Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

До Комінтернівського районного суду Одеської області надійшов позов [PERSON] за результатом якого позивач за первісним позовом просить: поділити спільно набуте майно колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] шляхом визнання за ним Ѕ частини права спільної часткової власності на майно у вигляді: - житлового будинку з господарчими будівлями та спорудами, який складається з літ. «А»: 2-1 тераса - 9,2 кв.м; 2-1 тамбур - 3,8 кв.м; 2-2 кухня-студія - 23,8 кв.м; 2-3 житлова - 12,2 кв.м; 2-4 - санвузол - 5,5 кв.м; 2-ІІ сходи - 3,3 кв.м; 2-ІІІ сходи - 3,9 кв.м; 2-5 -коридор - 2,6 кв.м; 2-6 вітальня - 12,2 кв.м; 2-7 житлова - 12,2 кв. м; 2-8 житлова-13,1 кв.м; 2-9 шафа - 1,1 кв.м та споруди: № 1- огорожа, № 3 - хвіртка, загальною площею 93,7 кв.м, житловою площею - 37,5 кв.м, розташованого на земельній ділянці розміром 0,0514 га, кадастровий номер - 5122782600:03:002:0293, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ); - земельної ділянки № [NUMBER], розміром 0,0514 га, кадастровий номер 5122782600:03:002:0293, яка розташована по [ADDRESS] . Заявлені позовні вимоги за первісним позовом обґрунтовані тим, що 16.11.1999 між сторонами було зареєстровано шлюб, який рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2018 - розірвано. Під час перебування у шлюбі, сторони, разом з братом відповідачки за первісним позовом - [PERSON] , на підставі договору купівлі - продажу від 28.05.2011 придбали земельну ділянку за адресою: [ADDRESS] . Як зазначає позивач [PERSON] у 2012 році, він разом з братом дружини [PERSON] розпочали будівництво двоповерхового будинку на дві сім?ї, після завершення якого оформили право спільної часткової власності. 21.12.2016, подружжям [PERSON] та [PERSON] укладено договір про поділ земельної ділянки загальною площею 0,1028 га на дві рівні частини розміром по 0,0514 га. 09.04.2019, між відповідачкою за первісним позовом [PERSON] та її братом [PERSON] , за нотаріально оформленою згодою позивача [PERSON] , як колишнього чоловіка, укладено договір про поділ житлового будинку. За результатом поділу у власність [PERSON] перейшов житловий будинок з експлікацією приміщень, описаних у викладених позовних вимогах, загальною площею 93,7 кв.м, житловою 37,5 кв.м, розташованого на земельній ділянці розміром 0,0514 га з присвоєною адресою: [ADDRESS] . На підставі зазначеного договору про поділ житлового будинку від 09.04.2019 за [PERSON] зареєстровано право власності на вищезазначений житловий будинок. Позивач за первісним позовом [PERSON] зазначає, що після розірвання шлюбу він залишився проживати в спірному будинку з колишньою дружиною та дітьми та між ними встановився фактичний порядок користування приміщеннями житлового будинку. Так, він займає житлові приміщення, що знаходяться на першому поверсі, [PERSON] та діти житлові приміщення другого поверху. Веранда, санвузол, кухня - студія та інші приміщення знаходяться у спільному користуванні. [PERSON] зазначає, що оскільки земельна ділянка на якій збудовано будинок придбана під час шлюбу з [PERSON] , будинок збудовано ним власноруч за рахунок спільних коштів, введено в експлуатацію та оздоблено за час його шлюбного життя з відповідачкою, він вважає зазначене майно належне йому на праві спільної сумісної власності. Через те, що правовстановлюючі документи на будинок було оформлено на ім?я його колишньої дружини яка не визнає його прав на будинок та землю, відмовляється їх добровільно поділити, позивач звернувся з даним позовом до суду, оскільки вважає своє право порушеним та просить суд захистити його шляхом визнання за ним права власності на половину спірного житлового будинку та земельної ділянки. В судовому засіданні [PERSON] , його представник - адвокат Бабков В.Д. заявлені позовні вимоги підтримали просили їх задовольнити. Відповідачка за первісним позовом [PERSON] та її представник адвокат Турута Є.В. заявлені позовні вимоги не визнали, підтримали заперечення, викладені у відзиві на позовну заяву від 10.08.2020. За основними доводами сторони відповідача, позивачем [PERSON] не надано доказів того, що він коштами чи своєю працею приймав участь у набутті спірного будинку, який здебільше будувався [PERSON] ; у період коли будувався спірний будинок працювала лише відповідачка [PERSON] яка з 13.06.2011 працевлаштувалася в Одесі, позивач [PERSON] у цей період не працював, зловживав спиртними напоями, вкладу у придбання земельної ділянки та будівництво будинку в с. Корсунці не здійснював, на думку сторони відповідача позбавлення права на частку у спірному майні не порушить житлових умов [PERSON] , оскільки окрім спірного житла у позивача є ще житло у с. Пужайкове Балтського району Одеської області. Наполягаючи на безпідставності заявлених позовних вимог за первинним позовом та необхідності їх залишення без задоволення, сторона відповідача, разом з цим, заявила про наявність підстав відступити від рівності часток у спільному майні подружжя та зменшити частку позивача у спірному майні до 1/8 частини. Одночасно з відзивом на первісний позов, 10.08.2020, стороною відповідача подано до суду зустрічну позовну заяву, за результатом якої з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог від 26.10.2020, сторона просить: в порядку поділу майна, що є об?єктами права спільної сумісної власності колишнього подружжя [PERSON] та [PERSON] визнати за [PERSON] право спільної часткової власності на: Ѕ частину житлового будинку загальною площею 75 кв.м [ADDRESS] та на Ѕ частину земельної ділянки в с. Пужайкове Балтського району Одеської області загальною площею 0,25 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруд, а також на Ѕ частину земельної ділянки в с. Пужайково Балтського району Одеської області загальною площею 0,10 га для ведення особистого селянського господарства. Заявлений зустрічний позов обґрунтовано тим, що у період часу приблизно березень-квітень 2000 року подружжям [PERSON] придбано земельну ділянку зі старим будинком в с. Пужайково Балтського району Одеської області. Одразу було розпочато будівництво нового будинку, яке було завершено у 2005 році. Придбання земельної ділянки та будівництво будинку здійснювалося за спільні кошти тому за доводами [PERSON] - позивачки за зустрічним позовом, зазначене майно є набутим за час шлюбу та належить їй на праві спільної сумісної власності, у зв?язку з чим вона також просить визнати за нею право власності на це майно в рівних частках. В ході судового розгляду зустрічний позов було підтримано [PERSON] та її представником. Заявлені позовні вимоги за зустрічним позовом позивач за первісним позовом [PERSON] не визнав, підтримав заперечення викладені у відзиві на зустрічну позовну заяву від 15.01.2021, згідно яких на території с. Пужайкове він з колишньою дружиною земельну ділянку не придбавали та її не забудовували, дана обставина є надуманою з метою зменшення його частки у спірному будинку в с. Корсунці. Ухвалою суду від 01.02.2021 зустрічний позов [PERSON] об?єднано з первісним позовом [PERSON] для спільного розгляду. В судове засідання призначене на 14.06.2022р. [PERSON] та його представник-адвокат Бабков В.Д. не з`явилися, однак адвокат Бабков В.Д. надав заяву про розгляд справи без їх участі. В судове засідання призначене на 14.06.2022р. [PERSON] та її представник-адвокат Турута Є.В. не з`явилися, причину неявки суду не повідомили, про дату, час та місце проведення судового засідання були сповіщені своєчасно, належним чином, що підтверджено довідкою про доставку смс-повідомлення [PERSON] та довідкою секретаря судових засідань про виклик в телефонному режимі адвоката Турута Є.В. Клопотань про відкладення судового засідання не надходило, тому з метою дотримання розумних строків розгляду справи, суд з метою дотримання розумних строків, вважає можливим розглянути справу без участі сторін та їх представників. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вислухавши пояснення сторін, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі докази по справі у їх сукупності приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 16.11.1999 Пужайківською сільрадою Балтського району Одеської області зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу дружина перейшла на прізвище чоловіка - [PERSON] . Від шлюбу подружжя має двох дітей: доньку [PERSON] , 2000 року народження та сина [PERSON] 2005 року народження. Рішенням Комінтернівського районного суду Одеської області від 23.01.2018 шлюб між сторонами справи розірвано. Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи наданих Відділом «Центр надання адміністративних послуг» Красносільської сільської ради, колишнє подружжя [PERSON] та їх діти зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . 28.05.2011 між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] укладений нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого [PERSON] передала, а [PERSON] , [PERSON] прийняли у власність у рівних частках кожний нерухоме майно - земельну ділянку, площею 0,1028 га, розташовану за адресою: [ADDRESS] надану для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд. В пункті 3.2. зазначеного Договору купівлі-продажу вказано, що [PERSON] придбає частку земельної ділянки під час знаходження в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] на їх спільні сумісні кошти, у зв?язку з чим від нього отримано згоду від 28.05.2011 року на купівлю цієї частки земельної ділянки про що доведено до відома продавця. Зазначений договір підписано [PERSON] та засвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Заботкіною Т.Ю. 21.12.2016, між [PERSON] та [PERSON] укладений нотаріально посвідчений договір про поділ земельної ділянки, згідно умов якого відповідно до плану поділу: [PERSON] передається в користування земельна ділянка № [NUMBER] площею 0,0514 га, за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка); [PERSON] передається в користування земельна ділянка № [NUMBER] , площею 0,0514 га за цільовим призначенням для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка). З пункту 11 зазначеного Договору вбачається, що договір посвідчено за згодою подружжя [PERSON] - [PERSON] , справжність підпису якого на відповідній заяві засвідчено нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області від 21.12.2016 року за реєстровим номером № 1313. Договір підписано [PERSON] та засвідчено приватним нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області Денісовою О.А. 24.01.2012 в Інспекцію ДАБК в Одеській області, [PERSON] , [PERSON] подано повідомлення про початок виконання будівельних робіт з будівництва житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 169,93 кв.м. Право власності на готовий будівництвом об?єкт підтверджувалося Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно, виданого Реєстраційною службою Комінтернівського районного управління юстиції Одеської області 15.11.2013, індексний номер: 12859253, право власності за яким зареєстровано в Державному реєстрі речових прав 29.10.2013, що встановлено судом відповідно до умов нотаріально посвідченого Договору про поділ житлового будинку, укладеного між [PERSON] та [PERSON] 09.04.2019 року. Згідно умов зазначеного Договору, [PERSON] та [PERSON] домовились про поділ в натурі належного їм на праві спільної часткової власності по Ѕ частці кожному, житлового будинку [ADDRESS] . У зв?язку з укладенням цього Договору припинилося право спільної часткової власності на майно, що є предметом цього Договору та утворилося два самостійних об?єкта нерухомого майна. За умовами Договору у власність [PERSON] переходить житловий будинок, який складається з: літ. «А»: 2-1 тераса - 9,2 кв.м; 2-1 тамбур - 3,8 кв.м; 2-2 кухня-студія - 23,8 кв.м; 2-3 житлова - 12,2 кв.м; 2-4 - санвузол - 5,5 кв.м; 2-ІІ сходи - 3,3 кв.м; 2-ІІІ сходи - 3,9 кв.м; 2-5 -коридор - 2,6 кв.м; 2-6 вітальня - 12,2 кв.м; 2-7 житлова - 12,2 кв. м; 2-8 житлова-13,1 кв.м; 2-9 шафа - 1,1 кв.м та споруди: № 1- огорожа, № 3 - хвіртка, загальною площею 93,7 кв.м, житловою площею - 37,5 кв.м, розташованого на земельній ділянці розміром 0,0514 га, кадастровий номер - 5122782600:03:002:0293, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до п. 6 зазначеного Договору, згода колишнього чоловіка [PERSON] - [PERSON] , з яким у період зареєстрованого шлюбу [PERSON] набула Ѕ частку вищезазначеного будинку, отримана у встановленому законом порядку. Договір підписано [PERSON] та засвідчено приватним нотаріусом Лиманського нотаріального округу Одеської області Чос О.П. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо об?єкта нерухомого майна № 196243008 від 14.01.2020, на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46392257 від 10.04.2019 за [PERSON] зареєстровано на праві приватної власності будинок [ADDRESS] та земельна ділянка кадастровий номер 5122782600:03:002:0293 площею 0,0514 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] . В ході судового розгляду справи були допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, допитана [PERSON] донька сторін, суду показала, що будинок будувала матір [PERSON] , батько [PERSON] , щось робив в будинку своїми руками, опалення встановлював дядько, в спірному будинку мешкає з часу коли його побудували, повідомила, що між батьками відбуваються конфлікти, у неї з батьком також мали місце непорозуміння через пропажу коштів, у зв?язку з конфліктами викликалася поліція. Свідок [PERSON] , який є рідним братом [PERSON] , суду показав, що проект будинку в с. Корсунці затверджував він, з самого початку починав та закінчував будівництво. [PERSON] приймав участь у придбанні землі, потім її поділили, згодом обов?язки по будівництву легли на нього, [PERSON] потім відробляв потроху. Сестра [PERSON] до нього зверталася за допомогою через образи чоловіка, але він в питання родини не втручався. Повідомив, що в с. Пужайкове [PERSON] займався фермерством на полі, його сестра займалася домашнім господарством, тваринами, будинком та дітьми. Свідок [PERSON] , сестра [PERSON] , суду показала, що після одруження її брат [PERSON] з дружиною жили з їх матір?ю в с. Пужайкове, але згодом переїхали до міста, [PERSON] працював з братами в полі, старший брат комбайнером, інші трактористами, хто будував будинок в с. Корсунці не знає, але мати та старший брат допомагали грошима. По [ADDRESS] будинок їх матері, там мешкала їх тітка, після смерті якої 14 років тому, вона отримала цей будинок. Свідок [PERSON] , брат [PERSON] , суду показал, що вони в трьох працювали на полі, орендували паї та обробляли землі, після нещасного випадку в 2009 році [PERSON] перестав працювати в полі, з ним розрахувались та він поїхав до міста, невістка [PERSON] займалася господарством та дітьми. По переїзді до Одеси купили ділянку та будували будинок, [PERSON] винаймав людей, він, свідок, також допомагав купив досок на другий поверх, паяв труби на опалення, зі слів матері знав, що вона [PERSON] дала кошти зробити дах. В с. Пужайково про будинок йому не відомо, по [ADDRESS] жила тітка, до якої перейшов жити [PERSON] та його родина, після смерті тітки хата залишилася сестрі. По [ADDRESS] мешкала їх тітка [PERSON] . Відповідно до ст. 60 СК України майно набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Відповідно до ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, інше майно, в тому числі гонорар, виграш, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» № 11 від 21.12.2007 року, передбачено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Спільною сумісною власністю подружжя, зокрема, можуть бути: квартири, жилі й садові будинки; земельні ділянки та насадження на них, продуктивна і робоча худоба, засоби виробництва, транспортні засоби; грошові кошти, акції та інші цінні папери, паєнакопичення в житлово-будівельному, дачно-будівельному, гаражно-будівельному кооперативі; грошові суми та майно, належні подружжю за іншими зобов`язальними правовідносинами, тощо. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя. Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям (ВСУ (№ 6-2333цс15, № 6-2641цс15). Встановлюючи обсяг спільно нажитого майна подружжя [PERSON] , суд за результатом дослідження та оцінки наданих доказів приходить до висновку, що земельна ділянка в с. Корсунці придбана сторонами під час шлюбу в 2011 році, за рахунок коштів родини. Судом встановлено, що з 2004 по 2009 рік [PERSON] займався фермерським господарством (підтверджено витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб -підприємців та громадських формувань від 01.12.2020), [PERSON] займалася родиною, обидва вели спільне господарство та скеровували кошти на розвиток родини, а саме будівництво спільного житла в тому числі з залученням коштів та допомоги близьких родичів. Збудований в період часу 2011-2013 рр. житловий будинок як і земельна ділянка в с. Корсунці (з урахуванням частки [PERSON] ) відповідає критеріям належності майна до спільної сумісної власності подружжя. Вирішуючи питання віднесення до обсягу спільно нажитого майна подружжя земельної ділянки та будинку по [ADDRESS] , суд приходить до наступного висновку. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідно до ст. 80 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Суду в якості доказів належності на праві спільної сумісної власності подружжя земельної ділянки та будинку по [ADDRESS] стороною позивача по зустрічному позову надано лист Пужайківської сільської ради Одеської області від 11.08.2020 № 02-10.37 та Виписку з погосподарської книги № 8 Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області на 2016-2020 роки, за результатом дослідження яких судом встановлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 8 Пужайківської сільської ради Балтського району Одеської області на 2016-2020 за [PERSON] [INFO] як головою домогосподарства значиться житловий будинок та земельна ділянка, а саме: «Житловий будинок/ квартира в приватній власності, користуванні громадян - для об?єкта з кодом 1 або 3; для об?єкта з кодом 2 за умови володіння будинком/квартирою; для об?єкта з кодом 5 за умови, якщо будинок зберігся. Прізвище, ім?я, по батькові власника/співвласника/відповідального квартиронаймача, користувача- [PERSON] . Загальна площа, кв.м-75. Житлова площа кв.м - 60. Кількість житлових кімнат -4. Рік побудови:2001. Матеріали стін: камінь. Матеріали покрівлі: шифер. Земля в особистому користуванні об?єкта на 1 січня - для об?єктів з кодами 1,2,3,4,5 (власна земля за виключенням зданої в оренду за договорами, але з урахуванням узятої в оренду за договором) у гектарах, точністю до 0,0001. Площа земельних ділянок - усього 0,3500 з неї за цільовим призначенням (відповідно до документів): для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд -0,2500; для ведення особистого селянського господарства - 0,1000)». Право власності передбачає три правомочності: право володіння; право користування; право розпорядження. Відповідно до положень ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 331 ЦК України, право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна). Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об?єктів нерухомого майна щодо суб?єкта № 240169763 від 12.01.2021 вбачається, що у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості про належність права власності, інших речових прав за [PERSON] - відсутні. З урахуванням викладеного, встановити статус об?єктів нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , а саме перебування у власності або користуванні сторін, підстави та час набуття майна, перевірити наявність критеріїв за якими останнє має ознаки спільного сумісного майна подружжя, з наданих суду документів - не представляється можливим, що є підставою для відмови у задоволенні зустрічного позову. Відповідно до положення ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів серед інших може бути визнання права. Підставою звернення [PERSON] за судовим захистом згідно первісного позову є не визнання стороною відповідача його права власності на спільне майно набуте під час шлюбу. Відповідно до ч.1 ст. 70 Сімейного Кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За ч.2,3 ст. 70 СК України при вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Сторона відповідача за первісним позовом, заперечуючи проти задоволення заявлених позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, в тому числі зазначила й про можливість відступити від засад рівності часток подружжя з визнанням за останнім права власності на 1/8 частину спільного майна. За результатом розгляду справи, суд приходить до висновку, що підстави для відступу від засади рівності часток подружжя відсутні, оскільки наявність обставин, що передбачені ч.2,3 ст. 70 СК України під час спільного проживання подружжя [PERSON] у шлюбі - не встановлено, належними доказами не доведено. Частки подружжя в набутому під час шлюбу майні є рівними. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення первинного позову [PERSON] про поділ майна, шляхом встановлення режиму спільної часткової власності колишнього подружжя. З огляду на викладене, зустрічний позов [PERSON] - задоволенню не підлягає. Питання щодо судових витрат суд вирішує з врахуванням положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved