Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Підстави заявлених позовних вимог. [PERSON] звернулась з позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на наступні обставини. Так [PERSON] , з 22.08.2009 року перебувала з відповідачем, [PERSON] , у шлюбі, зареєстрованому Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №707. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07.11.2019 року у справі №523/94/19 шлюб розірвано та стягнуто з відповідача аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] у розмірі 1000 грн. щомісячно. При цьому фактично шлюбні відносини було припинено до ухвалення судового рішення у справі, а саме 19.11.2018 року - в день, коли позивачка разом з дитиною переїхала з місця спільного з відповідачем місця проживання в іншу квартиру. 14.02.2013 року, за час шлюбу, за рахунок спільних коштів подружжя, було придбано автомобіль марки «Хюндай» модель 1X35, 2012 року випуску, синього кольору, VIN номер [NUMBER] , державний номер [NUMBER] . Транспортний засіб було зареєстровано за [PERSON] .. Позивачці стало відомо, що одразу після фактичного припинення сімейних стосунків (19.11.2018 року) відповідач, діючи всупереч її інтересам, на власний розсуд та без її погодження, 22.11.2018 року здійснив відчуження зазначеного автомобіля [PERSON] за договором купівлі-продажу (відповідь РСЦ ГСЦ МВС. При цьому, відчуження відбулося третій особі, яка пов`язана з [PERSON] родинними відносинами, оскільки [PERSON] є братом чоловіка сестри відповідача, а також за ціну 40000 грн., яка вочевидь не відповідала дійсній ринковій вартості транспортного засобу відповідного року та аналогічного класу, яка на момент подання цього позову, тобто за спливом 2 років з моменту продажу, дорівнює 381113 грн. У зв`язку з тим, що у позасудовому порядку відповідач відмовляється виплаті позивачці грошові кошти в рахунок компенсації від вартості продажу транспортного засобу, і це був об`єктом спільної сумісної власності подружжя, та відчуження якого здійснювалось [PERSON] без її згоди, з метою уникнення справедливого поділу майна подружжя при розірванні шлюбу, позивачка вимушена звернутися з цією вимогою до суду. На підставі викладеного, позивачка просить в порядку поділу майна подружжя стягнути з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на користь [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , компенсацію у розмірі 190556грн.50 коп. за належну їй 1/2 частку у праві власності - автомобіль марки «Хюндай» модель 1X35, 2012 року випуску, VIN номер [NUMBER] . (а.с. 2-3) Позиція відповідача. Представником Відповідача поданий відзив на позовні вимоги наступного змісту. Так відповідач не заперечує того факту, що автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] був придбаний відповідачем за час шлюбу. Однак даний автомобіль був придбаний за власні кошти [PERSON] , які були отримані за рахунок продажу нерухомого майна, яке належало відповідачу та його сестрі [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . Вказана квартира була продана за 297040 гривень, що відповідає вартості придбаного авто у розмірі 238572 грн. Відповідач стверджує, що інших коштів на придбання автомобіль він не мав, оскільки в цей період подружжя спільних коштів на придбання автомобіля не мало. Відповідач також не погоджується з висновком експертного дослідження, яке надала позивачка, оскільки він був проведений без огляду автомобіля, без урахування наслідків ДТП та його технічного стану. Відповідно до звіту про оцінку майна ФОН [PERSON] зробленого на замовлення відповідача, вартість автомобіля HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] складає суму у розмірі 85000 грн. На підставі викладеного, представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог та стягнути з позивачки витрати на правову допомогу у розмірі 10000 гривень. (а.с. 79-83) Пояснення сторін в судовому засіданні. В процесі розгляду справи представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі, а також пояснив, що позивачка не надавала згоду відповідачу на продаж автомобіля, а після його продажу вона не отримала жодної компенсації. В останнє судове засідання представника позивача подав клопотання в якому він просив розглянути справу у його відсутність. В процесі розгляду справи представники відповідача позовні вимоги не визнали у повному обсязі, відповідно до поданого відзиву. Необхідно відзначити, у що у судове засідання, яке було призначено 08 червня 2022р. о 14.00, представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи, у зв`язку з військовою агресією. Окрім того, представнику відповідача достовірно було відомо про наявність резервної дати судового засідання, яке було призначено на 15.06.2022р. о 14.00, оскільки на його електрону адресу було своєчасно направлено повідомлення про призначення розгляду справи на 08 червня 2022р. о 14.00 із зазначенням резервної дати на 15.06.2022р. о 14.00. Однак в останнє судове засідання представник відповідача не з`явився, про розгляд справи був повідомлений належним чином, причини повторної неявки не пояснив. Суд вважає, що причини неявки представника відповідача є неповажними, оскільки він не дав суду доказів, які об`єктивно підтверджують неможливість явки в судове засідання. Встановлені судом обставини справи та відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що [PERSON] , з 22.08.2009 року перебувала з відповідачем, [PERSON] , у шлюбі, зареєстрованому Першим Суворовським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №707. Заочним рішенням Суворовського районного суду м.Одеси від 07.11.2019 року у справі №523/94/19 шлюб розірвано. (а.с. 4) З матеріалів справи вбачається, що позивачка проживає окремо від відповідача, починаючи з 22 листопада 2018р., що підтверджується копією договору оренди. (а.с. 7-13) Згідно листа регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області №31/15-175оз. від 02 вересня 2010р. на адвокатський запис, 14.02.2013р. автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] ,2012 року виготовлення, синього кольору, був зареєстрований за [PERSON] , згідно довідки ТОВ «Базіс Авто» від 13.02.2013р. Відповідно до договору на поставку автомобіля від 31.01.2013р. ТОВ «Базіс-Авто» продало [PERSON] автомобіль HYUNDAY IX 35 за 238572 грн. (а.с.90) Згідно зі ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарств догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута залає шлюбу, крім релей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Отже, за загальним правилом, відповідно до положень ч. 1 ст. 60 СК України, враховуючи, що автомобіль був зареєстрований за відповідачем [PERSON] , [INFO] , тобто набутий за час шлюбу, він є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Відповідно до ч. 1 ст. 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є: майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. Відповідач стверджує, що він придбав автомобіль за власні кошти, які були отримані за рахунок продажу нерухомого майна, яке належало відповідачу та його сестрі [PERSON] , а саме квартири [ADDRESS] . Вказана квартира була продана за 297040 гривень, що відповідає вартості придбаного авто у розмірі 238572 грн. З матеріалів справи убачається, що 29.08.2008р. [PERSON] , [PERSON] продали квартиру [ADDRESS] за 297040 гривень. (а.с. 89-90) Відповідно до договору на поставку автомобіля від 31.01.2013р. ТОВ «Базіс-Авто» продало [PERSON] автомобіль HYUNDAY IX 35 за 238572 грн. (а.с.90) Суд, оцінивши у сукупності надані докази, критично ставиться до твердження відповідача, що він придбав автомобіль за кошти, які він отримав від продажу квартири, оскільки квартира була продана 29.08.2008р., а автомобіль був придбаний 31.01.2013р., тобто через декілька років після отримання коштів. Суд вважає, що відсутні докази того, що саме дана сума коштів, яку відповідач отримав від продажу належного йому майна була використана саме на придбання автомобіля, а не витрачена за вищевказаний період на інші потреби. На підставі викладеного, суд вважає, що автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] ,2012 року виготовлення є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Ухвалою суду від 13.11.2020р. було витребувано з Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Одеській області (вул. Ак. Корольова 5, м. Одеса, 65114) копії документів, які стали підставою для реєстрації за [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , автомобіля марки Hyundai ІX35, 2012 року випуску, синього кольору, на підставі довідки -рахунку ТОВ «Базіс Авто» від 13.02.2013 року витребувано з Регіонального сервісного центру Головного сервісного центру МВС в Одеській області (вул. Ак. Корольова 5, м. Одеса, 65114) копії документів, які стали підставою для перереєстрації з [PERSON] , РНОКПП - [NUMBER] , на ім`я [PERSON] автомобіля марки Hyundai ІX35, 2012 року випуску, синього кольору (договір купівлі-продажу від 22.11.2018 року ТОВ «КСН-Сервіс»). Листом регіонального сервісного центру ГСЦ МВС в Одеській області №31/15-285вх. були направлені до суду документи, згідно ухвали суду від 13.11.2020р. З даних документів убачається, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.11.2018р. ТОВ «КСН-Сервіс» продало, а [PERSON] придбав автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] ,2012 року за 87460 грн. (а.с. 51-52) Окрім того, 22.11.2018р. між ТОВ «КСН-Сервіс» та [PERSON] був укладений договір комісії №5545/18/002996, відповідно до якого [PERSON] («комітент») доручав ТОВ «КСН-Сервіс» («комісіонер») продати автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] ,2012 року за ціною 87460 грн.. (а.с. 53-54) Згідно ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Частиною 3 ст. 368 ЦК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Виходячи із положення ч.1 та 2 ст. 372 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній власності може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними і у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 70 Сімейного кодексу України, та за змістом ст. 372 ЦК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором, законом. Згідно ст. 71 ч. 1 СК України майно, що є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ділиться між ними в натурі. Крім того відповідно до ч. 2 ст. 71 СК України неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. У відповідності до ст. 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому статтею 364 цього Кодексу. Згідно 2 ст. 187 ЦК України неподільною є річ, яку не можна поділити без втрати її цільового призначення. Автомобіль є річчю неподільною, що є загальновизнаним фактом, а тому не потребує додаткового доказування. Відповідно до ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно ч. 2,3 ст. 364 ЦК України якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У відповідності до п. 2 ч. 1 ст. 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо річ є неподільною. Згідно абзацу 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - «Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.». На підставі викладеного, суд вважає, що позивачка мала право на поділ спільного сумісного майна подружжя, а саме автомобіля HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] . В судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору купівлі-продажу транспортного засобу від 22.11.2018р. ТОВ «КСН-Сервіс» продало, а [PERSON] придбав автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] ,2012 року за 87460 грн.. Згідно ч. 2 ст. 65 СК України при укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Частиною 4 ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї. В судовому засіданні встановлено, позивачка не надавала згоду відповідачу [PERSON] та будь-якій іншій особі відчужувати автомобіль HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] ,2012 року, оскільки доказів протилежного відповідач не надав. Відповідно до ч. 2 п. 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» у випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. Згідно довідки за результатами проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної ринкової вартості колісного транспортного засобу - легкового автомобіля HYUNDAY IX 35, 2012 року, від 17.08.2020р. яка була проведена Товарною біржою «Профи-Т», оцінювачем [PERSON] , що має свідоцтва оцінювача, його середня ринкова вартість станом на 17.08.2020р. складає суму у розмірі 381113 грн..(а.с. 13-16) Відповідно до звіту про оцінку майна від 26.03.2021р. ФОП [PERSON] зробленого на замовлення відповідача, вартість автомобіля HYUNDAY IX 35, номерний знак [NUMBER] станом на 22.11.2018р. складає суму у розмірі 85000 грн.. (а.с. 101) Отже фактично оцінювання ринкової вартості автомобіля, яке було здійснено позивачем та відповідачем мають однакову юридичну силу. В процесі розгляду справи судом роз`яснювалось представникам сторін щодо можливості подачу до суду клопотання про призначення судової автотоварнознавчої експертизи. (див. журнал судового засідання від 05.04.2021р. (а.с.111) Враховуючи той факт, що сторони клопотань про проведення будь-якої експертизи не заявляли, а тому вони несуть ризик настання наслідків, пов`язаних із невчиненням ними процесуальних дій. Згідно абзацу 1 п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» - «Поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статтями 69-72 СК України та ст. 372 ЦК України вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.». У постановах Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі №127/7029/15-ц та від 05 жовтня 2020 року у справі №537/78/19 наданий правовий висновок, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року у справі № 201/14044/16-ц, провадження № 61-189ск17, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку, що у випадку відчуження майна одним із подружжя проти волі іншого з подружжя та у зв`язку з цим - неможливості встановлення його дійсної (ринкової) вартості, визначенню підлягає ринкова вартість подібного за своїми якостями (технічними характеристиками) майна на час розгляду справи. Такий підхід є гарантією справедливої сатисфакції особі у зв`язку з припиненням її права на спільне майно. Доводи касаційної скарги про те, що дійсна вартість транспортних засобів встановлена довідками-рахунками, а не висновками автотоварознавчих досліджень, не заслуговують на увагу, оскільки вартість майна, що підлягає поділу, у разі недосягнення згоди між подружжям, визначається на час розгляду справи, а не на час продажу майна одним із подружжя проти волі іншого. На підставі викладеного, суд вважає, що необхідно прийняти до уваги, як дійсну ринкову вартість спірного автомобіля, довідку за результатами проведення маркетингового аналізу з визначення найбільш імовірної ринкової вартості колісного транспортного засобу - легкового автомобіля HYUNDAY IX 35, 2012 року, від 17.08.2020р. яка була проведена Товарною біржою «Профи-Т», оцінювачем [PERSON] .. Отже середня ринкова вартість станом автомобіля складає суму у розмірі 381113 грн..(а.с. 13-16) На підставі викладеного, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню компенсація 1/2 частки середньої ринкової вартості автомобіля HYUNDAY IX 35, 2012 року, тобто 190 556 гривень 50 копійок. Судові витрати по справі складають: судовий збір у розмірі 1905 гривень 56 копійок, витрати за оцінку автомобіля у розмірі 900 гривень, витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4000 гривень, які підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved