Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач 25.11.2021 року звернувся до Суворовського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення суми сплаченого страхового відшкодування у розмірі 42396,25 грн., суму сплачених витрат на встановлення розміру збитку та збір документів у розмірі 1445,20 грн. та судовий збір у розмірі 2270 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що 01.10.2020 в м. Одеса мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 11.01.2021 у справі №522/23069/20 винним у ДТП визнано відповідача. Транспортний засіб відповідача на час ДТП не був забезпечений чинним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Заподіяна шкода не була відшкодована відповідачем потерпілій особі. [PERSON] звернувся до МТСБУ з метою отримання відшкодування. МТСБУ сплатило потерпілій особі відшкодування в розмірі 42396,25 грн. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 22.12.2021 справу передано за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси. Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 02.02.2022 року провадження у справі було відкрите, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з призначенням судового засідання на 22.03.2022 року. У судове засідання 22.03.2022 року сторони у судове засідання не з`явились, з метою повторного повідомлення відповідача розгляд справи відкладено на 27.04.2022 року. У зв`язку з неявкою сторін до судового засідання 27.04.2022 року розгляд справи відкладено на 21.06.2022 року. У судове засідання 21.06.2022 року учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце були повідомлені належним чином. Представник позивача звертався до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно ч. 2 ст.247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню, на підставі наступного. Судом встановлено, що 01.10.2020 в м. Одеса, вул. Колонтаївська біля буд. 42 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Opel, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , що підтверджується Постановою Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/23069/20 від 11.01.2021 року, якою справа про адміністративне правопорушення була закрита, у зв`язку з закінченням строків, передбачених ст. 38 КУпАП. Винна особа не встановлювалася. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративні правопорушення, які набрали законної сили є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Незважаючи на закриття провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності за закінченням строків притягнення до адміністративної відповідальності, постанова Приморського районного суду м. Одеси містить таке твердження: «Обставини ат доведеність скоєння правопорушення [PERSON] підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення серії БД №093144 від 01 жовтня 2020 року, схемою місця ДТП, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями [PERSON] . Доказів на спростування своєї вини або обставин, що пом`якшують відповідальність правопорушником не надано» (а.с.5). Таким чином, зважаючи на фактичне встановлення вини, зважаючи, що при розгляді даної справи відповідач не надав будь-яких доказів на спростування наявності вини у вчинені ДТП, суд вважає, що винна відповідача у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди доказана позивачем. Полісу на транспортний засіб з реєстраційним номером [NUMBER] не знайдено (а.с.7) 20.10.2020 [PERSON] власником транспортного засобу Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , звернувся до МТСБУ з заявою про відшкодування шкоди заподіяної ДТП (а.с.9, 11). Відповідно до звіту №21-10/20 від 21.10.2020 вартість відновлювального ремнту автомобіля Nissan, реєстраційний номер [NUMBER] , з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу його складників пошкодженого при ДТП визначається рівною 47\~571, 09 грн. (а.с.15-19). Наказом МТСБУ від 03.02.2021 року вирішено сплатити [PERSON] 42\~396,25 грн. за шкоду заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди (а.с.13). Виплата коштів підтверджується платіжним дорученням №888996 від 08.02.2021 року (а.с.14). Таким чином, МТСБУ за шкоду завдану [PERSON] сплатила потерпілій особі кошти у розмірі 42\~396,25 грн. За звіт про оцінку автомобіля МТСБ сплатило кошти у розмірі 1\~445,20 грн., відповідно до платіжного доручення №689318 від 21.07.2021 (а.с.14). Виходячи з вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно частини другої ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). Нормами статті 11 ЦК України передбачено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Спеціальні норми щодо регулювання даних правовідносин містить Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Відповідно до п. 41.1. ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. За п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Відповідно до п. 38.2.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, з урахуванням встановленої вини з боку [PERSON] у ДТП та здійснення виплати з боку МТСБУ, суд приходить до висновку про задоволення позову у повному розмірі. Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню виплати по оплаті суми судового збору у розмірі 2 270 грн.

Outcome: approved