Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] (далі - позивач) звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова О.М., приватний виконавець виконавчого округу Житомирської області Лужинецький П.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, яким пропонується стягнути з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007, укладеним з ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль», право вимоги за яким перейшло до АТ «Оксі Банк» на підставі договору №114/2-1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 16.02.2021, та у подальшому відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс», на підставі договору №114/2-42 про відступлення прав вимоги від 16.02.2021. У виконавчому написі нотаріусом зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2019 по 13.08.2021. Сума заборгованості становить 635435,77 грн, в тому числі: 20113,62 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7932,27 грн - заборгованість по простроченим відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 607389,88 грн - заборгованість за пенею. 24.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №68342656 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укртехфінанс» заборгованості в сумі 635 435,77 грн на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. від 25.08.2021. 08.02.2022 приватним виконавцем Лужинецьким П.В. були винесені постанови про арешт коштів боржника, про розшук майна боржника, про арешт майна боржника. Позивач вказує, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., є таким, що вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, з порушенням вимог ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», оскільки вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не перевірив безспірність вимог кредитора, а також нотаріусом не було перевірено дотримання строку, встановленого законом для вчинення оскаржуваного виконавчого напису. Також позивач зазначає, що він не отримував вимоги про усунення порушень за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007 від відповідача. Жодних правовідносин з ТОВ ФК «Укртехфінанс» [PERSON] не мав, не виконані зобов`язання перед відповідачем відсутні, відповідач не направляв позивачу жодних вимог про усунення порушень за цивільно-правовими договорами. Крім того, позивач зауважує, що виконавчий напис нотаріус може вчинити лише на договорі, який є нотаріально посвідченим. У той же час, зі змісту оспорюваного виконавчого напису не вбачається, що його вчинено на підставі нотаріально посвідченого договору. На підставі вищевикладеного, позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. 25.08.2021, зареєстрований в реєстрі за №5867. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2022 вжито заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису за №5867 від 25.08.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М., що здійснюється в межах виконавчого провадження №68342656, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» 635435,77 грн заборгованості, до набрання законної сили рішенням Богунського районного суду м.Житомира у даній справі №295/1998/22. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 15.02.2022 відкрито провадження у справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. 11.04.2022 до суду надійшли пояснення представника відповідача Павленка С.В. , у яких він вказав, що не погоджується з доводами, викладеними у позовній заяві, та вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають. Заперечення проти позову представник відповідача обґрунтовує тим, що 17.10.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4502/73/121856, за умовами якого останній отримав кредит в сумі 40500,00 грн та зобов`язався сплачувати відсотки за користування кредитом. Для забезпечення виконання умов кредитного договору, 18.10.2007 між ВАТ «Райффайзен Бан Аваль» та [PERSON] укладено договір застави автомобіля марки - ВА3210994, 2007 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] . 16.02.2021 між АТ «Райффайзен Банк Аваль» та АТ «Оксі Банк» було укладено договір №114/2-42 про відступлення прав вимоги за кредитними договорами, відповідно до якого право вимоги за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007 перейшло до АТ «Оксі Банк». 16.02.2021 між АТ «Оксі Банк» та ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс» було укладено договір №114/2-1 про відступлення прав вимоги, за яким було відступлено, шляхом продажу новому кредитору, право вимоги за кредитним договорами, у тому числі за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007. 05.07.2021 представником ТОВ «ФК «Укртехфінанс» на адресу проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , направлене повідомлення-вимога про погашення кредитної заборгованості. У поясненнях вказано, що зобов`язання, які виникли з кредитного договору №014/4502/73/121856 від 17.10.2007, позивачем не виконані, у зв`язку з чим вчинено оспорюваний виконавчий напис. Представник відповідача зазначає, що позивач повинен довести, що сума заборгованості не є безспірною, однак у позові не спростовано неправильність або спірність суми боргу. Відповідно до норм Закону України «Про нотаріат», та позиції Верховного Суду, нотаріус підтверджує наявне у стягувана право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Так, нотаріусом було фактично закріплено право відповідача на стягнення з позивача суми грошових коштів, способом, визначеним самим відповідачем. Отже, посилання заявника на ненадання відповідачем нотаріусу документів, які підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними. Треті особи не скористались своїми процесуальними правами та пояснення до суду не направили. Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 цього Закону). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 глави 16 розділу ІІ цього Порядку). Згідно з підпунктом 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Підпунктом 1.2 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В пункті 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, зокрема, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі за текстом Перелік). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Згідно з підпунктами 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. За правилами ч.ч. 1,2 ст. 42 Закону України «Про нотаріат» нотаріальні дії вчиняються після їх оплати, а також у передбачених законом випадках після сплати до бюджету податку з доходів фізичних осіб та в день подачі всіх необхідних документів. Вчинення нотаріальної дії може бути відкладено в разі необхідності витребування додаткових відомостей або документів від фізичних та юридичних осіб або надсилання документів на експертизу, а також якщо відповідно до закону нотаріус повинен впевнитись у відсутності у заінтересованих осіб заперечень проти вчинення цієї дії. Судом встановлено, що 17.10.2007 між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] було укладено кредитний договір №014/4502/73/121856, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 40500,00 грн з цільовим призначенням - покупка автомобіля, на строк 48 місяців - до 17.10.2011, зі сплатою відсотків у розмірі 13,500% річних. Комісія за надання кредиту становить 769,50 грн. Умовами договору визначено, що за порушення строків повернення кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, передбачених цим договором, позичальник сплачує банку пеню в розмірі 0,5% від суми простроченого платежу за кожний день прострочки. З метою забезпечення своєчасного повернення кредиту з [PERSON] укладено договір поруки, та укладено договір застави від 18.10.2007, відповідно до умов якого в заставу банку надано автомобіль марки ВАЗ-21099 (а.с. 13-16). Рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 09.02.2010 у справі №2-31/10 стягнуто у солідарному порядку заборгованість за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007 у сумі 33416,36 грн (а.с. 22). Згідно з копією квитанції №5 від 13.09.2016, виданої АТ «Ощадбанк», [PERSON] перерахував на рахунок Романівського РВ ДВС кошти у сумі 37300,00 грн (а.с. 19). Відповідно до копії постанови державного виконавця Романівського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області про закінчення виконавчого провадження від 19.09.2016, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-32/10, який було видано Романівським районним судом Житомирської області 31.03.2010, про стягнення з [PERSON] на користь ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» заборгованості у сумі 33416,36 грн, закінчене у зв`язку з повним фактичним виконанням рішення суду (а.с. 17). 25.08.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазоновою О.М. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №5867, яким стягнуто з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007, укладеним з ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль», право вимоги за яким перейшло до АТ «Оксі Банк» на підставі договору №114/2-1 про відступлення права вимоги за кредитними договорами від 16.02.2021, далі відступлено на користь ТОВ «Фінансова компанія «Укртехфінанс», на підставі договору №114/2-42 про відступлення прав вимоги від 16.02.2021. У виконавчому написі нотаріусом зазначено, що строк платежу за кредитним договором настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 23.12.2019 по 13.08.2021. Сума заборгованості становить 635435,77 грн, в тому числі: 20113,62 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7932,27 грн - заборгованість по простроченим відсоткам; 0,00 грн. - заборгованість за комісією; 607389,88 грн - заборгованість за пенею (а.с. 12). 24.01.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Лужинецьким П.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68342656 з примусового виконання виконавчого напису №5867 від 25.08.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Укртехфінанс» заборгованості у сумі 635435,77 грн, в рамках якого 08.02.2022 приватним виконавцем винесено постанови про арешт коштів боржника, арешт майна боржника, розшук майна боржника (а.с. 7-10). Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач посилається на те, що виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом на підставі кредитного договору, який укладений у простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, за межами строку позовної давності та на суму боргу, яка не є безспірною. Суд зазначає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису з урахуванням змісту постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, постанови Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 року) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Судом досліджено копію кредитного договору №014/4502/73/121856 від 17.10.2007, на підставі якого нотаріусом вчинено оспорюваний виконавчий напис, та встановлено, що він укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), тобто на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом зазначеної вимоги закону дотримано не було. Аналогічний правовий висновок викладено в постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Щодо безспірності заборгованості та вчинення виконавчого напису поза межами строку позовної давності. Дослідивши умови укладеного між сторонами кредитного договору і зміст оспорюваного виконавчого напису, судом встановлено, що виконавчий напис вчинено нотаріусом без дослідження та аналізу умов укладеного між сторонами кредитного договору, нотаріусом не встановлено та не перевірено строк кредитування, строк, коли у стягувача виникло право вимоги за договором, що унеможливило визначення періоду, з якого почався перебіг строку позовної давності. У виконавчому написі зазначено, що заборгованість стягується за період з 23.12.2019 по 13.08.2021. Проте, умовами укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] договору №014/4502/73/121856 від 17.10.2007 було визначено, що розмір кредиту становить 40500,00 грн. До стягнення заявлена сума заборгованості за кредитом у розмірі 635435,77 грн, в тому числі: 20113,62 грн - заборгованість за тілом кредиту; 7932,27 грн - заборгованість по простроченим відсоткам; 0,00 грн - заборгованість за комісією; 607389,88 грн - заборгованість за пенею. Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] сплатив заборгованість за вказаним кредитним договором у сумі 33416,36 грн за рішенням Романівського районного суду Житомирської області від 09.02.2010 у справі №2-31/10. При цьому, відповідач не скористався своїм правом надати до суду розрахунок заборгованості за кредитним договором, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити, чи була вказана сума врахована при нарахуванні заборгованості, яка відображена у виконавчому написі. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність такої заборгованості та виникнення права вимоги в межах відповідних строків. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитись в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт зокрема може бути вимога стягувача (кредитора) з підписом боржника про її отримання. Проте, позивач стверджує, що будь-яких повідомлень щодо наявності заборгованості на його адресу не надходило. У поясненнях представник відповідача вказує, що 05.07.2021 представником ТОВ «ФК «Укртехфінанс» на адресу проживання [PERSON] , а саме: [ADDRESS] , направлене повідомлення-вимога про погашення кредитної заборгованості, однак будь-яких доказів цього до суду не надано. Зазначені обставини свідчать, що сума заборгованості позивача за кредитним договором на час вчинення виконавчого напису не була безспірною. Крім того, відповідно до змісту укладеного між ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» та [PERSON] договору №014/4502/73/121856 від 17.10.2007, а саме п.1.1 договору, строк кредиту становить 48 місяців, дата остаточного погашення кредиту - 17.10.2011. При вчиненні виконавчого напису нотаріусом не було враховано те, що відповідно до умов укладеного між сторонами договору, термін дії кредитного договору, за яким вчиняється виконавчий надпис, закінчився 17.10.2011, отже з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. Крім того, в позовній заяві позивач, серед іншого, посилався також на те, що будь-яких вимог про погашення заборгованості він не отримував. Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до положень ч.2 ст.517 ЦК України, боржник має право не виконувати свого обов`язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов`язанні. Однак, відповідач не скористався своїм правом та не надав до суду докази переходу права вимоги ВАТ «Райффайзен Банк «Аваль» до [PERSON] за кредитним договором №014/4502/73/121856 від 17.10.2007 до АТ «Оксі Банк», та у подальшому до ТОВ «Фінансова Компанія «Укртехфінанс», так само матеріали справи не містять і повідомлення ТОВ «Фінансова Компанія «Укртехфінанс» про заміну кредитора в зобов`язанні, а тому відсутні підстави вважати, що у позивача [PERSON] виникло зобов`язання саме перед вказаним товариством, як кредитором. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Така правова позиція Великої Палати Верховного Суду викладена у постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц, від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17, від 15 січня 2020 року у справі №305/2082/14ц, яка є послідовною і незмінною. Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21.09.2021 по справі №910/10374/17 вказує про те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Закріпивши принцип змагальності сторін, гарантує сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, рівні процесуальні можливості з метою захисту їхніх порушених, оспорюваних чи невизнаних прав та законних інтересів, зокрема й щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Відповідно до цієї норми кожна сторона та інша особа, яка бере участь у справі, повинна довести суду ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а у випадку неможливості стороною подати докази з поважних причин, суд сприяє особі в їх витребуванні, тим самим сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи (ч. 1 ст. 84 ЦПК України). Відповідач не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду доказів на обґрунтування своїх заперечень проти позову. Таким чином, дослідивши надані позивачем докази на предмет їх належності, достовірності і достатності у взаємозв`язку та в сукупності, суд вважає, що виконавчий напис від 25.08.2021 про стягнення заборгованості з позивача вчинений на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, вчинений без перевірки нотаріусом безспірності заявленої суми боргу, з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. На підставі ч. 2 ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача судовий збір в розмірі 992,40 грн, сплачений за подання позовної заяви та у сумі 496,20 грн, сплачений за подання заяви про забезпечення позову. Враховуючи викладене,

Outcome: approved