Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

У лютому 2022 року ТОВ «Повітрофлотський сервіс» звернулося в Дарницький районний суд м. Києва із позовною заявою, в якій просило стягнути з [PERSON] на їхню користь заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги у розмірі 12 759,94 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до протоколу № 21112019/1 Загальних зборів ОСББ «Осокорська, 2-А», розташованого за адресою: м. Київ, вул. Осокорська, 2-А від 21.11.2019 та Договору № 11/2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком від 21.11.2019, житловий будинок [ADDRESS] передано на управління ТОВ «Повітрофлотський сервіс». Протоколом № 21112019/1 Загальних зборів ОСББ «Осокорська, 2-А» від 21. 11.2019 визначено розмір щомісячних внесків власників житлових приміщень. Відповідач є власником квартири [ADDRESS] , таким чином приєдналася до Договору № 11/2019 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Відповідач користується житлово-комунальними послугами в квартирі [ADDRESS] , що надає позивач. Згідно розрахунку нарахувань житлово-комунальних послуг у відповідача станом на 01.01.2022 наявна заборгованість у розмірі 12 759,94 грн. Вказане стало підставою для звернення до суду. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 21.02.2022 відкрито провадження за вказаною позовною заявою, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання. 03.06.2022, до початку судового засідання, представником позивача до суду була подана заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої позивач просив стягнути з відповідача борг у розмірі 12 759,94 грн. Представник позивача у призначене судове засідання не прибув, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав. Відповідач, у судове засідання також не прибула, належним чином повідомлялася про час та місце розгляду справи у суді за адресою реєстрації місця проживання, однак відзив до суду не подав, з будь якими заявами чи клопотаннями до суду не зверталася, конверт з позовною заявою з додатками та ухвалою суду повернувся до суду без вручення за закінченням терміну зберігання, тому суд ухвалив розглянути справу на підставі наявних у справі доказів. У зв`язку з неявкою сторін, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не відбувалося. Суд, дослідивши матеріали справи, суд дійшов обґрунтованого наступного висновку. З матеріалів справи встановлено, що в будинку [ADDRESS] створено Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Осокорська, 2-А». Протоколом № 21112019/1 Загальних зборів ОСББ «Осокорська, 2-А» від 21.11.2019 визначено розмір щомісячних внесків власників житлових та нежитлових приміщень, а також прийнято рішення щодо передачі функцій з управління спільний багатоквартирним будинком управителю ТОВ «Повітрофлотський сервіс». 21.11.2019 між ТОВ «Повітрофлотський сервіс» та ОСББ «Осокорська, 2-А» укладено договір № 11/2019 про надання послуги з управління багатоквартирним будинком. Відповідач [PERSON] являється власником квартири [ADDRESS] . Отже, відповідач є споживачем послуг, які надаються позивачем. Відповідно до п.п. 5, 12 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII, житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; послуга з управління багатоквартирним будинком - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»№2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: 1) споживачі (індивідуальні та колективні); 2) управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний забезпечувати належне утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території відповідно до нормативних вимог і договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, від власного імені укладати з підрядниками необхідні договори про виконання окремих робіт та послуг. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII споживач має право одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Згідно із п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» №2189-VIII індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» ,№2189-VIII встановлено що надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 151 Житлового кодексу України передбачено, що громадяни, які мають у приватній власності жилий будинок (квартиру), зобов`язані забезпечувати його схоронність, провадити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. За приписом статті 162 Житлового кодексу України плата за користування жилим приміщенням в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленому порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Відповідно до Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач є споживачем комунальних послуг. Даним Законом передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Цей Закон також передбачає оформлення письмової угоди через посередництво квитанцій та інших розрахункових документів. Статтею 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Як вбачається із матеріалів справи, відповідач не належним чином сплачує за надані йому житлово-комунальні послуги, у зв`язку з чим, згідно з розрахунку, наданого позивачем, за відповідачем утворилась заборгованість за період з жовтня 2020 року по грудень 2021 року включно, яка становить 12 759,94 грн. Доказів на спростування вказаних обставин відповідачем суду не надано. Крім того, представником позивача до суду була подана заява про збільшення позовних вимог, у якій він просить стягнути з відповідача заборгованість у сумі, яка вказана у первісних вимогах позовної заяви. Відповідно до ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідачем, всупереч положенню ч. 1 ст. 81 ЦПК України не надано належних та допустимих доказів своєчасної та у повному обсязі сплати наданих житлово-комунальних послуг та відсутності заборгованості перед позивачем по оплаті цих послуг. Враховуючи вищевикладене, суд вважає встановленим факт порушення прав позивача, тому позовні вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 12 759,94 грн. є законними і обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі та в межах, заявлених позивачем. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сплачений судовий збір у розмірі 2 481 грн. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved