Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача. 1. [PERSON] (далі позивач) звернувся до суду із позовом до [PERSON] (далі відповідачка) з вимогою про розірвання шлюбу. 2. Позов обґрунтований тим, що 22 січня 2016 року між сторонами було укладено шлюб, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 10. Від спільного шлюбу [INFO] в подружжя народився син [PERSON] . Як вказує позивач в позовній заяві, спочатку їх з відповідачкою сімейне життя складалося добре, однак протягом останніх двох років стосунки між ними погіршилися, вони перестали розуміти один одного. Сторони не підтримуютиь шлюбнимх відносин, не ведуть спільного побуту, проживають окремо, а їх шлюб носить формальний характер. Позивач вважає, що за таких умов подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу суперечитиме їх з відповідачкою інтересам, тому просить позовні вимоги задовольнити, шлюб укладений між ним та [PERSON] розірвати. ІІ. Процесуальні дії у справі. 3. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 19 травня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву в порядку спрощеного позовного провадження та призначено до судового розгляду по суті на 06 червня 2022 року. 4. Ухвалою Шумського районного суду Тернопільської області від 06 червня 2022 року розгляд справи було відкладено на 04 липня 2022 року, у зв`язку із неявкою відповідачки. 5. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву, в якій просив справу розглядати у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 6. Відповідачка [PERSON] в судове засідання вдруге не з`явилася з невідомих суду причин, хоча про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином, зокрема: надсиланням поштових відправлень за адресою її місця проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку з подальшим отриманням двох поштових повідомлень про вручення поштового відправлення, з особистими підписами адресата. Про причини неявки відповідачка суд не повідомила, своїм правом на надання відзиву на позов не скористалася, заяв про відкладення слухання справи чи розгляд справи за її відсутності до суду не скеровувала, заперечень проти позову суду не представила. Відповідно до вимог ст. 44 ЦПК України учасники судового розгляду повинні добросовісно користуватися своїми правами. Тому, суд вважає, що відповідачка не з`явилася в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя. В той же час, як наголошує у своїх рішеннях Європейський суд з прав людини, кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. 7. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку вищевикладеним, на підставі ст. ст. 223, 280, 281 ЦПК України, судом ухвалено здійснювати заочний розгляд справи, на підставі наявних у справі доказів. 8. Судом на підставі частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин. Постановою Верховної Ради України № 807-ІХ від 17.07.2020 року Про утворення та ліквідацію районів, що набрала чинності 19.07.2020 року, змінений адміністративно-територіальний устрій нашої Держави. Зокрема, відповідно до підпункту 19 пункту 3 та абзацу 1 підпункту 19 пункту 1 цієї Постанови ліквідований Шумський район Тернопільської області та утворений Кременецький район Тернопільської області (з адміністративним центром у місті Кременець) у складі територій Борсуківської сільської, Великодедеркальської сільської, Вишнівецької селищної, Кременецької міської, Лановецької міської, Лопушненської сільської, Почаївської міської, Шумської міської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. 9. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі із 22 січня 2016 року, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , який зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кременецького районного управління юстиції у Тернопільській області, про що складено відповідний актовий запис № 10. Після державної реєстрації шлюбу присвоєні прізвища: чоловікові - [PERSON] , дружині - [PERSON] . 10. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Кременецьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області вбачається, що [PERSON] народився [INFO] в м. Кременець, Кременецького району, Тернопільської області, про що складено відповідний актовий запис № 3. Батьком дитини є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] . ІV. Оцінка Суду. 11. Частина 1 статті 1 Сімейного кодексу СК України визначає засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів. 12. Сімейний кодекс України регулює сімейні особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, між батьками та дітьми, усиновлювачами та усиновленими, між матір`ю та батьком дитини щодо її виховання, розвитку та утримання (частина 1 статті 2 СК України). 13. Згідно із частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. 14. Частинами третьою, четвертою статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. 15. Згідно з частинами другою, третьою статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України. 16. З врахуванням того, що жоден з подружжя не бажає примиритися, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам, тому шлюб слід розірвати. 17. Статтею 112 Сімейного кодексу України визначено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. 18. За вказаних обставин, суд приходить до переконання, що сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер. 19. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідачка своєї думки стосовно розірвання шлюбу не висловила, суд дійшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам учасників справи, а відтак шлюб слід розірвати. 20. Згідно ч.2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. V. Розподіл судових витрат між сторонами. 21. Позивачем при подачі позовної заяви до суду було сплачено 908 грн. судового збору, який він просить не стягувати з відповідачки у разі задоволення позовних вимог на підставі ст. 141 ЦПК України. З цих підстав, На підставі викладеного,

Outcome: approved