Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

12 липня 2021 року ФОП [PERSON] звернувся до суду з позовом, який в подальшому уточнив. В обґрунтування уточненого позову позивач посилався на те, що 04\~грудня 2020 року близько 09 год. 00 хв. на вул. Космічна, 13 у м. Дніпро сталася ДТП за участю автомобіля\~"ВАЗ 2106", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , та автомобіля "Ford Kuga", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Жовтневого районного суду м.\~Дніпропетровська від 15\~січня 2021 року у справі № 201/12059/20 відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.\~124 КУпАП. На момент ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля\~"ВАЗ 2106", державний реєстраційний номер " [NUMBER] "була застрахована у ПрАТ "СК "Провідна" згідно з полісом №\~АР/4481088, яким, серед іншого було передбачено безумовну франшизу в розмірі 2 600,00 грн. У свою чергу, цивільно-правова відповідальність водія автомобіля\~"Ford Kuga", державний реєстраційний номер " [NUMBER] " була застрахована у ПрАТ "СК "ВУСО". Виконуючи взяті на себе зобов`язання за договором страхування, на підставі страхового акту № 2081166-1 від 10 грудня 2020 року, ПрАТ "СК "ВУСО" виплатило вартість відновлювального ремонту автомобіля "Ford Kuga", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", в розмірі 14 650,00 грн. Позивач вказує, що вимогами Закону України "Про страхування"та Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено обов`язок відшкодування [PERSON] , як особи, яка завдала шкоди, розміру франшизи, передбаченої страховим полісом, право регресної вимоги якої виникло у ПрАТ "СК "ВУСО". 13 травня 2021 року між ПрАТ "СК "ВУСО" та ним було укладено Договір №\~13/05/2021 про відступлення права вимоги, згідно з яким він набув право вимоги у тому числі і збитків до [PERSON] . У зв`язку із вищезазначеними обставинами, позивач звернувся до суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача, в порядку регресу, на його користь завдані збитки в розмірі 2 600,00 грн., витрати на оплату судового збору в розмірі 908,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн. У судове засідання позивач ФОП [PERSON] та його представник адвокат Самойленко П. М. не з`явились, позивачем суду подано заяву про розгляд справи за їх відсутності, позовні вимоги останній підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, не заперечував проти ухвалення заочного рішення у справі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про день, місце та час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи та відзиву на позовну заяву не подавав, тому суд вважає можливим розглянути справу у його відсутність. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у\~разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, приходить до наступних висновків. Судом установлено, що 04 грудня 2020 року о 09 год. 00 хв. на вул. Космічна, 13 у м.\~Дніпро сталася ДТП за участю автомобіля\~"ВАЗ 2106", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , та автомобіля "Ford Kuga", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", під керуванням [PERSON] , що призвело до механічних пошкоджень транспортних засобів. Постановою Жовтневого районного суду м.\~Дніпропетровська від 15 січня 2021 року [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, у зв`язку із вказаною ДТП. Згідно з договором добровільного страхування транспортного засобу № 10904090-02-04-01 від 22 липня 2020 року транспортний засіб "Ford Kuga", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", був застрахований страхувальником Приватним акціонерним товариством "СК "ВУСО". Транспортний засіб "Ford Kuga", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", належить [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу, наданим суду у засвідченій позивачем копії. На виконання умов договору страхування транспортного засобу № 10904090-02-04-01 від 22 липня 2020 року, на підставі страхового акту № 2081166-1 від 10 грудня 2020 року, Приватним акціонерним товариством "СК "ВУСО" було відшкодовано вартість відновлювального ремонту вищезазначеного автомобіля в розмірі 14 650,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням, наданим суду у засвідченій позивачем копії. Відповідно до даних з бази МТСБУ транспортний засіб "ВАЗ 2106", державний реєстраційний номер " [NUMBER] ", на момент дорожньо-транспортної пригоди був застрахований в ПрАТ "СК "Провідна", що посвідчено відповідним полісом серії АР №\~4481088 з лімітом на відшкодування шкоди життю та здоров`ю в розмірі 260 000,00 грн., лімітом на відшкодування шкоди майну в розмірі 130 000,00 грн. та франшизою в розмірі 2\~600,00 грн. 13 травня 2021 року між ПрАТ "СК "ВУСО" (первісний кредитор) та фізичною особою-підприємцем [PERSON] (новий кредитор) укладено договір №\~13/05/2021 про відступлення права вимоги, відповідно до якого первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги за укладеними з первісним кредитором договорами страхування. Згідно з умовами договору та додатку №\~1 до нього, позивач отримав право вимоги на суму боргу в розмірі 2 600,00 грн. за договором страхування № 10904090-02-04-01 від 22 липня 2020 року. Таким чином, зазначена сума боргу в розмірі 2 600,00 грн. є франшизою за страховим полісом відповідача серії АР/4481088, право вимоги на яку виникло у ФОП [PERSON] , як правонаступника ПрАТ "СК "ВУСО". Судом установлено, що 26 травня 2021 року за вих. № ВФ/2081166-1 позивач звертався на адресу [PERSON] із претензією про добровільне повернення безумовної франшизи в сумі 2 600,00 грн. Вирішуючи позовні вимоги по суті, суд виходить з наступного. Страхування це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до статті 5 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Згідно зі ст. 9 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов`язковий ліміт відповідальності страховика - це грошова сума, в межах якої страховик зобов`язаний провести виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Так, згідно з ч. 1 ст. 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників неземних транспортних засобів", при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Частиною 2 статті 1187 ЦК України визначено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Так, згідно з п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Статтею 1191 ЦК України установлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну з вини іншого, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно зі ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Поняття "франшиза" міститься у\~статті 9 Закону України "Про страхування" і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Застосування франшизи передбачено\~статтею 12 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. За ст. 36.6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Судом було встановлено, що сума завданих матеріальних збитків у вигляді франшизи за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АР/4481088 дорівнює 2 600,00 грн., яка підлягає стягненню на користь ФОП [PERSON] , як правонаступника ПрАТ "СК "ВУСО" з особи, винної у спричиненні ДТП від 04 грудня 2020 року, якою є [PERSON] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Також, відповідно до\~ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в тому числі витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи. Згідно з приписами\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до положень ч.ч. 1-4\~ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч.ч. 1, 2\~ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Разом з тим склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані наступні документи: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.) документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимог. У матеріалах справи міститься копія довіреності від 29 січня 2019 року, копія договору про надання правової допомоги № 30/01/19 від 30 січня 2019 року з додатковою угодою № 1166 від 01 липня 2021 року до нього, копія акту здачі-приймання робіт (надання послуг) за договором №\~30/01/19, копія платіжного доручення № Р24А892689956А85991 від 01\~липня 2021 року про сплату послуг за договором № 30/01/19 в розмірі 2 500,00 грн. на рахунок [PERSON] , а також копія свідоцтва і посвідчення адвоката Самойленка П. М. Разом з тим, при пред`явленні до суду цієї позовної заяви позивачем сплачено судовий збір в розмірі 908,00 грн., що підтверджується відповідним платіжним дорученням №\~94 від 08\~липня 2021 року. Ураховуючи вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з [PERSON] на користь ФОП [PERSON] витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00\~грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2 500,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved