Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, яка обґрунтована тим, що з липня 2020 року сімейне життя між сторонами поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин з жовтня 2020 року. Позивач та відповідач мають діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Між сторонами постійно виникають сварки, які кожен раз завдають позивачу та дітям моральних страждань. Відповідач не здатний підтримувати нормальну моральну атмосферу в сім`ї, піклуватися про побудову сімейних стосунків між членами родини на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами припинені. Позивач вказує, що відповідач не підтримує родину матеріально, має борги, які доводиться сплачувати родині. На думку позивача примирення, збереження шлюбу та подальше спільне життя з відповідачем неможливе. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 20 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Від позивачки до суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання 14.06.2022 сторони не з`явились. Відповідач до суду не з`явився про розгляд справи повідомлявся належним чином, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 22 грудня 2007 року Центральним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 4661, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 22.12.2007. Від даного шлюбу сторони мають двох спільних неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Діти проживають зі позивачем. Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, не проживають разом,примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved