Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що 18.07.2015 року близько 01 год. 30 хв. [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на технічно справному автомобілі «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER] по автодорозі «Київ-Одеса» на 35 км + 900 м в напрямку м. Києва, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці виконання маневру та невірно обравши швидкість руху, розпочав маневр об`їзду з правого боку автомобіля «Mitsubishi Outlander XL», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в лівій смузі руху в попутному з ним напрямку, здійснюючи його випередження, [PERSON] допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «Лексус RX 350», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в правій смузі руху в напрямку м. Києва. Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі № 362/6194/15-к громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України. За результатами проведеного дослідження встановлено, що матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Лексус RX 350», державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 749 880,00 грн. (сімсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок). Представник позивача в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи у його відсутності, вимоги позову підтримує. Відповід в судове засідання не з`явився, надіславши до суду відзив, в якому просив відмовити в позові в повному обсязі (а.с. 64-65). Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. Представник третьої особи Приватного акціонерного товариства "Українська охоронно-страхова компанія" надіслав свої пояснення (а-с. 128-131) Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи, виходить з наступного. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , позивач є власником автомобіля «Лексус RX 350», державний номерний знак [NUMBER] . Вироком Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі № 362/6194/15-к громадянина [PERSON] було визнано винним у вчиненні злочину, передбаченого ч. 1 ст. 286 Кримінального кодексу України. Відповідно до вироку Васильківського міськрайонного суду Київської області від 10 лютого 2016 року у справі № 362/6194/15-к, 18.07.2015 року близько 01 год. 30 хв. [PERSON] , будучи в стані алкогольного сп`яніння, рухаючись на технічно справному автомобілі «DAEWOO LANOS», державний номерний знак [NUMBER] по автодорозі «Київ-Одеса» на 35 км + 900 м в напрямку м. Києва, не врахував дорожню обстановку, не впевнився в безпеці виконання маневру та невірно обравши швидкість руху, розпочав маневр об`їзду з правого боку автомобіля «Mitsubishi Outlander XL», державний номерний знак [NUMBER] , який рухався в лівій смузі руху в попутному з ним напрямку, здійснюючи його випередження, [PERSON] допустив зіткнення із задньою частиною автомобіля «Лексус RX 350», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] , який рухався в правій смузі руху в напрямку м. Києва. Відповідно до звіту №322 від 21.08.2015 року, матеріальний збиток завданий власнику автомобіля «Лексус RX 350», державний номерний знак [NUMBER] в результаті його пошкодження при ДТП становить 749 880,00 грн. (сімсот сорок дев`ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок). Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» відповідно до частини четвертої статті 61 ЦПК вирок у кримінальній справі, що набрав законної сили, або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення обов`язкові для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено вирок або постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. У зв`язку із цим у разі прийняття судом постанови про закриття провадження у справі про адміністративне правопорушення, наприклад, через закінчення строків накладення адміністративного стягнення (стаття 38 Кодексу України про адміністративні правопорушення), суд повинен звернути увагу на те, чи містить така постанова суду відповіді на питання про те, чи мала місце дорожньо-транспортна пригода та чи сталася вона з вини відповідача. Відсутність складу злочину, наприклад, у разі відмови у порушенні кримінальної справи, закриття кримінальної справи за правилами Кримінально-процесуального кодексу України 1960 року чи закриття кримінального провадження за правилами Кримінального процесуального кодексу України 2012 року не означає відсутність вини для цивільно-правової відповідальності. При цьому постанова (ухвала) слідчого, прокурора, суду про відмову в порушенні кримінальної справи або її закриття, закриття кримінального провадження є доказом, який повинен досліджуватися та оцінюватися судом у цивільній справі у порядку, передбаченому ЦПК. Відповідно до ч.1 ст. 1177 ЦК України шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Згідно з ч.ч.1,3 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до вимог ч.2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. В п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27 березня 1992 року N 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" (зі змінами) зазначено, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (ч. 1ст.12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (ч. 2ст. 14 ЦК України). Відповідно до ст. 511 ЦК України, зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора. З огляду на вищенаведене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених ст. 1194 ЦК України підстав. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 29.03. 2018 р. №911/2589/17, від 20.01.2016 у справі № 6-2808цс15,від 23.12.2015 у справі № 6-2587цс15 та від 14.09.2016 у справі № 6-725цс16 . З огляду на наведене судом встановлено, що матеріальна шкода заподіяна позивачеві неправомірними діями відповідача внаслідок вчинення ним кримінального правопорушення, винуватість якого у вчиненні цього правопорушення доведена згаданим вище вироком суду, зважаючи на вищевикладене, суд вбачає наявними передбачені законом підстави для задоволення позову. На підставі вищенаведеного та

Outcome: approved