Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Сазонова Олена Миколаївна, Приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Русецька Оксана Олександрівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 12.01.2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою Оксаною Олександрівною за заявами Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» на підставі виконавчих написів приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни від 26.10.2021 року, зареєстрованих в реєстрі за № 12357 та № 12358 було відкрито наступні виконавчі провадження: -№ 68107411 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 314 163,43 грн.; -№ 68106988 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 705 206,96 грн. Про існування відкритих щодо виконавчих проваджень Позивач дізналась на початку лютого 2021 року, коли перевіряла у додатку «Дія» відповідні відомості. Під час ознайомлення із знайденою інформацією Позивачу стало відомо, що стягнення з неї заборгованості у ВП № 68107411 та ВП № 68106988 проводиться на підставі саме виконавчих Зазначені виконавчі написи позивач вважає незаконним та таким, що не підлягають виконанню, оскільки приватним нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості за кредитними договорами. Крім того, позивач зазначає, що законом не встановлено випадку вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, а тому нотаріусом мало бути відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме вчинення оспорюваних виконавчих написів. Ухвалою суду від 25.04.2022 відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження. 26 травня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. 22.06.2022 справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. \~ \~ \~ \~ В судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяву про розгляд справи за його відсутності, не скористалася правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки судові не повідомили. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. З`ясувавши обставини справи і дослідивши докази суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Сазонової Олени Миколаївни, на підставі 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів було вчинено виконавчі написи, які зареєстровані в реєстрі: за № 12357 про про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 314 163,43 грн. та №12358, про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 705 206,96 грн. Постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни від 12.01.2022 відкрито виконавчі провадження: -№ 68107411 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 314 163,43 грн. (триста чотирнадцять тисяч сто шістдесят три гривні сорок три копійки); -№ 68106988 про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ» заборгованості у розмірі 705 206,96 грн. Відповідно ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат», передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 89 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішення справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Пунктом 8 зазначеної постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Відповідно до п. 2 Переліку для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. У постанові від 27.03.2019 по справі 133/1666/16-ц Велика Палата Верховного Суду вказала, що віршуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Оскільки в матеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, що при вчиненні напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком є безспірним. Також, виходячи із дослідження доказів, сума заборгованості позивача перед банком є спірною. З огляду на вищевикладене, суд вважає визнати оспорювані виконавчі написи нотаріуса такими, що не підлягають виконанню. Враховуючи результат розгляду справи, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, що складаються зі: судового збору за подачу позовної заяви в розмірі 1984,80 грн., та за подачу заяви про забезпечення доказів у розмірі 992,40 грн., а всього 2977,20 (дві тисячі дев`ятсот сімдесят сім гривень 20 копійок).

Outcome: approved