Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

У вересні 2021 року позивачка звернулась до суду із позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16.06.2021 року за №22545 виданий Приватним нотаріусом КМНО Данич О.Ф. про стягнення з неї на користь ТОВ ФК «Ріальто» заборгованості у сумі 12 572.60 грн. Посилається у своєму позові на те, що з середини лютого 2021 року їй почали надходити попередження від ТОВ ФК «Фінанс Інновація» з вимогою погасити борг згідно кредитного договору №210205-34405-1 від 05.02.2021 року. В зв`язку з тим, що вона не підписувала жодних кредитних договорів та не зверталась у будь-який інший спосіб до банків або кредитних установ за отриманням кредиту, вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про злочин. Відділом дізнання Деснянського УП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство). Незважаючи на це, 29.06.2021 р. Приватним виконавцем Іванютою І.М. було відкрито виконавче провадження № 65923866. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачці стало відомо про існування виконавчого напису від 16.06.2021 року який вчинено приватним нотаріусом КМНО Данич О.Ф. про стягнення з неї на користь відповідача 12 572.60 грн.. Позивачка вважає, виконавчий напис є незаконним, вчиненим іншою особою від її імені шахрайським способом, а тому звертається до суду з цим позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Клочко І.В. від 28.09.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи. 22.10.2021 року до суду надійшов письмовий відзив на позовну заяву. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.11.2021 року вказана цивільна справа передана для розгляду судді Панченко О.М. в зв`язку із звільненням судді [PERSON] . Ухвалою судді Панченко О.М. від 05.11.2021 року вказану цивільну справу прийнято до провадження судді Панченко О.М., призначено її підготовчий розгляд. Протокольною ухвалою від 12.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивачка в судове засідання не з`явилася, надіславши до суду письмову заяву в якій підтримала вимоги позову та просила суд про їх задоволення, а також розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, у своєму письмовому відзиві просив проводити розгляд справи без його участі. Приватний виконавець Іванюта І.М. та приватний нотаріус Данич Л.Ф. в судове засідання не з`явились, повідомлені належним чином про день та час розгляду справи, про причини своєї неявки суд не повідомили. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Як зазначила в своєму позові позивачка у справі, з середини лютого 2021 року їй почали надходити попередження від ТОВ ФК «Фінанс Інновація» з вимогою погасити борг згідно кредитного договору №210205-34405-1 від 05.02.2021 року. В зв`язку з тим, що вона не підписувала жодних кредитних договорів та не зверталась у будь-який інший спосіб до банків або кредитних установ за отриманням кредиту, вона звернулася до правоохоронних органів із заявою про злочин. Відділом дізнання Деснянського УП проводиться досудове розслідування у кримінальному провадженні за ознаками кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України (шахрайство). Незважаючи на це, 29.06.2021 р. Приватним виконавцем Іванютою І.М. було відкрито виконавче провадження № 65923866. Після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження позивачці стало відомо про існування виконавчого напису від 16.06.2021 року який вчинено приватним нотаріусом КМНО Данич О.Ф. про стягнення з неї на користь відповідача 12 572.60 грн. Позивачка вважає, виконавчий напис є незаконним, вчиненим іншою особою від її імені шахрайським способом, а тому звертається до суду з цим позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Так порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивачка не отримувала вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, не отримувала також повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості від правонаступників, а тому не мала можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості.Крім того, як зазначила у позові позивачка, вона неодноразово повідомляла відповідача про те, що кошти вона не отримувала, тому відповідач не міг надати нотаріусу для вчинення виконавчого напису оригінал кредитного договору. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору, що сплачений при подачі позову до суду в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved