Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] , третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області про позбавлення батьківських прав про позбавлення батьківських прав. В обґрунтування своїх вимог вказав, що з січня 2011 року він та відповідач почали жити однією сім`єю без реєстрації шлюбу. [INFO] в них народився син, [PERSON] . Спільне життя сім`ї не склалося, тому з січня 2020 року сторони припинили спільне проживання, дитина залишилася проживати із батьком та знаходиться на його повному утриманні. [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Туреччини, де уклала новий шлюб з іноземцем та народила дитину (змінила прізвище на [PERSON] ). Із сином тривалий час не бачиться та не спілкується, кошти на утримання сина не надає, участі у його вихованні та розвитку не бере, його життям не цікавиться, повністю усунулась від батьківських обов`язків. Судовим наказом Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.10.2020 року №539/3109/20 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від доходу. Проте відповідач не бажає виконувати свої обов`язки, щодо утримання дитини та намагається ухилитися від стягнення аліментів. Позивач прохає суд позбавити [PERSON] [INFO] , зареєстровану за адресою [ADDRESS] , батьківських прав щодо малолітньої дитини - сина [PERSON] [INFO] , місце народження м. Лубни, Полтавська область. 07.12.2021р. представником відповідача [PERSON] надано відзив на позов, який мотивовано тим, що [PERSON] категорично заперечує проти позбавлення її батьківських прав щодо її малолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] і бажає щоб син проживав саме з нею. Крім [PERSON] у відповідачки [PERSON] є донька [PERSON] , [INFO] , яка потребує достатньої уваги. Тому відповідачка, проживаючи в Туреччині, де вона вийшла заміж, а син [PERSON] в Україні, не могла в достатній мірі спілкуватися зі своїм сином, бачитися з ним, та приймати участь у його вихованні Не дивлячись, що відповідачка перебуває у декретній відпустці, вона приймає участь в утриманні та вихованні свого сина, що підтверджується розрахунком Лубенського районного відділу державної виконавчої служби згідно якого вбачається, що [PERSON] добросовісно і вчасно сплачує аліменти на утримання сина, станом на 01.11.2021 року заборгованість по аліментам відсутня, навіть наявна переплата аліментів у розмірі 10754 грн. 23.11.2021 року сплачені аліменти в розмірі 2500 грн., що підтверджується відповідною квитанцією. [PERSON] забезпечує свого сина одягом, іграшками, мобільними телефонами, ліками, цікавиться успіхами та поведінкою сина в школі про, що свідчить характеристика учня [PERSON] зі школи. За місцем проживання [PERSON] характеризується позитивно. Відповідачка бажає спілкуватися з сином, бажає щоб син проживав разом з нею, але в цьому їй чинить перепони позивач, налаштовує сина проти матері. Відповідачка зазначає, що лист позивача від 13.04.2021 року про надання дозволу дитині виїхати за кордон в Арабську республіку Єгипет на відпочинок вона не отримувала, так як в цей час з 20.11.2020 року по 05.08.2021 року знаходилася в Туреччині, що підтверджується відповідними візовими штампами в закордонному паспорті. Позивач та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали на їх задоволенні наполягають. Представник відповідача в судовому засіданні проти задоволення позову категорично заперечує, мотивуючи тим, що підстав для позбавлення батьківських прав [PERSON] не має, так як відповідач бере участь у забезпеченні дитини, сплачує аліменти, бажає спілкуватися з дитиною, однак в цьому їй перешкоджає позивач. Третя особа служба у справах дітей виконавчого комітету Лубенської міської ради Лубенського району Полтавської області- в судове засідання представника не направили. Дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши, відповідно до ст.ст. 89, 263 ЦПК України, докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає позов таким, що задоволенню не підлягає, виходячи з такого. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Лубенським відділом ДРАЦС по м. Лубни Лубенського МРУЮ Полтавської області, [INFO] народився [PERSON] (а.с.7). Батьками дитини є [PERSON] та [PERSON] , які перебували у фактичних шлюбних відносинах з січня 2011року по січень 2020р. З січня 2020 року сторони припинили спільне проживання, дитина залишилася проживати із батьком, рішенням виконкому Лубенської міської ради Полтавської області місцем проживання дитини визначено з батьком [PERSON] , за згодою матері [PERSON] (а.с.8). [PERSON] виїхала на постійне місце проживання до Туреччини, де уклала новий шлюб з іноземцем. Судовим наказом Лубенського міськрайонного суду Полтавської області від 06.10.2020 року №539/3109/20 з [PERSON] стягнуто аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітньої дитини [PERSON] в розмірі 1/4 частини від доходу. (а.с.10). Згідно акту вуличного комітету від 17.09.2020р. а.а.9) [PERSON] проживає з батьком, [PERSON] за адресою [ADDRESS] , дитина знаходиться на утриманні батька, мати [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає. Дитина [PERSON] має позитивні характеристики з місця навчання, що підтверджується характеристикою Лубенської спеціалізованої школи І-ІІІ ступенів №6 (а.с.14), відвідує додаткові уроки з англійської мови (а.с.15). Позивач [PERSON] по місцю проживання характеризується позитивно, що підтверджується характеристикою спеціаліста сектору по роботі з органами самоорганізації населення в мікрорайоні №4(а.с.16), характеристикою домового комітету від 06.11.2020р. (а.с.17) Відповідно акту обстеження умов проживання родини від 03.11.2020р. за адресою [ADDRESS] (а.с.13) для виховання та розвитку дитини створено всі умови, санітарно-гігієнічний стан помешкання задовільний. Згідно Висновку служби у справах дітей про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 01.07.2021р. №0119/633, вважається можливим позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.20) Відповідно до ч. 3 ст.51 Конституції України сім'я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Статтями 11, 12 Закону України "Про охорону дитинства", передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. Відповідно до статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони, він: не забрали дитину з пологового будинку або іншого закладу охорони здоров`я без поважних причин і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування, ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків , є хронічними наркоманами або алкоголіками та інше. Як зазначено в п.15 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року №3, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 року № 3 ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та ін., що свідчить про свідоме нехтування батьками своїми обов`язками. Згідно ст. 19 Сімейного кодексу України орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Суд вважає, що позбавлення [PERSON] батьківських прав не відповідає інтересам дитини. Так, відповідачка проживає в Туреччині, де вона вийшла заміж, однак вживає заходи щодо участі у вихованні дитини. В свою чергу відсутність регулярного спілкування пояснюється складними відносинами з позивачем. Про наведене свідчить, зокрема, її звернення в поліцію (а.с. 56-57) Наразі відповідачем ініційовано питання щодо побачень з дитиною, про що свідчать листи виконкому ЛМР від 23.11.2021 року № 01-13/1719 та від 14.01.2022 року № 0113/57. Крім того, [PERSON] матеріально забезпечує дитину, вчасно сплачує аліменти, навіть в більшому розмірі, ніж визначена судом (а.с. 46). Згідно характеристики від 03.11.2021р. (а.с.54) [PERSON] має місце реєстрації в [ADDRESS] . На даний час здійснює догляд за дитиною до 3 років та доглядає свою 89 річну бабусю. Зі слів сусідів та мешканців села, [PERSON] не має можливості спілкуватися зі своїм сином, так як батько обмежує їх спілкування. Характеризується позитивно. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і застосовується за умов доведеності тих обставин, що відповідач самоусунувся від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, що свідчить про його свідоме нехтування своїми обов`язками. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Статтею 153 СК України передбачено, що мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли це право обмежене законом. Дитина, яка розлучена з одним із батьків чи обома батьками, має право регулярно підтримувати особисті стосунки й прямі контакти з обома батьками, крім випадків, коли це суперечить найвищим інтересам дитини. Статтею 157 СК України передбачено обов`язок батьків, котрі проживають окремо, брати участь у вихованні дитини, вони мають право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитини, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Беручи до уваги, що відповідачка не самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, бере участь у матеріальному забезпеченні дитини, бажає спілкуватися з дитиною, тому підстав для позбавлення її батьківських прав, суд не вбачає.

Outcome: dismissed