Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

18.05.2021 року [PERSON] звернулася до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням. У позові [PERSON] просить визнати її зятя [PERSON] таким, що втратив право користування домоволодінням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , оскільки після смерті дружини (доньки позивача) [PERSON] , яка померла [INFO] , він не проживає за вказаною адресою без поважних причин з 03.09.2019 року, не сплачує комунальні послуги, його речі відсутні в квартирі. Його реєстрація за даною адресою перешкоджає позивачу в реалізації її прав як власника. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 21.05.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31.01.2022 року підготовче провадження по справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. Від відповідача відзив на позов не надійшов. У судовому засіданні [PERSON] позов підтримала, просила задовольнити. Проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився. Про час, дату та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив. Від представника третьої особи: Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради Пономарьова А.С. надійшла заява, в якій просив розгляд справи проводити за відсутності представника. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи вищевикладене, відповідно до ч.3 ст. 211, ч.4 ст.223, ч.1 ст.280, ст.281 ЦПК України, суд постановив розглядати справу за відсутності відповідача на підставі наявних у ній даних і доказів та ухвалити заочне рішення. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, доходить висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. У судовому засіданні встановлено, що відповідно до договору дарування, посвідченого 29.07.1994 року державним нотаріусом Другої дніпропетровської державної нотаріальної контори Гуніним О.В., жилий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] (а.с. 6-7). У будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , зареєстрованим значиться: [PERSON] , що підтверджується довідкою № 5494 про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб від 17.05.2021 року (а.с. 17). Згідно з актом від 17.05.2021 року [PERSON] не проживає за адресою: [ADDRESS] , з вересня 2019 року (а.с. 18), що також підтверджено показаннями свідків [PERSON] , та [PERSON] , допитаних у судовому засіданні. Відповідно до ст. 41 Конституції України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. За змістом права власності, визначеного ст. 317 ЦК України, право власності - це право володіння, користування і розпорядження майном. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. На підставі ч. 2 ст. 319 ЦК України власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною другою статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» громадянин України, який проживає на території України, а також іноземець чи особа без громадянства, який на законних підставах постійно або тимчасово проживає на території України, зобов`язані протягом 30 календарних днів після прибуття до нового місця проживання (перебування) задекларувати або зареєструвати його. Згідно з ч. 3 ст. 1 вищевказаного закону реєстрація місця проживання (перебування) особи не є підставою для набуття такою особою права володіння, користування чи розпорядження житлом (у тому числі не є підставою для вселення чи визнання за особою права на проживання та/або права користування житлом), про проживання в якому особа повідомила. За змістом ст. 24 Закону України «Про надання публічних (електронних публічних) послуг щодо декларування та реєстрації місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється, зокрема, на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житло або права користування житлом, про виселення, визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Враховуючи викладене, а також, що відповідач не проживає у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , більше року, що підтверджено матеріалами справи та показаннями свідків у судовому засіданні, а також те, що судом не встановлено поважних причин його відсутності за вказаною адресою, суд доходить висновку про наявність правових підстав для задоволення позову. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати у розмірі 908 грн. (а.с.1) підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved