Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 23.02.2005 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 8, що стверджується свідоцтвом про одруження виданого виконкомом Топчинської сільської ради Закарпатської області серії [NUMBER] . Зазначає, що тривалий час шлюбні стосунки між ними не пітримуються. Причиною розпаду сім`ї стало те, що вони з відповідачем мають різні характери та погляди на життя. Відповідач не поважає її як жінку. В результаті цього між ними зникло взаємопорозуміння, почуття поваги та довіри. Подружні відносини між ними припинилися понад десять років та з того часу разом вони разом не проживають. Вважає що примирення між ними не можливе і суперечить її інтересам. Просить шлюб між ними розірвати, розгляд справи провести в її відсутності. Відповідач [PERSON] будучи, належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення за штрих кодовим ідентифікаторам №9050001295187, 9050001322435, 9050001322443, в судове засідання не з`явився. Про причини неявки суду не повідомив та клопотань про відкладення розгляду справи не подавав. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасника справи, якого було належним чином повідомлено про судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин неявки, а також поданням позивачкою заяви про розгляд справи у її відсутності, суд відповідно до положень ч.ч.1, 5 ст.223 ЦПК України, розглянув справу за відсутності сторін. На підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивачки, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 23.02.2005 року між позивачкою та відповідачем укладено шлюб, який було зареєстровано виконкомом Топчинської сільської ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 8, що стверджується свідоцтвом про одруження виданим виконкомом Топчинської сільської ради Закарпатської області серії [NUMBER] . Майнового спору на час розгляду справи, не виникає. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що нормальних сімейних стосунків вони не підтримують понад десять років та спільних дітей не мають. Тривалість період проживання сторін окремо, дає підстави дійти висновку про те, що сторони втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного. Оскільки позивачка, наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем, який будучи належним чином повідомленим про дату час та місце розгляду справи про розірвання шлюбу, не виявив бажання взяти участь у розгляді справи, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки підлягає до стягнення сплачений останньою судовий збір.

Outcome: approved