Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок ДТП. Обґрунтовуючи позовні вимоги, покликається на те, що він є власником автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] . Даний автомобіль під керуванням позивача, 20.08.2021 року о 09 год. 30 хв. потрапив у ДТП з автомобілем "MERCEDES-BENZ F 170 CDI" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Постановою Галицького районного суду м. Львова в справі №461/7109/21 від 22.09.2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у страховій компанії «ARX». Відповідно до Звіту №4001/21 від 05 жовтня 2021 року про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був встановлений перелік пошкоджень отриманих автомобілем у результаті ДТП. Вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , складає 92\~786,55 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість відновлювального ремонту становить 56\~413,59 грн. На підставі даного документу страховою компанією встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 56413,59 грн. Дані кошти були перераховані на рахунок [PERSON] 19.10.2021 року. Позивач зазначає, що понесе значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування, оскільки 92786,55 грн. (вартість відновлювального ремонту) 56413,59 грн (сума страхового відшкодування) = 36372,96 грн. Таким чином, оскільки невідшкодованими залишаються 36 372, 96 грн, позивач просить стягнути з відповідача вищенаведену суму грошових коштів, а також відшкодувати моральну шкоду. Позивач в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги заперечив. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 81\~ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно вимог ст.1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ч.2 ст.1187 Цивільного кодексу України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Судом встановлено, що, [PERSON] є власником автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] . Як вбачається з матеріалів справи, даний автомобіль під керуванням [PERSON] , 20.08.2021 року о 09 год. 30 хв. потрапив у ДТП з автомобілем "MERCEDES-BENZ F 170 CDI" д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Так, 20 серпня 2021 року о 09 год.30 хв. на перехресті вул. Кубанська- Стуса, [PERSON] керуючи автомобілем "MERCEDES-BENZ F 170 CDI" д.н.з. [NUMBER] рухаючись по другорядній дорозі не надала дорогу автомобілю, який рухався по головній дорозі у результаті чого здійснила зіткнення з автомобілем VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] під Керуванням [PERSON] , в наслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження з матеріальними збитками. Потерпілий у даній справі - [PERSON] . Постановою Галицького районного суду м. Львова в справі №461/7109/21 від 22.09.2021 року [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Встановлено, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] застрахована у страховій компанії «ARX». Відповідно до Звіту №4001/21 від 05 жовтня 2021 року про оцінку автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , був встановлений перелік пошкоджень, отриманих автомобілем у результаті ДТП. Відповідно до вказаного Звіту №4001/21 від 05 жовтня 2021 року, вартість відновлюваного ремонту пошкодженого автомобіля VOLKSWAGEN JETTA д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , складає 92\~786,55 грн, а з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу вартість відновлювального ремонту становить 56\~413,59 грн.. На підставі даного документу страховою компанією встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 56\~413,59 грн. (п`ятдесят шість тисяч чотириста тринадцять гривень 59 копійок). Згідно виписки з особового рахунку, дані кошти в розмірі 56\~413,59 грн були перераховані на рахунок позивача [PERSON] . Таким чином,\~різниця між\~фактичним розміром\~шкоди (92786,55\~грн)\~і страховою\~виплатою (56413.59\~грн)\~становить 36\~372,96\~грн. Згідно з ч. 1 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною 2 ст. 1187 ЦК України встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Верховний Суд у своїй постанові від 22.01.2019 року у справі №676/518/17 доходить наступного висновку, що відповідно до частин першої, другої статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил статті 22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування. Відповідно до частини третьої статті 988 ЦК України страхова виплата за договором майнового страхування і страхування відповідальності (страхове відшкодування) не може перевищувати розміру реальних збитків. Інші збитки вважаються застрахованими, якщо це встановлено договором. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1194 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). З огляду на вищевикладені норми відповідальність за шкоду несе безпосередньо винуватець ДТП - особа, яка завдала шкоди. Така особа, відповідно до ст. 1192 ЦК України має відшкодувати завдані збитки у повному обсязі, розмір яких визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, або розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика, а також у разі, коли страховик має право регресу до особи, яка застрахувала свою відповідальність. Статтями 28, 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП. При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст.29, п.32.7 ст.32 ст.293акону України «Про обов`язковестрахування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого в порядку, встановленому законодавством. Шкоду, пов`язану з утратою товарної вартості транспортного засобу, страховик не відшкодовує. У постанові Верховного Суду України від 02 грудня 2015 року у справі № 6-691 цс 15 зроблено висновок про те, що правильним є стягнення із винного водія різниці між фактичною вартістю ремонту з урахуванням заміни зношених деталей на нові (без урахування коефіцієнта фізичного зносу) та страховим відшкодуванням, виплаченим страховиком у розмірі вартості відновлювального ремонту пошкодженого автомобіля з урахуванням зносу деталей, що підлягають заміні, оскільки в цьому випадку у страховика не виник обов`язок з відшкодування такої різниці незважаючи на те, що вказані збитки є меншими від страхового відшкодування (страхової виплати). У відповідності до позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 369/3461/17 від 09 жовтня 2019 року відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Постановою Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду від 04.12.2019 у справі № 359/2309/17 вказано, що системний аналіз пункту 32.7 частини першої статті 32 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статті 22, абзацу третього пункту 3 частини першої статті 988, статей 1166, 1187, 1194 ЦК України, пунктів 1.6, 8.6, 8.6.1, 8.6.2 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої спільним наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092, що власник пошкодженого внаслідок ДТП транспортного засобу має право на відшкодування у повному обсязі завданої йому майнової шкоди. При цьому, якщо цивільна відповідальність заподіювача шкоди була застрахована, але розміру страхового відшкодування не вистачає для повного відшкодування завданої майнової шкоди, у тому числі й у разі встановлення законодавчих обмежень щодо відшкодування шкоди страховиком, то в такому разі майнова шкода повинна бути відшкодована особою, яка завдала шкоду, в загальному порядку. Як було встановлено в ході розгляду справи, цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання страхової події була забезпечена у страховій компанії «ARX». Судом встановлено, що страховою компанією встановлено суму страхового відшкодування в розмірі 56\~413,59 грн. Оскільки \~різниця між\~фактичним розміром\~шкоди (92786,55\~грн)\~і страховою\~виплатою (56413,59\~грн)\~становить 36 372,96 грн, вказана сума залишається невідшкодованою. Таким чином, оскільки вина відповідача щодо пошкодження транспортного засобу позивача встановлена постановою суду, кошти, які необхідно витратити позивачу на ремонт транспортного засобу, підтверджені належним чином Звітом, страхові відшкодування не в повній мірі покривають вказані витрати, суд приходить до висновку, що саме з відповідача підлягає стягненню різниця між отриманими страховими виплатами та реальними витратами у розмірі 36372,96 грн. У відповідності до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. При цьому дані докази повинні бути належними та достовірними, як це передбачено ст.ст.77-79 ЦПК України. Як видно з досліджених судом письмових доказів, наданих позивачем на підтвердження заявленої вимоги про відшкодування матеріальної шкоди, такі отримані у порядку встановленому Законом, стосуються безпосередньо обставин справи та підтверджують покликання позивача на існуючі обставини справи, а відтак беруться судом до уваги, як належні та допустимі докази в процесі доказування. Водночас, суд зазначає, що позивач не надав достатніх і допустимих доказів на підтвердження заподіяння йому відповідачем моральної шкоди,\~яка, згідно з частиною другою\~статті 23 ЦК України,\~полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Виходячи з вищезазначеного, правові підстави для застосування норм статей\~1173,\~1174,\~1176 ЦК України\~та відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні. Такі висновки збігаються з позицією Верховного суду, яка викладена в постанові від 04 липня 2018 року у справі № 641/2328/17, що відповідно до ч.4\~ст. 263 ЦПК України\~має враховуватися судами при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Згідно ч.3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Оцінюючи докази по справі в цілому, беручи до уваги вищенаведені встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення матеріальної шкоди, звернені до відповідача, є обґрунтованими та підтверджуються матеріалами справи. При цьому, підстави для відшкодування моральної шкоди, враховуючи наявні у справі докази, відсутні. А тому суд приходить до переконання про часткове задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судові витрати, понесені позивачем та підтверджені матеріалами справи, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: partial