Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

01.02.2022 до суду надійшла позовна заява \~ [PERSON] до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», третя особа: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., приватний виконавець Пиць А.А. в якій позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №26665, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу 12.03.2021 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованості в розмірі 22257,50 грн. Також просить стягнути з відповідача безпідставно отримані кошти в сумі 3020,78 грн. та судові витрати. В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 10.11.2019 між ним та ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" правонаступником якого є відповідач, було укладено кредитний договір №298482444. 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною був вчинений виконавчий напис №26665, яким з нього стягнуто на користь відповідача 22257,50 грн. заборгованості за вказаним кредитним договором. Зазначає, що договір позики не був нотаріально посвідчений, а тому виконавчий напис не міг бути виданий нотаріусом. Ухвалою суду від 02.02.2022 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову. Ухвалою суду від 02.02.2022 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Відповідач представник ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відзиву до суду не подав. Треті особи: Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., Приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. пояснень на позовну заяву не подали. Ухвалою суду від 09.05.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи, на розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання позивач не з`явився, однак через канцелярію суду надійшла заява від представника позивача про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримав. Представник відповідача в судове засідання не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомив. Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача в судове засідання також не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце судового засідання, причин неявки суду не повідомили. З огляду на зазначені обставини суд розглядає справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 10.11.2019 між ТзОВ "Манівео швидка фінансова допомога" та [PERSON] було укладено кредитний договір №298482444 за умовами якого позичальник отримує кредит у сумі 6250,00 грн. на 30 днів з відсотковою ставкою 1,70 % від суми кредиту на кожен день користування. 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. був вчинений виконавчий напис №26665, за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» на підставі кредитного договору №298482444 від 10.11.2019, грошові кошти у сумі 22257,50 грн., з яких 6250,00 грн. заборгованість за тілом кредиту, 11682,50 грн. заборгованість за відсотками, 3125,00 грн. строкові проценти, 1200,00 грн. плата за вчинення виконавчого напису (а.с.31). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач зазначив, що нотаріус не мав права видавати виконавчий напис за кредитним договором, який не був нотаріально посвідчений. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 затверджено внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 №910/10374/17. Посилання відповідача у його відзиві на те, що спірні правовідносини регулюються іншими нормами підзаконних нормативно-правових актів є безпідставні та не регулюються на правильному застосуванні норм права до спірних правовідносин, що виникли між сторонами. Таким чином, оскільки спірний виконавчий напис виданий після 22 лютого 2017 року, а саме 12.03.2022 і такий виданий на підставі кредитного договору, який не посвідчений нотаріально, то такий виконавчий напис виданий з порушенням закону і не підлягає виконанню. Оскільки відсутність нотаріально посвідченого кредитного договору, за яким вчинено спірний виконавчий напис є самостійною та достатньою підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню, то суд не вдається до оцінки обставин справи, які можуть бути досліджені у межах судової справи про стягнення заборгованості за кредитним договором. Тому, позовна вимога в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є підставною та підлягає до задоволення повністю. Щодо вимоги позивача про стягнення безпідставно набутих коштів, суд виходить з наступного. Відповідно до листа приватного виконавця виконавчого округу Львівської області Пиць А.А. від 13.01.2022 за №1138, у межах виконавчого провадження №66879202 від 21.09.2021 приватним виконавчем стягнуто з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 3020,78 грн. Стаття 1212 Цивільного кодексу України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбаченихстаттею 11 ЦК України). Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або незбільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб. Відповідно достатті 1212 Цивільного кодексу України безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею в себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Загальна умова частини першоїстатті 1212 Цивільного кодексу України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних (договірних) відносинах, бо отримане однією зі сторін у зобов`язанні підлягає поверненню іншій стороні на підставі цієї тільки за наявності ознаки безпідставності такого виконання. Набуття однією зі сторін зобов`язання майна за рахунок іншої сторони в порядку виконання договірного зобов`язання не вважається безпідставним. Тобто в разі, коли поведінка набувача, потерпілого, інших осіб або подія утворюють правову підставу для набуття (збереження) майна, положення статті 1212 Цивільного кодексу України можна застосовувати тільки після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, змінена, припинена або була відсутня взагалі. Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 01 квітня 2019 року у справі №904/2444/18. За таких обставин, враховуючи, що виконавчий напис №26665 від 12.03.2021 вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. визнаний таким, що не підлягає виконанню, а отже, відпала підстава, на якій відповідач набув кошти від позивача внаслідок вчинення виконавчих дій, пов`язаних з виконанням виконавчого напису нотаріуса, у зв`язку з чим, суд вважає за можливе застосувати до вказаних відносин положення законодавства щодо повернення безпідставно набутого майна та стягнути з відповідача на користь позивача 3020,78 грн. Вирішуючи питання судових витрат у справі суд виходив з такого. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору та витрат на надання правничої допомоги. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивача задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви. Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правову допомогу, суд керується ст. 137 ЦПК України, у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000,00 грн. Вирішуючи таку вимогу позивача, суд з урахуванням вимог ст. 137 ЦПК України, дійшов висновку, що такі підтверджені належними доказами, зокрема, договором про надання правової допомоги № 10/01 від 10.01.2022 укладеним між [PERSON] та Адвокатським об`єднанням "ФОРСЕТІ", описом робіт виконаних адвокатом, актом надання послуг від 09.06.2022 за №1, згідно якого вартість послуг, наданих адвокатом становить 6000 грн., та квитанцією від 14.06.2022 згідно якої Адвокатське об`єднання "ФОРСЕТІ" отримало кошти від [PERSON] за надану правову допомогу. Суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі, а відтак з відповідача необхідно стягнути витрати на професійну правничу допомогу на користь позивача, що становить 6000,00 гривень. Разом з тим, у зв`язку з повним задоволенням позовних вимог, у відповідності з вимогами ч.7 ст.158 ЦПК України, заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою судді від 02.02.2022, продовжують діяти протягом 90 днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили і можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Outcome: approved