Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» (далі - ПАТ КБ «Приватбанк») звернулося до суду з позовом до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки. Зазначало, що 15.01.2008 між банком та [PERSON] було укладено кредитний договір № K2S4G10000002847, відповідно до якого останній отримав кредит у розмірі 457000,00 гри. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 15.01.2028. Станом на 05.02.2016 заборгованість відповідача за кредитним договором становить 3 544 645 грн. 99 коп., яка складається з: 454 418 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом, 1 035 800 грн. 09 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5421 грн. 54 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 2 049 005 грн. 40 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором. На забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором № K2S4G10000002847 від 15.01.2008 між [PERSON] та ПАТ КБ «Приватбанк» було укладено договір іпотеки, предметом якого є - квартира, загальною площею 28,20 кв. м., яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 1.3.1 договору іпотеки сторони визначили, що вартість предмета іпотеки складає 610 000 грн. Посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та у нього утворилася заборгованість, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K2S4G10000002847 від 15.01.2008 в розмірі 610 000 грн. звернути стягнення квартиру, загальною площею 28,20 кв. м., житловою площею 14,90 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки на підставі договору іпотеки № K2S4G10000002847 від 15.01.2008 ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від свого імені договору купівлі-продажу, в тому числі нотаріального укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем із встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному в договорі іпотеки, а саме - 610 000 грн., будь-яким способом з іншою особою-покупцем, з отриманням витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з реєстрацією правочину купівлі-продажу предмету іпотеки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, з отриманням дублікатів правовстановлюючих документів на нерухомість у відповідних установах, підприємствах або організаціях незалежно від форм власності та підпорядкування, з можливістю здійснення ПАТ КБ «Приватбанк» всіх передбачених нормативно-правовими актами держави дій, необхідних для продажу предмету іпотеки. У подальшому позивачем було подано уточнену позовну заяву, відповідно до якої, посилаючись на те, що відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконує та у нього утворилася заборгованість, позивач просив у рахунок погашення заборгованості за кредитним договором № K2S4G10000002847 від 15.01.2008 у розмірі 610 000 грн. звернути стягнення на квартиру, загальною площею 28,20 кв. м., житловою площею 14,90 кв. м., що розташована за адресою: [ADDRESS] , на підставі договору іпотеки № K2S4G10000002847 від 15.01.2008, шляхом проведення прилюдних торгів, зі встановленням початкової ціни продажу предмету іпотеки на рівні, зазначеному і договорі іпотеки, а саме - 610 000 грн., а також стягнути з відповідача судові витрати. Представник позивача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності та вказав на те, що не заперечує проти заочного розгляду справи. Суд ухвалив розглядати справу за відсутності представника позивача. У судове засідання [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; не з`явився в судове засідання без повідомлення причин; не подав відзив; позивач не заперечує проти заочного вирішення справи. За наявності сукупності умов, передбачених ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши письмові докази в справі в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом установлено, що 15.01.2008 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено договір про іпотечний кредит № K2S4G10000002847 (далі - договір) (а.с. 14-17). Відповідно до п. 1.1 договору кредитор зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в сумі 457 000 грн., а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використати та повернути кредит у сумі 457 000 грн., сплатити відсотки за користування кредитом у розмірі 15% річних, а також інші платежі в порядку, на умовах та в строки, визначені цим договором, а також сплатити винагороду за надання фінансового інструменту у розмірі 0,00% від суми виданого кредиту у момент надання кредиту. Пунктом 1.3 договору передбачено, що кредит надається строком погашення не пізніше 15.01.2028 на: придбання у власність окремої квартири з метою постійного проживання за договором купівлі-продажу № 171 від 15.01.2008, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 3.1 договору виконання позичальником зобов`язань за цим договором (в тому числі і додатковими угодами до нього) забезпечується: іпотекою нерухомого майна житлового призначення, розташованого за адресою: [ADDRESS] , визначеного в іпотечному договорі; договором поруки № K2S4GI0000002847 від 15.01.2008, укладеного з [PERSON] . Пунктом 6.1. договору передбачено, що за невиконання або неналежне виконання взятих на себе зобов`язань за цим договором, сторони несуть відповідальність в порядку та на умовах, обумовлених чинним законодавством України та цим договором. Відповідно до п. 6.2. договору згідно ст. 212 ЦК України, при порушенні зобов`язань по погашенню кредиту, передбачених п. п. 1.1., 2.4. цього договору, позичальник сплачує кредитору відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі від зазначеного в п.1.1. нараховані на суму непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Розраховані відповідно до цього пункту договору відсотки сплачуються позичальником щомісяця в період сплати понад зазначену в п. 1.1. суми: щомісячного платежу за цим договором. При встановленні кредитором у порядку, передбаченому п. 5.2.7 зменшеної процентної ставки, умови даного пункту вважаються скасованими з дати встановлення зменшеної процентної ставки. Цей пункт вступає в дію з моменту зворотного відступлення прав вимоги ПриватБанку по цьому договору. Згідно з п. 6.4 договору при порушенні позичальником будь-якого зобов`язання, передбачених п.п.2.4, 6.2. даного договору, кредитор має право нарахувати, а позичальник зобов`язується сплатити кредитору пеню в розмірі 0,15 від суми простроченого платежу, але не менше 1 гривні за кожний день прострочки. Сплата пені здійснюється в гривні. Пунктами 6.5., 6.6. договору передбачено, що при непогашенні кредиту в строки, зазначені п. п. 1.1, 2.4 цього договору, заборгованість у частині вчасно непогашеної суми кредиту вважається простроченою. На залишок заборгованості по простроченій сумі кредиту нарахування відсотків здійснюється згідно п. 6.2 даного договору з дати виникнення простроченої заборгованості. Цей пункт вступає в дію з моменту зворотного відступлення прав вимоги ПриватБанку по цьому договору. При порушенні позичальником строків платежів по зобов`язанням, передбаченим цим договором більш ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі в межах 10% від суми невиконаного зобов`язання. На забезпечення виконання зобов`язань за зазначеним договором 15.01.2008 між ЗАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є ПАТ КБ «Приватбанк», та [PERSON] було укладено іпотечний договір № K2S4G10000002847 (далі - іпотечний договір) (а.с. 18-20). Відповідно до п. 1.1 іпотечного договору іпотекодавець з метою забезпечення належного виконання зобов`язання, що випливає з договору про іпотечний кредит, передає, а іпотекодержатель приймає в іпотеку в порядку і на умовах, визначених цим договором, нерухоме майно житлового призначення, а саме: квартиру, зі всіма об`єктами функціонально пов`язаними з цим нерухомим майном, яка складається з однієї жилої кімнати, загальною площею 28 кв. м., жилою площею 14,90 кв. м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі - предмет іпотеки). Згідно з п. 1.2 іпотечного договору передбачено, що предмет іпотеки належать іпотекодавцю на праві особистої приватної власності на підставі договору купівлі-продажу квартири, посвідченого Журавльовою Л.М., приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 15.01.2008 за реєстровим номером 171, зареєстровано в Державному реєстрі правочинів 15.01.2008, про що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Журавльовою Л.М. надано Витяг № 5299601 з Державного реєстру правочинів, реєстраційний номер правочину № 2633763 від 15.01.2008, право власності на який буде зареєстровано в Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна у встановлений законом термін згідно ст. ст. 210, 657 ЦК України і не має жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів, на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на квартиру. Пунктом 1.3.1 іпотечного договору передбачено, що заставна вартість предмета іпотеки на день укладення цього договору за згодою сторін становить 610 000 грн. Згідно з п. 2.1.5 іпотечного договору у випадку невиконання іпотекодавцем зобов`язань, а також в інших випадках, передбачених цим договором, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством. Відповідно до п. 3.2 іпотечного договору у випадку невиконання чи неналежного виконання іпотекодавцем зобов`язання в цілому або в частині, а також у інших випадках, передбачених цим договором, договором про іпотечний кредит або чинним законодавством, іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за рахунок предмета іпотеки в порядку, визначеному цим договором та чинним законодавством. Пунктом 4.1 іпотечного договору передбачено, що іпотекодержатель набуває право на задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки у випадку, якщо у момент настання строку виконання зобов`язань, вони не будуть виконані (виконані належним чином) та у випадку, якщо інформація або документи, надані іпотекодавцем при укладенні цього договору, виявляться недостовірними та/або недійсними, а також у випадках, передбачених п. 5.2.4 договору про іпотечний кредит. Обгрунтовуючи позов ПАТ КБ «Приватбанк» зазначало, що [PERSON] свої зобов`язання за договором належним чином не виконує, та згідно з розрахунками позивача станом на 05.02.2016 заборгованість [PERSON] за договором складає 3 544 645 грн. 99 коп., яка складається з: 454418 грн. 96 коп. заборгованість за кредитом, 1035800 грн. 09 коп. заборгованість по процентам за користування кредитом, 5421 грн. 54 коп. заборгованість по комісії за користування кредитом, 2049005 грн. 40 коп. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань за договором та вказав на те, що позивач вважає за необхідне захистити свої порушені права, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором у розмірі 610 000 грн., а саме: 454 418 грн. 96 коп. - заборгованість за кредитом, 155 581 грн. 04 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом. Згідно з ч. 1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» (далі- Закон) у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Частиною 1 ст. 35 Закону передбачено, що у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. 24.12.2015 року ПАТ КБ «Приватбанк» надіслало вимогу [PERSON] про сплату заборгованості за кредитним договором у розмірі 3 026 660 грн. 29 коп. в тридцятиденний строк з дня отримання вимоги, у якій було зазначено, що у випадку невиконання або неналежного виконання порушеного зобов`язання в тридцятиденний строк з дня отримання цієї вимоги, ПАТ КБ «Приватбанк» зі спливом цього строку має намір продати предмет іпотеки у будь-який інший спосіб, передбачений законодавством України, кредитним договором та договором іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказів того, що [PERSON] отримав зазначену вимогу банку, позивачем суду не надано. Частиною 4 ст. 39 Закону передбачено, що суд вправі відмовити у задоволенні позову іпотекодержателя про дострокове звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо допущене боржником або іпотекодавцем, якщо він є відмінним від боржника, порушення основного зобов`язання чи іпотечного договору не завдає збитків іпотекодержателю і не змінює обсяг його прав. Відповідно до п. 1.4 іпотечного договору сторони погоджуються з тим, що у випадку задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки у будь-якому випадку його вартість буде визначатися на підставі акту незалежної оцінки нерухомого майна або встановлюватися за домовленістю сторін. У порушення зазначених умов договору позивачем не обґрунтовано позов в частині визначення початкової вартості нерухомого майна у розмірі 610 000 грн. Доказів того, що була проведена незалежна оцінка нерухомого майна позивачем також не надано. Згідно з п. 4.2 іпотечного договору звернення стягнення за цим договором здійснюється на підставі цього договору, виконавчого напису нотаріуса або за рішенням суду. Відповідно до п. 4.3 іпотечного договору даний пункт цього договору є застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, яке надає право іпотекодержателю звернути стягнення на предмет іпотеки, на підставі цього договору, шляхом: 1) продажу від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку». Цим договором іпотекодавець уповноважує іпотекодержателя подавати та отримувати від імені іпотекодавця довідки та документа, які необхідні для підготовки предмета іпотеки до продажу, (витяги з реєстру обтяжень, довідку з Бюро технічної інвентаризації, інше), сплачувати всі необхідні платежі, підписати договір купівлі-продажу предмету іпотеки, а також виконувати всі інші дії, які пов`язані з продажем предмету іпотеки. У разі продажу предмета іпотеки іпотекодавець доручає іпотекодержателю отримати грошові кошти, виручені від продажу та спрямувати їх на погашення витрат іпотекодержателя та заборгованості за договором про іпотечний кредит. Якщо предмет іпотеки буде продано за суму більшу, ніж сума заборгованості та витрат іпотекодержателя, залишок грошових коштів від його продажу Іпотекодержатель повертає іпотекодавцю; 2) прийняття предмета іпотеки у власність, в порядку, визначеному ст. 37 Закону України «Про іпотеку». При цьому це застереження визначається сторонами як договір про задоволення вимог іпотекодержателя. У позовній заяві позивач просить звернути стягнення на квартиру за адресою: [ADDRESS] , шляхом проведення прилюдних торгів, разом з тим, позов в цій частині не обґрунтований. Крім того, п. 1.3 договору та абз. 1 п. 2 іпотечного договору передбачено строк повернення кредиту - 11.01.2028. Доказів того, що порушення основного зобов`язання [PERSON] завдало збитків банку або змінило обсяг прав банку, позивачем суду не надано. Враховуючи вищезазначене, правових підстав для дострокового звернення стягнення на предмет іпотеки немає.

Outcome: dismissed