Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою в якій просить визнати, що [PERSON] , є батьком [PERSON] , [INFO] та стягнути з [PERSON] аліменти на користь позивача на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Рішенням Вишгородського\~районного суду\~Київської області\~від 01.06.2022\~року позовні\~вимоги [PERSON] \~до [PERSON] \~про визнання\~батьківства та\~стягнення аліментів задоволено частково. 01.06.2022 року представник позивача подала до суду клопотання про стягнення з [PERSON] на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 12\~500,00 грн., та стягнути з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. Згідно п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, судом не вирішено питання про судові витрати. Суд розглядає питання про ухвалення додаткового рішення без повідомлення учасників справи у відповідності до статті 270 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного. Рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01.06.2022 року позов задоволено частково. Визнано, що [PERSON] , [INFO] , є батьком [PERSON] , [INFO] . Стягнуто з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 17.06.2021 року та до досягнення повноліття. Стягнуто з [PERSON] на користь держави 1\~816,00 грн. судового збору. Однак, при ухваленні рішення судом не було вирішено питання, щодо розподілу судових витрат, пов`язаних із наданням\~правничої допомоги,\~а також\~не повністю\~вирішено питання\~щодо стягнення\~судового збору\~сплаченого позивачем\~при зверненні\~до суду\~за немайнову\~вимогу,\~а саме визнання батьківства. За змістом ч.1 та п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно до ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а в разі якщо домовленості про укладення мирової угоди, відмову позивача від позову або визнання позову відповідачем досягнуто сторонами за результатами проведення медіації - 60 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Як вбачається, з квитанції №0.0.2160101800.1 від 14.06.2021 року [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою про визнання батьківства та стягнення аліментів сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн., за позовну вимогу немайнового характеру, а саме визнання батьківства. Під час розгляду справи, а саме в підготовчому судовому засіданні, 03.12.2021 року, до початку розгляду справи по суті, [PERSON] визнав заявлені позовні вимоги в частині визнання його батьківства, щодо малолітньої [PERSON] . Таким чином,\~суд приходить\~до висновку,\~про повернення\~ [PERSON] \~з державного\~бюджету 50\~відсотків судового\~збору,\~сплаченого при\~поданні позову, що складає 454,00 грн., у відповідності до приписів ч.1 ст.142 ЦПК України. 30.08.2021 року між адвокатом Осадчою К.О. (адвокат) та [PERSON] (клієнт) укладено договір №140 про надання правової допомоги, згідно якого, адвокат готує необхідні документи по справі №363/2446/21, а також зобов`язується представляти інтереси клієнта а суді (пп.1.1). Як вбачається, з квитанції Р24А1591539307С0836 від 08.10.2021 року, квитанцій Р24А1489634115С6798 від 02.09.2021 року, квитанції Р24А1766339319С9776 від 03.12.2021 року та квитанції Р24А2309248719С4929 від 31.05.2022 року, [PERSON] на підставі договору №140 про надання правової допомоги від 30.08.2021 року сплатила за отриману правничу допомогу пов`язану з розглядом справи 12\~500,00 грн., що також підтверджується актом №01 здачі-приймання наданих послуг за договором №140 про надання правової допомоги від 30.08.2021 року. Отже, враховуючи те, що [PERSON] при зверненні до суду з позовом сплачено судовий збір, а також, що правнича допомога отримана [PERSON] виключно в межах розгляду цивільної справи за позовними вимогами [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів, на користь [PERSON] підлягають стягненню судові витрати понесені позивачам за отриману правничу допомогу у розмірі 12\~500,00 грн. Таким чином, оскільки рішенням Вишгородського районного суду Київської області від 01.06.2022 року не в повній мірі вирішено питання щодо розподілу судових витрат, суд вважає, за потрібно ухвалити додаткове рішення з цього питання.

Outcome: approved