Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Заявниця звернулась із вказаним позовом до суду згідно якого просила надати їй додатковий строк для прийняття спадщини законом після померлої бабусі, оскільки протягом тривалого часу не могла знайти правовстановлюючі документи на спадкове майно. У судове засідання учасники справи не з`явились, проте скерували до суду заяви про розгляд вказаної цивільної справи без їх участі. Виходячи з наведеного, судом ухвалено проводити розгляд даної справи у відсутність учасників за наявними у суду матеріалами та без фіксації судового процесу у відповідності до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи судом встановлено наступні фактичні обставини справи. Заявниця є громадянкою України, має зареєстроване місце проживання, отримувала код платника податків та сплатила судовий збір за розгляд вказаної цивільної справи. 12 листопада 2004 року [PERSON] набула у власність земельну ділянку площею 1,6973 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Оліївської сільської ради Житомирського району Житомирської області з кадастровим номером 1822085600:06:000:0174. [INFO] померла [PERSON] в м. Житомирі у віці 91 рік Довідкою ПП "ВЖРЕП № 4" встановлено, що [PERSON] до дня своєї смерті проживала без реєстрації за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до довідки ТзОВ «Керуюча компанія "Домком Житомир" [PERSON] до дня смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За цією ж адресою зареєстрована її праонука - [PERSON] , яка на день смерті та протягом шести місяців після смерті спадкодавиці проживала за вказаною адресою. 19 жовтня 2021 року державним нотаріусом Поліщук А.І. відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку за кадастровим номером 1822085600:06:000:0174 у зв`язку з пропуском строку для прийняття спадщини. Положеннями законодавства України вказані правовідносини врегульовані наступним чином. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її (ч. 1 ст. 1272 ЦК України). Приписами ч. 3 ст. 1272 ЦК України визначено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Проаналізувавши фактичні обставини справи у сукупності із нормами законодавства України, якими врегульовані вказані правовідносини, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення вказаної заяви з огляду на наступне. По-перше, вказані позовні вимоги заявлено до Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області. Водночас, суд вважає, що вказаний суб`єкт є неналежним відповідачем у даній справі, оскільки вимоги щодо встановлення додаткового строку для прийняття спадщини заявляються до фізичних та або юридичних осіб, які успадкували майно, яке передавалось у спадок, що випливає із суті приписів ч. 2 ст. 1272 ЦК України. Суд позбавлений можливості вирішити питання про щодо визначення належного відповідача, оскільки із наданих заявником суду матеріалів, а інші суд позбавлений можливості отримувати самостійно, неможливо встановити хто саме успадкував земельну ділянку, яка є спадковим майном щодо якого заявниця просить встановити додатковий строк для його отримання. Зокрема, матеріали справи містять відомості щодо того, що на день смерті зі спадкодавицею за однією адресою була зареєстрована та фактично проживала її праонука. Встановити чи прийняла дана особа спадщину за померлою не вбачається за можливе, оскільки матеріали вказаної цивільної справи не містять жодної інформації щодо кола спадкоємців. Щодо причин пропуску строку на прийняття спадщини зазначених заявницею. Згідно правової позиції Верховного суду, що відображена у постанові суду від 13 березня 2020 року у цивільній справі № 314/2550/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Разом з тим, у п. 2 інформаційного листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 зазначено, що судами не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини як: юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини; необізнаність особи про наявність спадкового майна; похилий вік; непрацездатність; встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини (наприклад, встановлення факту проживання однією сім`єю); невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину; відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини; несприятливі погодні умови; перебування у депресії у зв`язку зі смертю спадкодавця. Відтак, виходячи з наведеного вище, суд вважає, що вказана заявницею причина пропуску строку на прийняття спадщини, а саме неможливість протягом тривалого проміжку часу віднайти правовстановлюючі документи на спадкова майно не є поважною причино, оскільки об`єктивно не позбавляла позивачку можливості звернутись до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини у визначений законодавством для цього строк. Результиати вирішення вказаного спору не дають підстав для подальшого розподілу судових витрат понесених позивачем. Судові витрати відповідача не декларувались, відтак суд позбавлений можливості вирішити питання щодо їх відшкодування. На підставі вищевикладеного,

Outcome: dismissed