Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до Солом`янського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення факту роздільного проживання подружжя. При зверненні до суду позивач посилався на те, що перебуває у шлюбі з відповідачем з 28.11.2012. Зазначає, що від шлюбу подружжя має двоє синів: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Просить врахувати, що з лютого 2021 року шлюбні відносини між подружжям фактично припинились, вони проживають окремо, відновлення спільного сімейного життя та примирення сторін не є можливим. З огляду на наведене просить позов задовольнити, встановити факт роздільного проживання подружжя в період зареєстрованого шлюбу з 01 лютого 2021 року до дати розірвання шлюбу, а також розірвати укладений між сторонами шлюб. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 01.12.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 14.06.2022 роз`єднано у самостійні провадження вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та встановлення факту роздільного проживання подружжя. Виділено в самостійне провадження вимоги позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про встановлення факту роздільного проживання подружжя. [PERSON] відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки справа розглядалась в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін, сторони в судове засідання не викликались. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] , виданого Центральним відділом державної реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, 28.11.2012 було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис №3160. Також встановлено, що у сторін є двоє синів: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1882, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис №5273. Встановлено, що за час спільного проживання сторони не змогли створити міцної та дружньої сім`ї. Суперечності, що виникали між ними, привели до її розпаду. За визначенням ст.3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. З цього законодавчо сформульованого поняття сім`ї випливає, що однією із ознак сім`ї є спільне проживання та спільний побут подружжя. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року « Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Відповідно до ст.21 СК України, шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки чи чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи матеріали справи та враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку, що подальше спільне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе, шлюб сторін носить формальний характер, а тому позов підлягає задоволенню в частині розірвання шлюбу. Крім того, звертаючись до суду, позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 134 ЦПК України разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З матеріалів справи вбачається, що представництво позивача [PERSON] здійснює адвокат Білоцька Таїсія Василівна на підставі ордеру про надання правничої (правової) допомоги від 20.09.2021, виданого Адвокатським об`єднання «БІЛОУ». Однак, стороною позивача не надано суду доказів, що позивачем понесено витрати на оплату професійної правничої допомоги, а тому суд не знаходить підстав для стягнення з відповідача на користь позивача професійної правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, з урахуванням часткового задоволення позову, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 грн. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial