Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач, звернулася до суду з позовом до Адвокатського обєднання «БАЄРС» про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди, в якому просить суд стягнути на її користь з відповідача майному шкоду у розмірі 2 700,00 грн., моральну шкоду у розмірі 10 000,00 грн., та витрати на ппрофесійну правничу допомог у у розмірі 10 000,00 грн. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 04 січня 2021 року між мною [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «БАЄРС» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 04/01-2021 року. Згідно Рахунку на оплату № 01 від 04 січня 2021 року, позивач оплатила вартість наданих послуг в сумі 15 000,00 грн. (за подання позовної заяви до суду), згодом рахунком № 2 від 09 березня 2021 року оплатила вартість послуг адвоката 2 700,00 грн. за участь в судовому засіданні 10 березня 2021 року. Після судового засідання, адвокат Ляпкало А.І. поставила свій підпис в розписці наданої секретарем судді Катющенко В.П. про ознайомлення з датою наступного судового засідання, а саме 17 травня 2021 року на 11 год. 00 хв. 13 травня 2021 року позивач зв`язалась за допомогою засобів телефонного зв`язку з керуючи партнером Адвокатського об`єднання «БАЄРС» Багрієм І.О. з проханням надати інформацію чи буде адвокат присутнім на наступному судовому засіданні. Від адвоката Багрій І.О. отримала відповідь що вони не готувались до судового засідання і представляти інтереси в судовому засіданні, що мало відбутись 17 травня 2021 року вони не будуть. Така відповідь неабияк збентежила позивача, навіть собі не могла уявити, як людина, яка ніколи в житті не мала справ із судовими спорами мала самостійно представляти свої інтереси без допомоги адвоката. Коли Відповідач відмовився представляти мої інтереси в суді, він цим самим не тільки позбавив мене належного судового захисту, але й не повідомив мені про те, що для отримання компенсації за оплачене судове засідання потрібно до закінчення судових дебатів подати Заяву про детальний опис робіт, наданих послуг. Представником від Відповідача на той момент був адвокат Ляпкало Алла Іванівна, ні нею ні іншими адвокатами об`єднання не було своєчасно надані цієї заяви. Позивачу постійно потрібно було самостійно випрошувати у адвокатів, готувати і надавати документи до суду, адже вона була неабияк зацікавлена в розгляді справи, оскільки саме в цій справі вирішувалось питання захисту моїх порушених справ. Таким чином, порушення умов договору про надання правничої допомоги укладеного з відповідачем дало підстави для звернення до суду з вказаним позовом. Крім того, враховуючи суттєве та тривале погіршення стану психічного та фізичного здоров`я Позивача, внаслідок перенесених душевних страждань через протиправні дії Відповідача, відсутність поваги з боку адвокатів, як захисників, залишення позивача у безвихідній ситуації, брехнею та зневагою до її особистості, вважає нанесену моральну шкоду в розмірі 10 000,00 грн. адекватною і справедливою. 13 грудня 2021 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в справі за правилами спрощеного провадження, з повідомлення сторін. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі з підстав викладених у змісті позовної заяви та просила їх задовольнити, посилаючись на нелажне виконання умов договору про надання правничої допомоги укладеного з відповідачем. Представник відповідача в судовому засіданні заперечував проти задоволення позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у змісті відзиву на позовну заяву та просив відмовити в задоволенні позову. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляфд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини на яких вони ґрунтуються, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має права на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно частин 1 та 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України). Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦК України). Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною (ст. 638 ЦК України). За положеннями Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон) договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Цей Закон визначає, що видами правової допомоги є надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складання заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення. Адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 27 цього Закону договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі та до нього застосовуються загальні вимоги договірного права. Зміст договору про надання правової допомоги не може суперечити Конституції України та законам України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, присязі адвоката України та правилам адвокатської етики (ч. 5 ст. 27 Закону). В судовому засіданні встановлено, що 04 січня 2021 року між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням «БАЄРС» було укладено Договір про надання правничої допомоги № 04/01-2021. Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець зобов`язується надати, а Клієнт - прийняти та оплатити правничу допомогу у справі по стягненню матеріальної та моральної шкоди з ТОВ "ЖК СЕРВІС ГРУП", шо включає: 1.1.1.аналіз документів Клієнта; 1.1.2.участь від імені Клієнта в судових засіданнях. 1.1.3.складання та подання від імені Клієнта позовної заяви до суду; Відповідно до п.2.2. Договору договірна ціна (вартість) правничої допомоги обумовленої в пп.1.1.1,- 1.1.2. цього Договору визначається за домовленістю Сторін та становить 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 копійок) без ПДВ. Згідно п.2.3. Договору Сторони погодили наступний порядок розрахунків за цим Договором: 2.3.1.Оплата правничої допомоги, що визначена п.2.2. цього Договору, здійснюється Клієнтом в формі попередньої оплати протягом 2 (двох) банківських днів з моменту підписання цього Договору на підставі виставленого рахунку. 2.3.2.Участь Виконавця від імені Клієнта в судових засіданнях оплачується окремо на підставі виставленого рахунку з розрахунку 2700,00 грн. (дві тисячі сімсот гривень 00 копійок) без ПДВ за кожне судове засідання. Пунктом 2.4. Договору було визначено, що перелік наданої правничої допомоги за цим Договором включається до Акту здачі-приймання правничої допомоги, що підписується сторонами протягом 5 (п`яти) банківських днів після надання правничої допомоги. Зобов`язання Клієнта по оплаті правничої допомоги вважається виконаним в момент зарахування суми оплати на поточний рахунок Виконавця. Згідно підпункту 3.1.3. Договору Виконавець має право зупинити надання Послуг у разі порушення (невиконання або неналежного виконання) Клієнтом своїх зобов`язань - до моменту усунення вказаних порушень. В цьому випадку до Виконавця не застосовується відповідальність за зупинення надання Послуг та/або порушення терміну їх надання. У відповідності до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання. Згідно з ч. 1 ст. 902 ЦК України виконавець повинен надати послугу особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в ході судового розгляду, на виконання умов п. п. 1.1.1. та 1.1.2. Договору АО "БАЄРС" було проведено аналіз документів [PERSON] та складено і подано до Дніпровського районного суду позовну заяву від імені [PERSON] . За надання вищевказаних послуг, та згідно умов п.2.3.1. Договору Позивачеві було виставлено Рахунок на оплату № 1 від 04 січня 2021 року на суму 15 000, 00 грн. 03.02.2021 року Ухвалою Дніпровського районного суду міста Києва було відкрито провадження у справі № 755/2001/21 за позовом [PERSON] до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» (код ЄДРПОУ: 41882592, м. Київ вуя Автозаводська, 2) про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди. Розгляд справи було визначено проводити за правилами загального позовного провадження. Також даною Ухвалою було призначено підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (вул. Сергієнка, З, каб.39) на 10 березня 2021 року на 15:30 годину. В зв`язку з призначеним на 10.03.2021 року судовим засіданням Позивачеві було виставлено Рахунок на оплату № 2 від 09 березня 2021 року на суму 2 700, 00 грн., що повністю узгоджувалося з умовами Договору, зокрема з п. п. 1.1.3. та 2.3.2. Зазначений рахунок був оплачений Позивачем, що підтверджується матеріалами справи та учасниками судового засідання. 10 березня 2021 року відбулося судове засідання по справі № 755/2001/21, в якому АО "БАЄРС" на виконання п. п. 1.1.3. забезпечило Позивача представником, що вбачається зокрема зі змісту Ухвали Дніпровського районного суду міста Києва про закриття підготовчого провадження у справі та призначення до судового розгляду по суті від 10.03.2021року по справі № 755/2001/21. За результатами судового засідання 10.03.2021 року судом було ухвалено закрити підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» про захист прав споживачів та призначити справу до судового розгляду по суті на 17.05.2021 року на 11:00 годину, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва (02105, м. Київ вул. І.Сергієнка, 3 кб. 39) встановивши загальний порядок дослідження доказів у справі. В зв`язку з призначеним у справі судового засідання на 17.05.2021 року АО "БАЄРС" було виставлено [PERSON] рахунок на оплату № 3 від 11 травня 2021 року на суму 2700,00 грн. Однак, всупереч вимог 2.3.1. Договору Клієнтом зазначений рахунок не сплачено в установлені Договором строки. Оскільки Клієнт не оплатив виставлений Виконавцем рахунок, та, фактично, відмовився від отримання в подальшому правничої допомоги від Виконавця, Клієнту 17.05.2021 р. на його адресу рекомендованим поштовим відправленням направлено Акт здачі-приймання правничої допомоги від 11 березня 2021 року (підтверджується поштовою накладною № 0407139639149 від 17.05.2021 р.). Тобто, Виконавцем в повному обсязі надано оплачені Клієнтом послуги за Договором вважається припиненим шляхом його виконання. Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 17.05.2021 року у справі № 755/2001/21 позов [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , [ADDRESS] ) до товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» (код ЄДРПОУ: 41882592, м. Київ вул. Автозаводська, 2) про захист прав споживачів, відшкодування моральної та матеріальної шкоди - задоволено частково, визнано недійсним пункт 9.1. статті 9 Договору № 004/62-А про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 15 січня 2021 року, укладеного між товариством з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» та [PERSON] щодо дострокового розірвання даного Договору в разі - за одностороннім бажанням Управителя. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «ЖК СЕРВІС ГРУП» на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 6 666,10 грн., моральну (немайнову) шкоду в розмірі 20 000, 00 грн., витрати на професійну правничу допомогу у сумі 15 000,00 грн., а всього: 41 666 (сорок одну тисячу шістсот шістдесят шість) гривень 10 (десять) копійок. В решті позовних вимог - відмовлено Дане рішення було залишено без змін Постановою Київського Апеляційного суду м. Києва від 05.08.2021 року. В свою чергу, ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.06.2021 року у справі № 755/2001/21, у задоволенні заяви [PERSON] про ухвалення додаткового рішення - відмовлено. Таким чином, можна дійти висновку, що надання правової допомоги відповідачем позивачу за договором про надання правничої допомоги № 04/01-2021 відбулось належним чином, та стягнення витрат заявлених позивачем як майнової шкоди є безпідставними. Щодо відшкодування моральної шкоди, то суд надходить до наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Відповідно до положень п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року передбачено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням кожному конкретному випадку вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер та обсяг моральних страждань, яких зазнав позивач внаслідок протиправних дій відповідача, час і зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. Згідно роз`яснень Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 року в п. 5 постанови «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішені спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діями заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду ті з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. За загальними правилами відшкодування шкоди, відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії певних осіб чи органів завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Право особи на відшкодування моральної шкоди виникає за умов порушення права цієї особи, наявності такої шкоди та причинного зв`язку між порушенням та моральною шкодою. При цьому, обов`язок доведення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди покладається на особу, що вимагає її відшкодування, що відповідає змісту ч. 3 ст. 12 та 81 ЦПК України. Разом з тим, вимога щодо стягнення моральної шкоди. не містить жодного обґрунтування ні наявності підстав для її відшкодування, ні саме такого розміру завданої моральної шкоди. Вимога позивача про відшкодування моральної шкоди є необґрунтованою та не недоведеною в розрізі положень ст. ст. 76-81 ЦПК України. Відповідно частин 1, 3 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Рішення суду, як найважливіший акт правосуддя, покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержуватись вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення (рішення у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 09 грудня 1994 року, серія А, № 303А, § 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (рішення у справі «Suominen v. Finland» від 01 липня 2003 року № 37801/97, § 36,). Ще одне призначення обґрунтування рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (рішення у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року № 49684/99, § 30). За таких обставини, суддя за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні всіх обставин справи та наданих в їх обґрунтування доказів,

Outcome: approved