Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Короткий зміст вимог заяви У поданій заяві представник позивача зазначив, що вішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16.02.2022 року по справі №220/2352/21 позовні вимоги [PERSON] до Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське №1» про відшкодування моральної шкоди задоволено частково. При ухваленні по справі рішення суду від 16.02.2022 року судом питання про розподіл витрат на професійну правничу допомогу не вирішувався оскільки представником позивача було заявлено про надання доказів щодо понесених витрат на професійну правничу допомогу відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. В позовній заяві по даній справі було зазначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які [PERSON] (позивач) очікує понести у зв`язку із розглядом справи, в тому числі: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень. Фактично понесені позивачем витрати на правничу допомогу пов`язані з розглядом справи підтверджуються Договором про надання правової допомоги №54 від 04.11.2021 року, довідкою про сплату послуг адвоката, актом про приймання-передачу наданих послуг від 18.02.2022 року, наявністю в матеріалах справи додатків, підготовлених та завірених адвокатом та підготовленого адвокатом позову, відповіді на відзив. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які [PERSON] (позивач) очікував понести у зв`язку із розглядом справи, в тому числі: витрати на професійну правничу допомогу у сумі 3000 (три тисячі) гривень співпадає з фактично понесеними витратами, додаткових витрат понесено не було. Просить стягнути з відповідача на користь позивача 3000 грн. витрати по сплаті правничої допомоги. Позиція відповідача-позивача Додаткових пояснень, заперечень, відзиву на заяву позивача відповідач не надав. Процедура розгляду Сторони та їх представники, повідомлені належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання, у судове засідання не з`явились, представник позивача надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд вважає можливим розглянути справу без участі позивача, представника позивача, на підставі поданої нею заяви, без участі представника відповідача, відповідно до положень п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, та наявних матеріалів провадження. Фактичні обставини, встановлені судом Дослідивши матеріали справи у межах, необхідних для прийняття додаткового рішення, судом фактично встановлено наступне. Рішенням Великоновосілківського районного суду Донецької області від 16.02.2022 р. позовні вимоги [PERSON] задоволено частково. Вирішено стягнути з Державного підприємства «Шахтоуправління «Південнодонбаське № 1», ЄДРПОУ 34032208, яке розташоване за адресою: 85670, Донецька область, м. Вугледар, вул. Магістральна, буд. 4, на користь [PERSON] , [INFO] , ІНН [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , моральну шкоду, завдану внаслідок професійного захворювання в сумі 80 000 (вісімдесят тисяч) грн. Вирішено питання щодо розподілу судового збору. Під час прийняття рішення не вирішувалось питання про стягнення витрат на правничу допомогу адвоката. У встановлений ч. 8 ст. 141 ЦПК України строк та у встановленому порядку представник позивача Каратиш Ю.В. заявила про намір звернутися до суду з заявою про стягнення судових витрат. На підтвердження понесених судових витрат позивачем-відповідачем надано: договором про надання правової допомоги №54 від 04.11.2021 року, який є чинним та укладений у зв`язку з розглядом саме даної справи; довідку про сплату послуг адвоката; акт про приймання-передачу наданих послуг від 18.02.2022 року, згідно якого Перелік послуг, наданих Адвокатом: усна консультація - 300 грн.; складення позовної заяви - 1700 грн.; складення відповіді на відзив - 700 грн. підготовка додатків до позовної заяви в двох примірниках - 300 грн. Загальна вартість наданих послуг складає 3000 (три тисячі) гривень. Клієнт, у відповідності до п, 3,2 Договору, сплатив винагороду за надані послуги в розмірі 3000 (три тисячі) гривень. Додаткових витрат понесено не було. Мотиви, з яких виходить суд і застосовані норми права Відповідно до п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи за власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це заяву. Згідно ст. 246 ЦПК України якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу. Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу. Щодо вимог про стягнення витрат на професійну допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої - четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків\~надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правової допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову\~та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Визначаючи правову природу витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі й поняття таких витрат, суд бере до уваги наступне. Адвокат може здійснювати інші види адвокатської діяльності, не заборонені законом. Так, згідно з п.4 ч.1 ст.1 закону «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» від 05.07.2012 №5076-VI договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно з частинами першою та третьою\~статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. При цьому договір про надання правової допомоги повинен містити детальний опис правових послуг, що надаються, та їх вартість, порядок обчислення гонорару адвоката (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо. У п. 9 ч.1 ст.1 закону №5076-VI установлено: представництво вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги види адвокатської діяльності щодо надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п.6 ч.1 ст.1 закону №5076-VI). Відповідно до ст.19 закону №5076-VI видами адвокатської діяльності є,зокрема: надання правової інформації, консультацій та роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;; представництво інтересів фіз- і юросіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших держорганах, перед фіз- та юрособами. Частиною 4 ст. 141 ЦПК України передбачено, що якщо сума судових витрат, заявлена до відшкодування, істотно перевищує суму, заявлену в попередньому (орієнтовному) розрахунку, суд може відмовити стороні, на користь якої ухвалено рішення, у відшкодуванні судових витрат в частині такого перевищення, крім випадків, якщо сторона доведе, що не могла передбачити такі витрати на час подання попереднього (орієнтовного) розрахунку. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат,\~пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому\~законом\~порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Зазначена правова позиція викладена зокрема у постанові Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 199/3939/18-ц (провадження\~\~\~\~№ 61-15441св19). При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (§ 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (§§ 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (§ 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Між адвокатом Каратиш Ю.В. та Рухляда В.І. був укладений договір про надання правової допомоги №54 від 04.11.2021 року, який відповідає положенням\~статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Згідно умов договору та акту приймання-передачі наданих послуг разраховано вартість послуга двоката. Акт містить детальний опис робіт та вартість кожної з наданих послуг. Матеріали справи містять достатні докази щодо фактичної сплати [PERSON] адвокату зазначених у акті грошових сум. Отже, позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження необхідності сплати вказаної суми адвокату. Натомість, суд приймає до уваги, що позовні вимоги задоволено частково, а тому витрати підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Підстави для застосування положень ч. 4 ст. 141 ЦПК України відсутні. Вказане відповідатиме критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Висновки суду При визначенні суми відшкодування суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Необхідність стягнення витрат на правничу допомогу обґрунтована належними, допустимими та достатніми доказами. Натомість, суд не погоджується з розміром витрат, які слід стягнути з відповідача, враховуючи положення ч. 1 ст. 141 ЦПК України та принцип пропорційності стягнення судового збору розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, суд приходить до висновку, що заява представника позивача [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково, в розмірі 2400 грн. Сума, визначена судом до відшкодування, є реальною, розумною та співмірною з наданими послугами, понесеними позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved