Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

11 лютого 2022 року до суду надійшла позовна заява, у якій позивач, посилаючись на ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», просить: - визнати виконавчий напис, вчинений 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем та зареєстрований в реєстрі за № 206378, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 40 016,25 гривень, таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. було вчинено виконавчий напис № 206378 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості за кредитним договором. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. 19.11.2021 року було відкрито виконавче провадження № 67605158. Позивач вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки при вчиненні виконавчого напису було порушено порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України; сума заборгованості за тілом кредиту, процентами та комісією є по суті оспорюваної сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусами; вчинення виконавчих написів на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів, за зобов`язаннями не вбачається за можливе. Відповідно до п. 1 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, для одержання виконавчого напису подаються, зокрема, засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (у разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості; оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надсилання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Позивач зазначає, що жодної вимоги від відповідача не отримував, а тому вчинення виконавчого напису не могло бути можливим внаслідок подання відповідачем неповного пакету документів. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», в частині, зокрема, п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Документами, які можуть підтверджувати наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлювати розмір зазначеної заборгованості, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені у відповідності до норм ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність», оскільки тільки первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій і складені під час здійснення господарської операції - є правовою підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій. Приватний нотаріус при вчиненні виконавчого напису не отримав від представника відповідача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки, тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості є безспірним. Розрахунок боргу є лише відображенням односторонніх арифметичних розрахунків кредитора, та не може слугувати доказом безспірності розміру грошових вимог відповідача до позивача. З урахуванням наведеного, приватний нотаріус достовірно знаючи, що розмір заборгованості не є безспірним, повинен був відмовити у вчиненні виконавчого напису, адже такий виконавчий напис прямо суперечить нормам законодавства. Ухвалою судді від 14 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд справи на 03 березня 2022 року. Ухвалою судді від 14 лютого 2022 року задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення у виконавчому провадженні № 67605158, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом О.О. на підставі виконавчого напису № 206378 від 22.06.2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М.. 03 березня 2022 року цивільну справу було знято з розгляду та призначено судове засідання на 13 травня 2022 року. Ухвалою суду від 13 травня 2022 року було відкладено розгляд справи на 16 червня 2022 року на підставі частини четвертої статті 223 ЦПК України. В призначене судове засідання позивач не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, до канцелярії суду подав заяву, в якій він просив розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач свого представника повторно в судове засідання не направив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України. Клопотання про відкладення розгляду справи та заяви про розгляд справи за відсутністю його представника до суду не надав. Відзив на позовну заяву від відповідача до суду не надійшов. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в порядку передбаченому частиною одинадцятою статті 128 ЦПК України. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином в порядку, передбаченому ст. ст. 128-130 ЦПК України, про що свідчить роздруківка з офіційного сайту АТ «Укрпошта» про відстеження поштового відправлення. За наявності умов, передбачених статтями 280-282 ЦПК України, відповідно до ухвали суду від 16 червня 2022 року суд ухвалив заочне рішення у справі. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог з наступних підстав. Судом з матеріалів справи встановлено, що згідно з виконавчим написом, зареєстрованим в реєстрі за № 206378, вчиненим 22 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенком Є.М., на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, запропоновано стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстроване місце проживання: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків - [NUMBER] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 36799749, якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 43000243 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 21-12/20 КІ від 21.12.2020 року, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 35326253 відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 1-КІ від 21.12.2020 року, якому Акціонерним товариством «Укрсоцбанк», код платника податків згідно з ЄДРПОУ 00039019, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2 від 25.03.2019 року, за кредитним договором № 0027\\040820-ZP від 14.03.2012 року, укладеного між Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] . Строк платежу за кредитним договором № 0027\\040820-ZP від 14.03.2012 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Запропоновано задовольнити вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та стягнути з [PERSON] за період з 21.12.2020 року по 25.05.2021 року включно, суму у розмірі: 19 629,64 гривень - заборгованість за тілом кредиту; 19 886,61 гривень - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією; за вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна заборгованість [PERSON] становить 40 016,25 гривень. Дата набрання виконавчим написом законної сили -22 червня 2021 року. 19 листопада 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі вказаного виконавчого напису було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за № 67605158. 13 грудня 2021 року приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович у виконавчому провадженні № 67605158 виніс постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника [PERSON] .. Вирішуючи спір згідно встановлених обставин справи та відповідних їм правовідносин, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною другою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадах. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою ст. 1 Закону України «Про нотаріат» нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. За змістом ч. 2 вказаної статті якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Проте, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не потрібно обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі необхідно перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 27 серпня 2020 року в справі № 554/6777/17 (провадження № 61-19494св18) зроблено висновок, що «у нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню». Проте, докази отримання [PERSON] вимоги кредитора про усунення порушень відповідачем не надані. Виходячи з того, що суду не надано первинні бухгалтерські документи, які свідчать про наявність заборгованості в розмірі, вказаному у оспорюваному виконавчому написі нотаріуса, то у суда виникає обґрунтований сумнів в тому чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у оспорюваному виконавчому написі. Суд звертає увагу на те, що відповідачем суду не надані документи, які б свідчили про відступлення прав вимоги відповідачу Товариству з обмеженою відповідальністю ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС» Товариством з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи», Товариству з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» Акціонерним товариством «Укрсоцбанк» за кредитним договором № 0027\\040820-ZP від 14.03.2012 року, укладеним між Акціонерними товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] .. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду у справі № 826/20084/14 від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Є.М. у виконавчому написі від 22 червня 2021 року № 206378 послався на пункт постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, який є не чинним. В той же час підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 662, визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, то кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17. Установлені обставини свідчать, що серед документів, наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відсутній. Докази того, що кредитний договір № 0027\\040820-ZP від 14.03.2012 року, укладений між Акціонерними товариством «Укрсоцбанк» та [PERSON] , посвідчений нотаріально, за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, відповідачем суду не надано. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенка Є.М., зареєстрований в реєстрі за № 206378 від 22.06.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 39 516,25 гривень та за вчинення виконавчого напису 500,00 гривень, всього на суму 40 016,25 гривень, слід визнати таким, що не підлягає виконанню. За правилами ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідача на користь держави підлягає судовий збір за подання позовної в сумі 992,40 гривень та за подання заяви про забезпечення позову в сумі 496,20 гривень, від сплати якого звільнений позивач на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». На підставі викладеного,

Outcome: approved