Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

22 лютого 2022 року АТ «оператор газорозподільної системи «Сумигаз» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за послуги з постачання природного газу в сумі 3665 грн. 01 коп. Свої вимоги мотивує тим, що між сторонами виникли договірні відносини щодо надання послуг з газопостачання шляхом приєднання відповідача до умов Типового договору про розподіл природного газу. На ім`я відповідача був відкритий особовий рахунок за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу, утворилась заборгованість за період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 3665 грн 01 коп., крім того позивачем нараховані штрафні санкції у вигляді інфляційних збитків у сумі 314 грн 90 коп. та трьох процентів річних у сумі 105 грн. 10 коп., які позивач просить стягнути з [PERSON] на свою користь разом із судовим збором у розмірі 2481 грн. [PERSON] 20 квітня 2022 року направила суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з позовними вимогами. Вказала, що нею вся заборгованість сплачена в повному обсязі, а тому відсутні підстави для задоволення позову. 27 квітня 2022 року АТ «оператор газорозподільної системи «Сумигаз» направило до суду відповідь на відзив, в якому зазначив, що не заперечує сплату відповідачкою заборгованості за спожитий газ, проте враховуючи те, що відповідачка під час досудового врегулювання спору не сплатила заборгованість і вони вимушені були звернути до суду , просить стягнути з відповідачки судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. та інфляційні збитки в сумі 314 грн 90 коп. та 3 % річних в сумі 105 грн. 10 коп. В судовому засіданні представник АТ «оператор газорозподільної системи «Сумигаз» позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задоволити. Відповідачка [PERSON] в судовому засіданні заперечувала проти позову, зазначаючи, що вона взагалі не має будь-яких договірних відносин з позивачем, а тому підстав стягувати з нею плату за газ немає. Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов зі зменшеними вимогами підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] належить Ѕ частка буд. [ADDRESS] на праві спільної часткової власності ( а.с.9-10). Із розрахунку річної замовленої потужності вбачається, що за особовим рахунком, відкритого на ім`я [PERSON] за адресою [ADDRESS] , мається заборгованість за розподіл природного газу за період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 3665 грн. 01 коп. (а.с. 12). Із наданих позивачем розрахунків вбачається, що за період з 1 січня\~\~2020 року по 31 грудня 2021 року на суму заборгованості нараховано 314грн.90 коп. інфляційних втрат, 105грн. 10 коп. три проценти річних (а.с. 8). 02 грудня 2021 року [PERSON] було направлено досудове попередження про належне виконання зобов`язання (а.с. 11). Згідно з ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 19 червня 2017 року № 814 АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з розподілу природного газу в межах території міста Суми, Сумської області та села Мойка Краснокутського району Харківської області. Відносини між сторонами регулюються на підставі Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2494. Відповідно до вимог ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. Статтею 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Пропозицією укласти договір, відповідно до ст. 641 ЦК України, є, зокрема, документи (інформація), розміщені у відкритому доступі в мережі Інтернет, які містять істотні умови договору і пропозицію укласти договір на зазначених умовах з кожним, хто звернеться, незалежно від наявності в таких документах (інформації) електронного підпису. У разі, якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір хоч і не надала відповідь про прийняття договору, але вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом (ч. 2 ст. 642 ЦК України). Стаття 509 ЦК України визначає, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона(боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. У відповідності до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. На виконання вимог абзацу 2 пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ АТ «Оператор газорозподільної системи «Сумигаз» 23 грудня 2015 року розмістило на своєму сайті sm.104.uа Типовий договір розподілу природного газу побутовим споживачам, а також надіслало всім побутовим споживачам заяви-приєднання із супровідним листом, які споживачам необхідно було підписати та повернути Оператору ГРМ. Також зазначений договір був опублікований в офіційному друкованому виданні: газета «Сумщина» від 30 грудня 2015 року № 49 (а.с. 11-12). За даними позивача встановлено, що\~\~фактом приєднання споживача [PERSON] до умов договору розподілу природного газу є: 31 березня 2016 року абонентом в телефонному режимі були передані показники лічильника газу; 15 березня 2016 року здійснена оплата послуг з розподілу природного газу в розмірі 1800 грн. 00 коп, що є підтвердженням споживання природного газу. Тобто, для встановлення договірних відносин щодо послуги з розподілу природного газу між споживачем та Оператором ГРМ не вимагається двостороннього підписання сторонами письмової форми договору, а достатньо наявності будь-якої із наведених вище обставин (або підписана споживачем заява-приєднання, або сплата рахунку, або документальне підтвердження споживання природного газу) або їх сукупності. Також, відповідно до абзацу 11 пункту 5 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ, у разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати газ із ГРМ та має подати до Оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Відповідач свого обов`язку щодо оплати позивачу послуги з розподілу природного газу у повному обсязі не виконала, у зв`язку з чим у неї утворилась заборгованість за період з 1 січня 2020 року по 31 грудня 2021 року в розмірі 3665 грн. 01 коп. Разом з тим, під час судового розгляду [PERSON] сплатила позивачу заборгованість, а тому позивач просив суд стягнути судовий збір в розмірі 2481 грн. 00 коп. та інфляційні збитки в сумі 314 грн 90 коп. та 3 % річних в сумі 105 грн. 10 коп. Враховуючи вищевикладене та на підставі досліджених доказів суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, а саме необхідно стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача інфляційні збитки в сумі 314 грн. 90 коп. та три проценти\~\~річних в сумі 105 грн. 00 коп. На виконання ст. 141 ЦПК України стягнути з відповідача на користь позивача 2481,00 грн. судового збору, сплаченого при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved