Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач Кредитна спілка «Кредитна спілка профспілок УМВС України в Рівненській області» звернувся подав до суду позов, в якому просив стягнути з [PERSON] заборгованість по кредитному договору. Ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області від 14 грудня 2021 року, позовну заяву Кредитної спілки «Кредитна спілка профспілок УМВС України в Рівненській області» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором направлено за підсудністю до Подільського районного суду м.Києва. Ухвалою Подільського районного суду міста Києва від 09 березня 2022 року позовну заяву було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 05 лютого 2019 року між Кредитною спілкою «Кредитна спілка УМВС профспілок України в Рівненській області», в особі голови правління Булгакової Надії Юріївни та [PERSON] за № 6 укладено договір про споживчий кредит. За умовами договору Кредитна спілка зобов`язується надати [PERSON] споживчий кредит в розмірі 50 000,00 грн. строком на 12 місяців, а останній зобов`язується повернути його та сплатити відсотки згідно погодженим сторонами графіку (п. 1.1. Договору). Кредит видавався під 35 % річних (п.3.1 Договору). Відповідно до п. 3.9. Договору у випадку несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, або із запізненням більш як на 10 банківських днів такий кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 61 %. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 6 від 05 лютого 2019 року не виконав. Отримавши кошти відповідно до видаткового касового ордера від 05.02.2019 року, допустив прострочення чергового платежу згідно графіку та по закінченні терміну дії договору кредитні кошти не повернув і відсотки за їх користування не сплатив. Відповідно до п. 3.9. Договору даний кредит визнано кредитом підвищеним ризиком та встановлено фіксовану процентну ставку в розмірі з 06 березня 2019 року. На день звернення до суду за відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 93 630,50 грн., з яких, 50 000,00 грн. - сума боргу, 1342, 47 грн. - відсотки за користування кредитом за період 06.02.2019 по05.03.2019 рік за ставкою 35%; 29076,71 грн. - відсотки за користування кредитом за період 06.03.2019 по 05.02.2020 рік за ставкою 61%,; 4152,00 грн. індекс інфляції за період прострочення виконання зобов`язань. Просить стягнути з відповідача заборгованість розмірі 93 630,50 грн. а також судові витрати по справі, а саме судовий збір, а також витрати на правову допомогу в розмірі 5000 грн.00 коп. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, подав заяву про розгляд справи без участі представника, проти ухвалення заочного рішення не заперечив. Відповідач у судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву та письмових пояснень з приводу позовних вимог не надав. Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд вирішив провести заочний розгляд справи. З наданих доказів суд встановив такі обставини і відповідні ним правовідносини. 05 лютого 2019 року між Кредитною спілкою «Кредитна спілка УМВС профспілок України в Рівненській області», в особі голови правління Булгакової Надії Юріївни та [PERSON] за № 6 укладено договір про споживчий кредит. За умовами договору Кредитна спілка зобов`язується надати [PERSON] споживчий кредит в розмірі 50 000,00 грн. строком на 12 місяців, а останній зобов`язується повернути його та сплатити відсотки згідно погодженим сторонами графіку (п. 1.1. Договору). Кредит видавався під 35 % річних (п.3.1 Договору). Відповідно до п. 3.9. Договору у випадку несвоєчасного надходження (прострочення) планового платежу повністю або частково, або із запізненням більш як на 10 банківських днів такий кредит може визнаватися кредитом з підвищеним ризиком. Протягом строку визнання кредиту кредитом з підвищеним ризиком встановлюється фіксована процентна ставка в розмірі 61 %. Відповідач [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором № 6 від 05 лютого 2019 року не виконав. Отримавши кошти відповідно до видаткового касового ордера від 05.02.2019 року, допустив прострочення чергового платежу згідно графіку та по закінченні терміну дії договору кредитні кошти не повернув і відсотки за їх користування не сплатив. Відповідно до п. 3.9. Договору даний кредит визнано кредитом підвищеним ризиком та встановлено фіксовану процентну ставку в розмірі з 06 березня 2019 року. На день звернення до суду за Відповідачем обліковується заборгованість в розмірі 93 630,50 грн., з яких, 50 000,00 грн. - сума боргу, 1342, 47 грн. - відсотки за користування кредитом за період 06.02.2019 по05.03.2019 рік за ставкою 35%; 29076,71 грн. - відсотки за користування кредитом за період 06.03.2019 по 05.02.2020 рік за ставкою 61%,; 4152,00 грн. індекс інфляції за період прострочення виконання зобов`язань. У статті 1046 ЦКУ визначено, - за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно ст. 1047 ЦКУ - договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. Згідно ч. 2 ст. 1047 ЦКУ - на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Згідно ч. 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до п. 2, п. 4 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини, щодо яких законом встановлена письмова форма. Згідно ст. 626 ЦКУ - договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За змістом ст. 638 ЦКУ - договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦКУ). Згідно ст. 525 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від зобов`язання не допускається. Згідно ст. 1049 ЦКУ позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ст. 1050 ЦКУ якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Крім цього, згідно ст. 625 ч.2 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І Загальні положення про зобов`язання книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування трьох процентів річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що три проценти річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Таким чином, судом встановлено наявний у відповідача борг за договором позики в сумі розмірі 93 630,50 грн., з яких 50 000,00 грн. - сума боргу, 1342, 47 грн. - відсотки за користування кредитом за період 06.02.2019 по 05.03.2019 рік за ставкою 35%; 29076,71 грн. - відсотки за користування кредитом за період 06.03.2019 по 05.02.2020 рік за ставкою 61%,; 4152,00 грн. індекс інфляції за період прострочення виконання зобов`язань. Позовні вимоги обґрунтовані, доведені і підлягають задоволенню. Також позивач просив стягнути на свою користь витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000,00 грн. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Частиною 1 ст. 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (ч. 2 ст. 137 ЦПК України). Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України). Стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Крім того, ст. 137 ч. 4 ЦПК України встановлено, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Водночас, відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається, в обґрунтування заявлених вимог щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, позивач надав суду Договір від 01 жовтня 2021 року надання правничої допомоги в укладений між адвокатом та кредитною спілкою Оплата послуг (гонорар) проводиться Клієнтом по взаємній домовленості. Обсяг та вартість робіт визначається та погоджується шляхом підписання акту виконаних робіт по кожній конкретній справі. Як вбачається, з розрахунку оплати наданих послуг, вартість правової допомоги становить 5000 грн. 00 коп., де включається ознайомлення з матеріалами, написання позовної заяви, представництво інтересів в суді, тощо. Суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 2000 грн. 00 коп., з врахуванням того, що доказів прийняття участі в судовому засіданні представником надано не було. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Outcome: approved