Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

20.01.2022 року позивач звернулась до суду з позовними вимогами, які заявою від 26.05.2022 року уточнила та просить визнати дійсним договір №И2000-076 купівлі-продажу нерухомого майна, жилого будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , укладений 03.07.2000 року, між [PERSON] та [PERSON] і [PERSON] , посвідчений представництвом Одеської універсальної біржі «Вітязь» в м. Ізмаїлі; визнати за нею, в порядку спадкування за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] право власності на: житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,0660 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:012:0091; 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; 1/2 частку земельної ділянки площею 0,0709 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:040:0411; транспортний засіб марки KIA MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , коричневого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ; транспортний засіб марки ПФ 01 Фермер, 1999 року випуску, колір зелений, тип ТЗ причіп легковий В, номер шасі кузова (рами, коляски) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] ; грошові кошти в розмірі 622 (шістсот двадцять дві) грн. 74 коп., які зберігаються у АТ КБ «ПриватБанк» на рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М. №07/02-14 від 11.01.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що спадкодавцем не здійснено заходів щодо визнання угоди дійсною та визнання права власності на частку спадкового житлового будинку. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, якою підтримав уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлена належним чином, про причину неявки суду не повідомила. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~- кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1\~ст. 5 ЦПК України\~- здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3\~ст. 12 ЦПК України\~- кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України\~визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - житловий будинок з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.05.2019 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за №3-552; - земельна ділянка площею 0,0660 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка), кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:012:0091 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, посвідченого 29.05.2019 року державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М., зареєстрованого в реєстрі за №3-553; - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі договору №И2000-076 від 03.07.2000 купівлі-продажу житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , посвідчений представництвом Одеської універсальної біржі «Вітязь» в м. Ізмаїл 03.07.2000 року; - 1/2 частка земельної ділянки площею 0,0709 га, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , передана для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських будівель, кадастровий номер земельної ділянки 5110600000:01:040:0411 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ №759493, виданий 12.11.2009 року Ізмаїльською міською радою, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 010950700635); - транспортний засіб марки KIA MAGENTIS, 2008 року випуску, номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , [NUMBER] , коричневого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , та довідкою ТСЦ МВС №5144 №31/15/5144-355 від 21.04.2022 року; - транспортний засіб марки ПФ 01 Фермер, 1999 року випуску, колір зелений, тип ТЗ причіп легковий В, номер шасі кузова (рами, коляски) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджено свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , та довідкою ТСЦ МВС №5144 №31/15/5144-355 від 21.04.2022 року; - грошові кошти в розмірі 622 (шістсот двадцять дві) грн. 74 коп., які зберігаються у АТ КБ «ПриватБанк» на рахунку № [NUMBER] , відкритому на ім`я [PERSON] , що підтверджено довідкою АТ КБ «ПриватБанк№ 20.1.0.0.0/7 від 23.02.2022 року. В судовому засіданні встановлено, що 03.07.2000 року між [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] був укладений договір № №И2000-076 купівлі-продажу нерухомого майна, жилого будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідчений представництвом Одеської універсальної біржі «Вітязь» в м. Ізмаїлі. Згідно довідки\~№ 2200\~від 14.12.2021\~року, наданої комунальним підприємством «Ізмаїльське міжміське бюро технічної інвентаризації», власниками житлового будинку з надвірними спорудами [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , на підставі договору № №И2000-076 купівлі-продажу нерухомого майна, жилого будинку з надвірними спорудами, що розташований за адресою: [ADDRESS] , посвідченого представництвом Одеської універсальної біржі «Вітязь» в м. Ізмаїлі. Укладений між сторонами договір зареєстровано представництвом Одеської універсальної біржі «Вітязь» в м. Ізмаїлі 03.07.2000 року за №И2000-076. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений позивачем, про що свідчить п.п.5 договору. Протягом всього часу з моменту укладення договору позивачі відкрито володіють та користуються придбаним житлом, однак на підставі укладеного договору позбавлені можливості проводити відчуження придбаного житла та укладати будь-які правочини, оскільки договір нотаріально не посвідчений. За загальним правилом дії законів та інших нормативно-правових актів у часі (ч.1 ст. 58 Конституції України) ЦК України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, тобто з 1 січня 2004 року. Згідно до вимог статті 47 ЦК УРСР (1963 року), якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Згідно ст.15 Закону України «Про товарну біржу» угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню. Відповідно до пунктів 1.1, 1.4, 1.7, 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис. Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею». Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі. Таким чином, оскільки при укладенні договору всі вимоги передбачені ст. 15 ЗУ «Про товарні біржі» між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір, однак договір не відповідає вимогам ст.657 ЦК України чинного законодавства, що позбавляє можливості проводити його відчуження, суд вважає за необхідне визнати укладений між сторонами договір купівлі-продажу дійсним. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 01.12.2020 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №68609779 від 18.02.2022 року, наданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М., інформація про заповіт, складений та посвідчений від імені [PERSON] , відсутня. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємцями за законом першої черги відповідно до ст. 1261 ЦК України після смерті [PERSON] являються: - дружина [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим 12.01.1974 року Кайкарлійською сільською радою Вулканештського району Молдавської РСР; - донька [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , повторно виданим 14.04.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , повторно виданим 16.10.2007 року відділом реєстрації актів цивільного стану по м. Ізмаїл Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції Одеської області, згідно якого [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Інших спадкоємців, які заявили права на спадкове майно, немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] у встановлений законом строк звернулись до нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , що підтверджено заявами від 25.01.2021 року, посвідченими приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гіренко М.М., тобто вважаються такими, які фактично прийняли спадщину. Крім цього встановлено, що [PERSON] надала суду заяву, якою позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти визнання права власності на спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] за [PERSON] . Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гіренко М.М. №07/02-14 від 11.01.2022 року позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, у зв`язку із тим, що спадкодавцем не здійснено заходів щодо визнання угоди дійсною та визнання права власності на частку спадкового житлового будинку. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивачів на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позов. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.\~\~ На підставі викладеного,

Outcome: approved