено поховання [PERSON] , згідно договору замовлення СК № 002606 та 002608 (а.с. 21, 22). Лікування та протезування у стоматологічному кабінеті [PERSON] було оплачено [PERSON] , згідно довідки від 02.07.2021 (а.с. 23). Рішенням Рівненського міського суду від 17.12.2021 було встановлено факт родинних відносин [PERSON] та [PERSON] , що не заперечує позивачка (а.с. 37-38). [PERSON] було взято на обслуговування Територіальним центром соціального обслуговування, упродовж періоду з 07.11.2011 по 09.09.2020, згідно із індивідуальним планом два рази на тиждень на підставі його заяви (а.с. 59, 60, 61). Після смерті [PERSON] , було заведено спадкову справу приватним нотаріусом Юган Г.І. № 12/2020 (а.с. 103-131), дослідженої у судовому засіданні, щодо прийняття спадщини звернулися дві особи - [PERSON] та [PERSON] , про що подали заяви, свідоцтв про прийняття спадщини не видавалося. За приписами ч. 2 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Конституційним Судом України у рішенні від 03.06.1999 р. за № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено таку обов`язкову ознаку члена сім`ї, як ведення спільного господарства. Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року N 5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт і т.п. Згідно вимог ч. 4 СК України сім'я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Поняття сім`ї, сформульоване в цій статті, не містить такої обов`язкової ознаки сім`ї, як знаходження саме в зареєстрованому шлюбу. Сім`я розглядається як соціальний інститут і водночас як союз конкретних осіб. Сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, що й є ознаками сім`ї. Відповідно до Хартії прав сім`ї, сім`я це щось більше, ніж просто правова, суспільна чи економічна одиниця, це спільнота любові і солідарності, це те місце, де зустрічаються різні покоління і допомагають один одному зростати у людській мудрості та узгоджувати індивідуальні права з іншими вимогами суспільного життя. Ст. 8 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено право кожного на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. При цьому органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Як зазначено в Постанові № 7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Метою встановлення факту спільного проживання позивачки зі спадкодавцем є необхідність реалізації права на оформлення спадкового майна, отже такий факт породжує юридичні наслідки; чинним законодавством не передбачено іншого порядку встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем. Таким чином, зважаючи на досліджені матеріали справи, заслухані свідчення свідків, суд робить висновок, що [PERSON] та [PERSON] дійсно проживали однією сім`єю та вели спільне господарство з 29.01.2013 до дня смерті [PERSON] 09.09.2022, при цьому твердження відповідачки щодо відсутності підтвердження такого повністю спростовані у судовому засіданні. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує в порядку ст. 141 ЦПК України, з огляд на що, наявні підстави для стягнення з відповідачки на користь позивачки судового збору, сплаченого при зверненні до суду, в розмірі 908 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved