Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

до суду звернулась [PERSON] з заявою про визнання недієздатною її дочки [PERSON] , [INFO] та встановлення над нею опіки. У заяві [PERSON] вказує, що її дочка [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи з дитинства, у зв`язку з психічним розладом, тому перебуває на обліку у лікаря психіатра. Внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу дочка не усвідомлює наслідків своєї поведінки, тому вона здійснює за нею догляд та має бажання бути її опікуном. Посилаючись на вищевикладене, заявниця просить визнати недієздатною [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном над нею. Заявниця [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі, вимоги заяви підтримує у повному обсязі. Представник заінтересованої особи виконавчого комітету Гадяцької міської ради Полтавської області направив заяву про розгляд справи без його участі. З урахуванням стану здоров`я самої [PERSON] , як особи у відношенні якої вирішується питання про визнання недієздатною, судом прийнято рішення про недоцільність її участі в судовому засіданні. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про її народження. Згідно акта судово-психіатричного експерта № 75 від 24.02.2022 [PERSON] , [INFO] на даний час виявляє ознаки стійкого психічного розладу у вигляді помірної розумової відсталості з судомним синдромом. Наявний у [PERSON] стійкий психічний розлад є таким, що позбавляє її здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Частиною 1 ст. 39 ЦК України передбачено, що фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦК України, фізична особа визнається недієздатною з моменту набрання законної сили рішенням суду про це. Згідно ч. 1 ст. 41 ЦК України, над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для визнання недієздатною [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Згідно висновку опікунської ради при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради з питань опіки та піклування над повнолітніми та обмежено дієздатними особами, доцільно встановити опіку над недієздатною [PERSON] та призначити їй опікуна [PERSON] . У матеріалах справи наявне подання опікунської ради при виконавчому комітеті Гадяцької міської ради з питань опіки та піклування над повнолітніми та обмежено дієздатними особами про призначення опікуном над недієздатною [PERSON] її матір [PERSON] . Підстав, за якими вказана особа не може бути опікуном, судом не встановлено. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] необхідно призначити опікуном над недієздатною [PERSON] . Частиною 2 ст. 299 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною відносяться на рахунок держави. Відповідно до ч. 6 ст. 300 ЦПК України, з врахуванням психічного стану [PERSON] , суд вважає за доцільне визначити дворічний строк дії рішення про визнання [PERSON] недієздатною, який слід відраховувати з часу набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved