Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

21 травня 2020 року позивач звернулася до Солом`янського районного суду м. Києва із вказаним позовом в якому просила стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Омега» 40189,52 грн. - суми страхового відшкодування, 2000,00 грн. - суму витрат на проведення дослідження та визначення розміру матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП та 5000,00 грн. моральної шкоди. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 29 травня 2020 року позовну заяву направлено за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва, за місцем знаходження відповідача за адресою: м. Київ, вул. Обсерваторна, 17-А. До Шевченківського районного суду м. Києва вказана позовна заява надійшла 16 вересня 2020 року. 21 вересня 2020 року протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 27.10.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження, встановлено процесуальні строки для подання заяв по суті справи. 16.11.2021 року представником позивача подано суду клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи, поставивши наступні питання судовому експерту: 1.Яка вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Mercedes A140», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 02.02.2020 року? 2.Яка вартість матеріального збитку, заподіяного власнику автомобіля марки «Mercedes A140», д.н.з. [NUMBER] , в результаті його пошкодження в ДТП, яка сталася 02.02.2020 року? Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року задоволено клопотання представника представника позивача - Танащука М.В., призначено по справі судову автотоварознавчу експертизу, зупинено провадження у справі на час проведення експертизи. 01.02.2022 року на адресу суду з Незалежного інституту судових експертиз повернуті матеріали справи разом з ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 16.11.2021 року без виконання, у зв`язку із не оплатою призначеної експертизи. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 04.02.2022 року поновлено провадження у справі. Позивач обґрунтовує позов тим, що 02.02.2020 р. о 17 год. 45 хв. на перехресті вулиць Смілянської та Молодогвардійської в місті Києві, водій [PERSON] (надалі - третя особа, [PERSON] ), керуючи автомобілем марки "Chevrolet Еріса", д.н.з. [NUMBER] , порушив п. 16.11 правил дорожнього руху України, а саме: рухаючись по другорядній дорозі, не надав перевагу в русі автомобілю марки "Mercedes А140", д.н.з. [NUMBER] , який рухався по головній дорозі, що спричинило механічні пошкодження обох транспортних засобів. Свою цивільно-правову відповідальність [PERSON] застрахував, відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів в ПАТ "АСК "ОМЕГА". Про настання страхового випадку ПАТ "АСК "ОМЕГА" було повідомлено потерпілою особою у ДТП - [PERSON] 04.02.2020 року. Згідно з Висновком про вартість матеріального збитку, на підставі виконаних експертом досліджень вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу «Mersedes-Benz А» 140, д.н.з. [NUMBER] , станом 02.02.2020 року складає 40189,52 грн. (з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу). Вартість проведення дослідження та визначення розміру матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП, згідно з договором № 2555 від 06.03.2020 року становить 2000,00 грн. Експертом СК станом на дату написання вказаного позову розмір збитків, завданих позивачу внаслідок ДТП не визначено та страхове відшкодування не виплачено. Крім того, зазначає, що у зв`язку з відсутністю у неї необхідної суми коштів, вона не має можливості відремонтувати автомобіль, який пошкоджений в результаті ДТП, через що також страждають і члени її сім`ї, та просить стягнути з відповідача моральну шкоду у розмірі 5000,00 грн. Представник відповідача не погодившись з доводами позовної заяви подав до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що оцінка ТЗ була проведена оцінювачем [PERSON] , який у визначений Законом строк, 07.02.2020 р. здійснив огляд пошкодженого автомобіля. При цьому, позивачка була присутня при огляді, з протоколом огляду ТЗ була ознайомлена, про що свідчить її підпис, та зауважень не висловлювала. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 50/02/20 від 11.03.2020 p., згідно якого: вартість відновлювального ремонту ТЗ «Mercedes-Benz А 140», д.н.з. [NUMBER] , складає 10464,05 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 9506,83 грн. (з урахуванням ПДВ) або 8813,02 грн. (без урахування ПДВ). В матеріалах справи відсутні докази фактичного виконання ремонту пошкодженого ТЗ та докази його оплати позивачем. 01.06.2020 р. позивачці був надісланий лист АСК «ОМЕГА» вих. № 817 з проханням повідомити банківські реквізити, який залишився без відповіді. Виплата страхового відшкодування в розмірі 8813,02 грн. була здійснена на відкритий відповідачем рахунок у ПрАТ «КБ «Акордбанк». Позивач має можливість звернутись до відділення вказаного банку для отримання страхової виплати. Таким чином, зобов`язання з виплати страхового відшкодування були виконані відповідачем в повному обсязі, в розмірі шкоди, оціненої страховиком у порядку, передбаченому законом. Також необґрунтованими вважає вимоги позивача про стягнення витрат на оплату авто-товарознавчого дослідження в розмірі 2000 грн., у зв`язку із тим, що відповідач вчасно виконав свої обов`язки, передбачені ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Незаконними та необґрунтованими є вимоги позивача про стягнення з АСК «ОМЕГА» моральної шкоди в розмірі 5000 грн., у зв`язку із тим, що матеріали справи не містять доказів завдання шкоди здоров`ю позивача внаслідок ДТП, а заподіяння моральної шкоди позивач обґрунтовує фактом пошкодження автомобіля. Третя особа пояснень суду не надала. Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі, просили його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві зазначено про розгляд справи у його відсутність. Третя особа в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про місце, дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Відповідно до ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, дійшов висновку, що позовна заява не підлягає задоволенню, з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.02.2020 p. в м. Києві на перехресті вулиць Смілянської та Молодогвардійської сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Chevrolet Еріса», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «Mercedes-Benz А140», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.03.2020 р. [PERSON] визнаний винним у вчиненні вищевказаної ДТП. Цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП застрахована в ПрАТ «АСК «ОМЕГА» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АО/3742637 від 08.08.2019 р. 04.02.2020 р. [PERSON] звернулась до АСК «ОМЕГА» з повідомленням про настання страхового випадку. На виконання вказаних вимог Закону, з метою визначення розміру збитку, завданого власнику автомобіля «Mercedes-Benz А 140», д.н.з. [NUMBER] , страховик звернувся до суб`єкта оціночної діяльності ФОП [PERSON] . Оцінка була проведена оцінювачем [PERSON] , який у визначений законом строк, 07.02.2020 р. здійснив огляд пошкодженого автомобіля. При цьому, позивачка була присутня при огляді, з протоколом огляду ТЗ була ознайомлена, про що свідчить її підпис, та зауважень не висловлювала. За результатами проведеної оцінки було складено Звіт № 50/02/20 від 11.03.2020 p., згідно якого: вартість відновлювального ремонту ТЗ «Mercedes-Benz А 140», д.н.з. [NUMBER] складає 10464,05 грн.; вартість відновлювального ремонту з урахуванням фізичного зносу становить 9506,83 грн. (з урахуванням ПДВ) або 8813,02 грн. (без урахування ПДВ). 04.03.2020 р. на адресу АСК «ОМЕГА» надійшла заява [PERSON] про виплату страхового відшкодування, в якій не вказані банківські реквізити для отримання виплати. 01.06.2020 р. позивачці був надісланий лист АСК «ОМЕГА» вих. № 817 з проханням повідомити банківські реквізити, який залишився без відповіді. Враховуючи викладене, виплата страхового відшкодування в розмірі 8813,02 грн. була здійснена на відкритий АСК «ОМЕГА» рахунок у ПрАТ «КБ «Акордбанк», що підтверджується платіжним дорученням № 2952 від 20.11.2020 р. 06.03.2020 року між [PERSON] та ФОП [PERSON] було підписано договір № 2555. Відповідно до п. 1.1. Договору, Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе зобов`язання по здійсненню оцінки та проведенню товарознавчого дослідження автомобіля Mersedes-Benz А 140, д.н.з. [NUMBER] з метою визначення матеріальних збитків (на дату ДТП), нанесених належному замовнику Майна, визначення вартості відновлювального ремонту майна на дату оцінки. Згідно з Висновком про вартість матеріального збитку, на підставі виконаних експертом досліджень вартість матеріального збитку, заподіяного власнику колісного транспортного засобу Mersedes-Benz А 140, д.н.з. [NUMBER] , станом 02.02.2020 року, складає 40189,52 грн. (з урахуванням ПДВ), з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу). Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків може бути, серед іншого, завдання шкоди (збитків). Частиною 1 статті 1166 Цивільного кодексу України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з ч.1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Відповідно до ч. 2 ст.1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Стаття 1166 Цивільного кодексу України встановлює загальні підстави відшкодування шкоди в рамках позадоговірних (деліктних) зобов`язань. Так, загальною підставою деліктної відповідальності є протиправне, шкідливе, винне діяння завдавача шкоди (цивільне правопорушення). Підставою для застосування такого виду майнової відповідальності, як відшкодування шкоди, є сукупність таких чотирьох елементів, які входять до складу правопорушення: - протиправна поведінка особи; - настання шкоди; - причинний зв`язок між такою протиправною поведінкою і настанням шкоди; - вина завдавача шкоди. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрали законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до частини 2 статті 1166 ЦК України особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, законом встановлено презумпцію вини заподіювача шкоди. Вина підтверджена постановою суду, а тому наявним є такий елемент складу цивільного правопорушення, як вина. Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це, зокрема, шкода, пов`язана з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 22 Цивільного кодексу України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є: втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Відповідно до ч. 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України, розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 34.2 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків., Згідно п. 34.3 ст. 34 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження). Відповідно до п. 36.2 ст. 36 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи, сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд вважає за необхідне зазначити наступне. Під час розгляду справи, сторона позивача не погоджувалася з результатом звіту №50/02/20 від 11.03.2020 року, зазначила, що даний звіт не відповідає вимогам нормативно-правових актів з оцінки майна, є неякісним та непрофесійним, і не може бути використаний в якості доказу. А тому, саме сторона позивача клопотала про призначення судової авто-товарознавчої експертизи для спростування висновків звіту №50/02/20 від 11.03.2020 року. Ухвалою суду від 16.11.2021 року була призначена судова авто-товарознавча експертиза в установі в якій позивач клопотав її проведення, та з тими питаннями, які ним було поставлено. Як вбачається із листа Незалежного інституту судових експертиз №045 від 27.01.2022 року , експертиза не була проведена, у зв`язку із, відмовою у її оплаті. Отже, сторона позивача клопотала перед судом про проведення автотоварознавчої експертизи, проте без поважних причин ухилилась у її проведенні, а саме відмовилась її оплачувати. Відповідно до ст.109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Приймаючи до уваги вищевикладене, суд

Outcome: dismissed