Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради про встановлення факту належності та визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказала, що відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 781337, виданого 09.07.2012 року Кілійською районною державною адміністрацією, [PERSON] , на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 27.02.2004 року № 90 є власником земельної ділянки площею 3,7847 га у межах згідно з планом на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка була передана для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512230001001115, кадастровий номер 5122384600:01:001:0020. [INFO] помер [PERSON] . За життя спадкодавець, [PERSON] склав заповіт від 16.02.2018 року, посвідчений секретарем виконавчого комітету Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яким заповідав земельну ділянку площею 3,7847 га [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори для оформлення спадщини, позивачу було відмовлено у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документі на спадкове майно та запропоновано звернутись до суду для вирішення цього питання. Інших спадкоємців не має. На підставі вищезазначеного, позивач просить суд: -встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] земельної ділянки площею 3,7847 га , яка розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122384600:01:001:0020; -визнати за позивачем, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] право власності на земельну ділянку площею 3, 7847 га, яка розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122384600:01:001:0020, в порядку спадкування, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, в позовній заяві зазначила, що у зв`язку зі станом здоров`я просить розглядати справу за її відсутності. Представник відповідача, Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, в підготовче судове засідання\~ не з`явився, надав відзив в якому просив суд розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін, ухвалює рішення в підготовчому судовому засіданні у зв`язку з визнанням відповідачем позову та на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 200, 223, 247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне: Згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 781337, виданого 09.07.2012 року встановлено, що [PERSON] , який проживає [ADDRESS] на підставі розпорядження Кілійської районної державної адміністрації від 27.02.2004 року № 90 є власником земельної ділянки площею 3, 7847 га, у межах згідно з планом, яка розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області ( за межами населеного пункту) яку передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 512230001001115, кадастровий номер 5122384600:01:001:0020,/а.с.7/. Відповідно до заповіту від 16.02.2018 року, посвідченого секретарем виконкому Дмитрівської сільської ради Кілійського району Одеської області за реєстровим № 23 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , на випадок своєї смерті зробив наступне заповідальне розпорядження: земельну ділянку площею 3,7847 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Трудівської сільської ради Кілійського району, належну йому на право приватної власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 781337, кадастровий номер 5122384600:01:001:0020, заповідав [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , /а. с. 5/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09.11.2019 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , актовий запис № 537 від 09.11.2019 року, /а. с. 6/. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 69001162 від 21.05.2022 року, складеної Ренійською державною нотаріально конторою Одеської області встановлено, що спадкова справа після померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, /а. с. 22/. Згідно інформаційної довідки зі спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69001164 від 21.05.2022 року, складеної Ренійською державною нотаріально конторою Одеської області встановлено, що заповіт за номером у спадковому реєстрі 62556480, посвідчений 16.02.2018 року Дмитрівською сільською радою за номером в реєстрі нотаріальних дій № 23, заповідачем якого є [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] - чинний, /а. с. 23/. При ухваленні рішення суд керувався наступними правовими нормами: Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Стосовно встановлення юридичного факту правовстановлюючого документу, суд виходить з наступного: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 N 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Відповідно до ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права власності на нерухоме майно підтверджується свідоцтвом про право власності і видається, зокрема, фізичним чи юридичним особам у разі безоплатної передачі їм земельної ділянки із земель державної чи комунальної власності за рішеннями органів державної влади, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, органів місцевого самоврядування. На підставі наказу Міністерства аграрної політики та продовольства України від 9 вересня 2013 року № 537 втратила чинність Інструкція про заповнення бланків державних актів на право власності на земельну ділянку і на право постійного користування земельною ділянкою, затверджена наказом Державного комітету із земельних ресурсів від 22 червня 2009 року № 325, якою було врегульовано, серед іншого, питання видачі нового державного акта взамін зіпсованого. Зважаючи на\~встановлені з\~досліджених доказів\~обставини справи,\~суд приходить\~до висновку\~про обґрунтованість\~вимог позивача,\~щодо встановлення факту належності [PERSON] , який помер [INFO] земельної ділянки площею 3,7847 га , яка розташована на території Трудівської сільської ради Кілійського району Одеської області, яка призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер 5122384600:01:001:0020. Стосовно визнання права власності на земельну ділянку за позивачем, суд виходить з наступного. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. У порядку спадкування можуть передаватися також право користування земельною ділянкою для сільськогосподарських потреб (емфітевзис), право користування чужою земельною ділянкою для забудови (суперфіцій), право користування чужим майном (сервітут). Відповідно до п. п. 4.15 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України\~ 22.02.2012 року за №\~282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу I цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Як зазначено в п. п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст.\~263\~ЦПК України,судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом також встановлено, що в зв`язку з тим, що позивач\~ не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину та позбавлена можливості інакше ніж у судовому порядку оформити свої спадкові права, відповідно її право на спадщину підлягають судовому захисту шляхом його визнання на підставі ст. 16 ЦК України, а позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved