Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до Ємільчинської селищної ради, в якому просила визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього ПКСП «Комуніст» в с. Миколаївка Ємільчинського району Житомирської області розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів, що відповідає розміру земельної частки (паю) членів ПКСП «Комуніст», зобов`язати Глухівську міську раду Сумської області виділити їй земельну частку (пай) розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів за рахунок вільних земель резерву на території Глухівської міської ради Сумської області. Вимоги мотивує тим, що вона з січня 1947 року по 1983 рік працювала в колгоспі «Комуніст» в с. Миколаївка Ємільчинського району Житомирської області, який 27.12.1993 року перейменовано на ПКСП «Комуніст», яке з 07.06.2000 року реорганізовано в ТОВ агрофірма «Граніт». Після виходу на пенсію позивачка стала членом ПКСП «Комуніст» та у листопаді 1989 року із сім`єю після аварії на ЧАЕС переїхала на нове місце проживання у м. Глухів Сумської області. Позивачка зазначила, що в 1996 році Миколаївська сільська рада отримала державний акт на право колективної власності на землю, однак вона не була включена до Списку громадян на право на земельну частку (пай), розмір якої по ПКСП «Комуніст» складав 6,53 га. З питанням надання їй земельної частки (паю) як члену ПКСП «Комуніст» неодноразово зверталася до Ємільчинської РДА Житомирської області, виконкому Глухівської міської ради, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для визнання її права на земельну частку (пай). Позивачка вважає, що вона як член ПКСП «Комуніст» має право на земельну частку (пай) у розмірі 6,53 га на території Глухівської міської ради, оскільки вона переїхала на постійне місце проживання в м. Глухів Сумської області з с. Миколаївка Ємільчинського району Житомирської області на постійне місце проживання в зв`язку з аварією на ЧАЕС. На території Ємільчинського району земельну частку (пай) не отримувала. В судове засідання позивачка не з`явилася, надіслала до суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила справу розглянути без її участі. 05.05.2022 року до суду надійшла заява представника Ємільчинської селищної ради, в якій він зазначив, що, як слідує з матеріалів справи, [PERSON] на момент отримання Миколаївською сільською радою державного акту на право колективної власності на землю членом КСП «Комуніст» не являлася, оскільки втратила трудові зв`язки із даним господарством. На базі колишніх колгоспів, радгоспів, інших сільськогосподарських підприємств були створені колективні сільськогосподарські підприємства, яким землю передано на підставі державного акта на право колективної власності на неї. Таке право на землю отримали всі колишні працівники колгоспів, радгоспів, інших сільськогосподарських утворень, пенсіонери, які стали членами новостворених колективних сільськогосподарських підприємств. Як стверджує позивачка в КСП «Комуніст» вона працювала по 1983 рік, а отже членом новоствореного сільськогосподарського підприємства не була, відтак сертифікат на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку не отримала. Крім того, представник позивача зазначив, що позивачці про порушення її прав було відомо ще у 2009 році, а тому нею пропущено строк позовної давності. В зв`язку з наведеним представник відповідача просив відмовити [PERSON] в задоволенні її позовних вимог в повному обсязі, розгляд справи здійснити за наявними матеріалами у його відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.\~ Дослідивши зібрані по справі письмові докази, суд приходить до наступного. Згідно довідки Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області №255 від 12.02.2019 року [PERSON] , 1933 р. н., постійно проживала в с. Миколаївка Ємільчинського району Житомирської області від дня народження і до 1989 року. В листопаді 1989 року після аварії на ЧАЕС переїхала на постійне місце проживання в м. Глухів Сумської області. На території Миколаївської сільської ради [PERSON] земельного паю не має. Згідно Постанови КМУ №1651 від 13.12.2001 року громадянам, які переїхали на постійне місце проживання в зв`язку з аварією на ЧАЕС, земельна частка (пай) надається за їх останнім постійним місцем проживання (а. с. 4). \~ \~ \~ \~З довідки відділу в Ємільчинському районі ГУ Держгеокадастру від 09.04.2019 року слідує, що уточнений список громадян, членів ПКСП «Комуніст» Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області затверджувався загальними зборами (членами) приватно-колективного сільськогосподарського підприємства 26.12.1996 року, [PERSON] не включена в список громадян на право на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Проектно-технічна документація із землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) та складання державних актів на право власності на земельні ділянки громадянам із земель колективної власності реформованого ПКСП «Комуніст» Миколаївської сільської ради Ємільчинського району виготовлена згідно розпорядження голови Ємільчинської РДА №93 від 15.03.2004 року «Про надання дозволу на розроблення проектно-технічної документації по організації території земельних часток (паїв) і складання державних актів на право власності на землю» та затверджена розпорядженням РДА №587 від 03.11.2005 року «Про затвердження протоколу зборів власників земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) та складанню державних актів на право власності на землю членами реформованого ПКСП «Комуніст» Миколаївської сільської ради». \~ \~ \~ \~Розмір земельної частки (паю) по ПКСП «Комуніст» - 6,53 га. Станом на 01.01.2019 року видачу сертифікатів на право на земельну частку (пай) відділ в Ємільчинському районі ГУ Держгеокадастру у Житомирській області не проводить (а. с. 5). \~ \~ \~ \~Відповідно до довідки Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області [PERSON] , 1933 р. н., дійсно була жителькою с. Миколаївка, Ємільчинського району, Житомирської області з 26.04.1986 року по листопад 1989 року. (а. с. 9). \~ \~ \~ \~З довідки агрофірми «Граніт» с. Миколаївка №6 від 10.02.2005 року слідує, що колгосп «Комуніст» перейменовано на ПКСГП «Комуніст» згідно протоколу загальних зборів №4 від 27.12.1993 року, а ПКСГП «Комуніст» реорганізовано в ТОВ агрофірму «Граніт» с. Миколаївка згідно протоколу загальних зборів №3 від 07.06.2000 року (а. с. 11). \~ \~ \~ \~Згідно довідки ТОВ агрофірми «Граніт» №64 від 28.10.2005 року [PERSON] дійсно являлася членом колгоспу і працювала в колгоспі з січня 1947 року до виходу на пенсію. [PERSON] пішла на пенсію з колгоспу, на період розпаювання землі не проживала на території сільської ради і не включена в списки на земельний пай, хоча мала на це право, в зв`язку з переселенням (а. с. 10). \~ \~ \~ \~П.1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» №720/95 від 08.08.1995 року (далі Указ Президента) установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Відповідно до п.2 Указу Президента право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Згідно із п.2 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям №11 від 20.02.1996 року (далі Методичні рекомендації) паювання земель колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств (далі - підприємств), здійснюється після передачі їх у колективну власність на підставі матеріалів по видачі державних актів на право колективної власності на землю та грошової оцінки сільськогосподарських угідь. Відповідно до абз.3 п.5 Методичних рекомендацій кількість осіб, які мають право на земельну частку (пай), приймається за списком, що є додатком до державного акта на право колективної власності на землю, який, у разі потреби, уточнюється і підписується головами відповідної Ради і підприємства. Згідно ст.ст. 12, 13, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено, що колгосп «Комуніст» було перейменовано на ПКСГП «Комуніст» 27.12.1993 року, [PERSON] працювала в колгоспі, з якого пішла на пенсію, та проживала в с. Миколаївка, Ємільчинського району, Житомирської області до листопада 1989 року. Як слідує\~з матеріалів\~справи [PERSON] \~не включена\~в список\~громадян на\~право на\~земельну частку\~(пай) ПКСП «Комуніст» Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області. Відповідно до п.2 Указу Президента №720/95 право на земельну частку (пай) набувається за наявності таких обставин: -особа є членом КСП; - КСП отримало державний акт на право колективної власності на землю й особу внесено до списку осіб, що додається до нього. Право власності особи на земельну частку (пай) виникає не з часу внесення членів КСП до списків, доданих до державного акта, їх перевірки, уточнення і затвердження, а з моменту передачі державного акта про право колективної власності на землю конкретному КСП, членом якого вона є. Сам факт членства у колгоспі та тривалий термін роботи в інших організаціях до створення КСП й отримання державного акта на право колективної власності на землю не є підставою для отримання земельної частки в новоствореному КСП. Позивачкою до\~матеріалів справи\~не додано\~доказів про\~те,\~що на\~час створення\~ПКСГП «Комуніст» Миколаївської сільської ради Ємільчинського району Житомирської області, вона працювала в ньому та є членом зазначеного підприємства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Таким чином суд приходить до висновку, що підстав для визнання за позивачкою права на земельну частку (пай) із земель колишнього ПКСП\~«Комуніст» в\~с.\~Миколаївка Ємільчинського\~району Житомирської\~області немає,\~оскільки на час проживання [PERSON] у с. Миколаївка розпаювання земель ПКСП «Комуніст» не здійснювалося, так як ще існував колгосп «Комуніст», - перетворення колгоспу на колективне сільськогосподарське підприємство ще не відбулося. Зважаючи на те, що вимога позивачки про визнання за нею право на земельну частку (пай) із земель колишнього ПКСП «Комуніст» в с. Миколаївка Ємільчинського району Житомирської області задоволення не підлягає, суд приходить до висновку, що вимога про зобов`язання Глухівської міської ради Сумської області виділити їй земельну частку (пай) розміром 6,53 умовних кадастрових гектарів за рахунок вільних земель резерву на території Глухівської міської ради Сумської області, яка є похідною, також є необґрунтованою та задоволенню не підлягає. Представником відповідача було заявлено клопотання про застосування строку позовної давності. У Постанові від 21.10.2020 року по справі №509/3589/16-ц Верховний Суд зазначив, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові, та застосовується тільки до обґрунтованих позовних вимог. У разі, коли суд дійде висновку, що заявлені позовні вимоги, є необґрунтованими, суд повинен відмовити у задоволенні такого позову саме з цієї підстави. За таких обставин суд прийшов до висновку, що оскільки позовні вимоги [PERSON] є не обґрунтованими та задоволенню не підлягають, клопотання представника відповідача про застосування строку позовної давності залишається без розгляду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed