Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовує тими обставинами, що перебуває у шлюбі із відповідачем. Ще до укладання шлюбу позивачка мала власні грошові кошти, які знаходилися на банківських рахунках в АТ КБ «Приватбанк». У період з 2012 року по 2020 рік відповідачем за кошти позивачки, які вона набула до укладання шлюбу, були придбані об`єкти нерухомості, які оформлено на відповідача, оскільки позивачка йому повністю довіряла та вважала, що він діє в інтересах сім`ї. Однак, у лютому 2022 року відповідач заявив позивачці, що він більше не вважає, що надалі доцільно зберігати сім`ю, а усе майно, придбане під час шлюбу він вважає своєю власністю. З чим позивачка не погоджується, тому що вважає, що придбання майна здійснювалося виключно за кошти позивачки і є її власністю. Просить: 1. Визнати за [PERSON] право особистої приватної власності, яке придбане під час шлюбу, на наступне нерухоме майно: - нежитлові виробничі приміщення площею 177,9 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,0618 Га, кадастровий номер 6810400000:15:001:0006, яка розташована за адресою: [ADDRESS] - 1/4 частину нежитлового приміщення кафе-бару, яке знаходиться в будинку [ADDRESS] - домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 193,1 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м.; - земельну ділянку площею 0,0769 Га, кадастровий номер - 6810400000:15:001:0056, яка розташована за адресою: [ADDRESS] ; - квартиру [ADDRESS] ; - нежитлове приміщення магазину загальною площею 20,6 кв.м. в будинку [ADDRESS] ; - нежитлове приміщення загальною площею 237,1 кв.м. по [ADDRESS] . 2. Скасувати державну реєстрацію права власності за [PERSON] на: - нежитлові виробничі приміщення площею 177,9 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 54069692 від 15.09.2020 17:38:23); - земельну ділянку площею 0,0618 Га, кадастровий номер 6810400000:15:001:0006, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 54069692 від 15.09.2020 17:38:23) - 1/4 частину нежитлового приміщення кафе-бару, яке знаходиться в будинку [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 40063327 від 12.03.2018 12:43:23); - домоволодіння [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 38862227 від 20.12.2017 року 16:59:52); - земельну ділянку площею 0,0769 Га, кадастровий номер - 6810400000:15:001:0056, яка розташована за адресою: [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 38863812 від 20.12.2017 року 17:40:42); - квартиру [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 295500 від 08.02.2013 12:45:28); - нежитлове приміщення магазину загальною площею 20,6 кв.м. в будинку [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 622499 від 28.02.2013 11:30:25); - нежитлове приміщення загальною площею 237,1 кв.м. по [ADDRESS] (рішення про державну реєстрацію індексний номер: 31211786 від 02.09.2016 15:57:47), які зареєстровані за відповідачем [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ). Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 12 травня 2022 року прийнято позовну заяву та відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 30 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача - адвокат Бірючинський Е.О. в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав заяву в якій просить справу розглядати у його відсутності, не заперечує проти задоволення позову, вказує, що заявлені у позові об`єкти нерухомості були придбані на його ім`я виключно за кошти позивачки. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають в шлюбі, зареєстрованому Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Кам`янець-Подільському реєстраційної служби Кам`янець-Подільського міськрайонного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис №789 від 15 вересня 2012 року. За час спільного проживання, а саме з 2012 року по 2020 рік відповідачем було придбано об`єкти нерухомого майна: - нежитлові виробничі приміщення площею 177,9 кв.м., що розташовані за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 15.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №277; - земельну ділянку площею 0,0618 Га, кадастровий номер 6810400000:15:001:0006, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 15.09.2012 року, зареєстрованого в реєстрі за №278; - 1/4 частину нежитлового приміщення кафе-бару, яке знаходиться в будинку [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 12.03.2018 року, зареєстрованого в реєстрі за №406; - домоволодіння [ADDRESS] загальною площею 193,1 кв.м., житловою площею 75,8 кв.м., згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1545; - земельну ділянку площею 0,0769 Га, кадастровий номер - 6810400000:15:001:0056, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 20.12.2017 року, зареєстрованого в реєстрі за №1549; - квартиру [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 08.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №158; - нежитлове приміщення магазину загальною площею 20,6 кв.м. в будинку [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 28.02.2013 року, зареєстрованого в реєстрі за №273; - нежитлове приміщення загальною площею 237,1 кв.м. по [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 31.08.2016 року, зареєстрованого в реєстрі за №1247. На підтвердження тієї обставини, що вищевказані об`єкти нерухомості були придбані за кошти позивачки, нею додано копію Договору № SAMIDN25000738072559 (вклад стандарт) банківського вкладу від 27.09.2011 року, з якого вбачається, що нею здійснено депозитний вклад на суму 4150000,00 грн. терміном на 365 днів, датою закінчення вкладу є 26.09.2012 р.. А також копію Довідки про відкриття рахунку від 26.01.2021 року з якої вбачається, що позивачкою 11.04.2011 р. та 27.09.2011 р. було відкрито рахунки у валюті «UAH» (Українська гривня), а 27.09.2011 р. відкрито рахунок у валюті «USD» (Долар США). Зі змісту розписок від 28.02.2013 р., 08.02.2013 р., 15.09.2020 р., 31.08.2016 р., 15.09.2018 р. та 20.12.2017 р. вбачається, що відповідач брав у позивачки кошти для укладення договір купівлі продажу об`єктів нерухомості, у зв`язку із тим, що позивачка не могла самостійно ними розпорядитися у зв`язку зі станом здоров`я. В обгрунтування способу захисту приватного права позивачки, вона вказує на необхідність встановлення судом факту, що об`єкти нерухомого майна, яке було придбано за час шлюбу, набувалися за грошові кошти, які знаходяться та знаходилися на банківських рахунках позивачки та є її особистою власністю. Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 ЦК України). Частиною 1 ст. 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 16 ЦК України не передбачений такий спосіб захисту порушеного права як визнання права власності на спільне майно подружжя одним із подружжя, що по суті є бажанням набуття на свою користь нерухомого майна. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках. (ч. 1 ст. 16 ЦК України) Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. За змістом ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно з ч. 1. ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. За правилом ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей. Згідно з ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. З копії договору купівлі - продажу від 12 березня 2018 року , посвідченого приватним нотаріусом , Романовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 406 ( п. 1.1.) вбачається, що 1/4 частину приміщення кафе - бару по [ADDRESS] покупець [PERSON] придбав в особисту приватну власність. З копії договору купівлі - продажу домоволодіння по [ADDRESS] від 20 грудня 17 року , посвідченого приватним нотаріусом, Цвіляк А.О. , зареєстрованого в реєстрі за № 1545 (п. 14) вбачається, що [PERSON] набуває право власності на це майно в особисту приватну власність , згідно шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом , Романовою Н.М. , від 31 серпня 2016 року за реєстровим № 1241 З копії договору купівлі - продажу земельної ділянки кадастровий номер : 6810400000:15:001:0056 від 20 грудня 2017 року , посвідченого приватним нотаріусом, Цвіляк А.О., зареєстрованого в реєстрі за № 1549 (п. 11.5) вбачається, що [PERSON] набуває право власності на це майно в особисту приватну власність , згідно шлюбного договору, посвідченого приватним нотаріусом , Романовою Н.М., від 31 серпня 2016 року за реєстровим № 1241. З копії договору купівлі - продажу від 28 лютого 2013 року , посвідченого приватним нотаріусом , Романововю Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 273 , вбачається, що нежиле приміщення , магазин площею 20,6 кв.м., по [ADDRESS] придбано [PERSON] . З копії договору купівлі - продажу від 08 лютого 2013 року , посвідченого приватним нотаріусом Романовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 158 вбачається. що [PERSON] придбав у власність квартиру за [ADDRESS] . З копії договору купівлі - продажу приміщення від 15 вересня 2020 року , посвідченого приватним нотаріусом Ганасюком М.М., зареєстрованим в реєстрі за № 277 ( п. 1.1.) вбачається, що відповідач придбав в особисту приватну власність нежитлові та службові приміщення за адресою : [ADDRESS] копії договору купівлі - продажу від 15 вересня 2020 року , посвідченого приватним нотаріусом Ганасюком М.М., зареєстрованим в реєстрі за № 278 ( п. 1.1.) вбачається, що відповідач придбав в особисту приватну власність земельну ділянку площею 0,0618 га. , кадастровий номер : 6810400000:15:001:0006 за адресою : [ADDRESS] . З копії договору купівлі - продажу від 31 серпня 2016 року, посвідченого приватним нотаріусом , Романовою Н.М., зареєстрованого в реєстрі за № 1247, вбачається. що [PERSON] придбав в особисту приватну власність нежитлове приміщення площею 237,1 кв.м. по [ADDRESS] . В розписках [PERSON] від 28 лютого 2013 року на суму 45000 гривень , від 08 лютого 2013 року на суму 90000 гривень, від 15 вересня 2020 року на суму 230000 гривень, від 31 серпня 2016 року на суму 310000 гривень, від 15 вересня 2018 року на суму 50000 гривень , від 20 грудня 2017 року на суму 130000 гривень вказується. що всі грошові кошти, які вказані в цих розписках є власністю [PERSON] . При відмові в задоволенні позову суд враховує, що відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно ч.3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Таким чином при відмові в задоволенні позову в частині скасування державної реєстрації за відпоівдачем на спірне майно суд , розглядаючи спір в межах заявлених вимог , не може застосувати такий спосіб захисту , як скасування державної реєстрації , оскільки чинним законодавством не передбачено застосування такого способу захисту прав і законних інтересів позивача. Частиною 3 ст.26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено скасування державної реєстрації прав на майно з одночасним застосуванням такого способу захисту прав і законних інтересів , як припинення права власності на нерухоме майно. Однак позивачем позовна вимога про припинення права власності на нерухоме майно не заявлялась і суд не має можливості застосувати такий спосіб захисту самостійно, оскільки вийде при цьому за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Однак при відмові в задоволенні позову про визнання права власності на нерухоме майно суд враховує, що без припинення права власності на нерухоме майно за відповідачем, суд не має можливості визнати право власності на нерухоме майно за позивачем. Крім того суд враховує, що позивачем не спростовано факт укладання шлюбного договору між сторонами , не надано доказів розірвання цього договору, позивачем не надано суду копій матеріалів по укладанню договорів, які посвідчувалися нотаріусами, щоб з`ясувати чи давала позивачка згоду на придбання об`єктів нерухомого майна спільну власність, чи вона подавала нотаріусам заяви про те, що майно , яке купується відповідачем є його особистою приватною власністю. Крім того позивачем не надано доказів, що договори купівлі - продажу, які посвідчувалися нотаріусами , були удаваними чи фіктивними . За удаваним правочином сторони умисно оформлюють один правочин, але між ними насправді встановлюються інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину (ст. 235 ЦК України). При укладанні таких «несправжніх» договорів слід пам`ятати про наслідки. Перш за все, згідно закону (ст. 235 ЦК України): якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили. Так, Пленум Верховного Суду України у своїй постанові від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» уточнює: за удаваним правочином (стаття 235) сторони умисно оформляють один правочин, але між ними насправді інші правовідносини. На відміну від фіктивного правочину, за удаваним правочином права та обов`язки сторін виникають, але не ті, що випливають зі змісту правочину. Встановивши під час розгляду справи, що правочин вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено з метою приховати інший правочин, суд на підставі статті 235 ЦК України має визнати, що сторонами вчинено саме цей правочин, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Якщо правочин, який насправді вчинено, суперечить закону, суд ухвалює рішення про встановлення його нікчемності, передбачені статтею 216 ЦК України, можуть застосовуватися тільки у випадку, коли правочин, який сторони насправді вчинили, є нікчемним або суд визнає його недійсним як оспорюваний. Під час розгляду цієї справи та в інших судових процесах законність вищевказаних договорів не оспорюється, не встановлено, що правочини вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), у разі чого суд на підставі ст. 235 ЦК України за наявності підтверджуючих доказів міг визнати, який правочин насправді вчинили сторони, та вирішити спір із застосуванням норм, що регулюють цей правочин. Застосовуваний спосіб захисту цивільних прав та інтересів позивача має відповідати критерію ефективності відновлення порушеного права, що є неприпустимим у разі запровадження істотного дисбалансу між правами та інтересами особи, яка просить застосувати такий спосіб захисту, та правами й інтересами іншої особи, стосовно якої такі примусові заходи належить застосувати. У разі встановлення істотного дисбалансу між правами й інтересами сторін спору, що матиме місце у спірних правовідносинах у разі задоволення поданого позову, суд встановлює порушення меж здійснення цивільних прав. Враховуючи вищевикладене суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення позову. Враховуючи, що вартість спірного майна становить 804260 гривень , що позивач просить скасувати реєстрацію права власності на нерухоме майно на вісім об`єктів, відмову в задоволенні позову, що позивач є інвалідом 2 - ї групи, судові витрати в сумі 15981 гривні 80 коп. ( 8042 грн. 60 коп.+ 8 х 992 гривні 40 коп. ) компенсувати за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed