Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про зміну розміру стягуваних аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що з відповідачем розірвали шлюб 10.01.2011 року. Зазначає, що під час шлюбу у них народилося двоє дітей: [PERSON] та [PERSON] , які проживають з нею та знаходяться на її утриманні, що підтверджується довідкою сільської ради. Посилається на те, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.06.2018 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] в сумі по 850 гривень щомісячно до її повноліття, та на [PERSON] в сумі по 950 гривень щомісячно до її повноліття. Крім того вказує, що на даний час змінився прожитковий мінімум на дитину відповідного віку, зросли ціни на продовольчі товари, а тому аліментів, які сплачує відповідач недостатньо для задоволення потреб дітей, а тому просила позов задовольнити. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилася, однак через канцелярію суду подала письмову заяву про зміну позовних вимог, просила стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання дітей по 1700 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття та розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] в впідготовче судове засідання не з`явився, однак через канцелярію суду подав заяву в якій змінені позовні вимоги визнає повністю, просить справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1. ст.206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що у сторін від шлюбу є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 06.12.2012 року (а.с.6), та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується паспортом № [NUMBER] (а.с.9). Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 19.06.2018 року з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей: [PERSON] в сумі по 850 гривень щомісячно до її повноліття, та на [PERSON] в сумі по 950 гривень щомісячно до її повноліття (а.с.7-8). Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] розірвали шлюб 10.01.2011 року, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу серія [NUMBER] від 10.01.2011 року. (а.с.12). Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] від 01.12.2017 року стверджується те, що позивачка після реєстрації шлюбу змінила прізвище на " [PERSON] " (а.с.11). Згідно довідки №138/05 від 07.06.2022 року, виданої виконавчим комітетом Кіцманської міської ради Чернівецької області вбачається, що на утриманні [PERSON] знаходяться діти: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с.13). Згідно з вимогами ст.12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до вимог ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Відповідно до вимог ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1 статті 192 Сімейного кодексу України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України - за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.\~Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Таким чином, при розгляді вимог позивачки [PERSON] про збільшення розміру аліментів що стягуються з відповідача [PERSON] на її користь на утримання дітей, суд враховує те, що після винесення Кіцманським районним судом Чернівецької області рішення про стягнення аліментів змінився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, а попередньо визначений розмір аліментів вочевидь не відповідає необхідним та достатнім потребам для гармонійного розвитку дітей, та з метою забезпечення належного рівня життя дітей, вважає за можливе збільшити розмір аліментів до рівня прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі, аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповідно до ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У даній справі суд не присуджує аліменти на дитину, а змінює їх розмір, тому аліменти у розмірі визначеному даним рішенням суду підлягають стягненню з дня набрання цим рішенням законної сили. З огляду на ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка згідно Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є обов`язковою для застосування національними судами, рішення суду повинне бути не тільки законним та обґрунтованим, але й справедливим. При цьому, як вбачається з матеріалів справи, на утриманні відповідача інших неповнолітніх дітей чи непрацездатних членів сім`ї не перебуває, він є працездатним та має можливість працювати і отримувати дохід. Згідно\~ Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» \~установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року становить 2618 гривень Таким чином, визначаючи належний до стягнення з відповідача розмір аліментів, суд виходить з того, що дитина має право\~на достатній рівень життя, з урахуванням обов`язку обох батьків утримувати своїх дітей, стану здоров`я дитини, суд вважає, що слід змінити розмір аліментів, що стягуються та стягувати з відповідача аліменти на утримання дітей: дочки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1700 гривень щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. З частини 6\~ст. 141 ЦПК України\~вбачається, що якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. З п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~вбачається, що від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви, в якій містяться вимоги щодо стягнення аліментів, тому суд констатує про необхідність стягнення судового збору у розмірі 992,40 коп. з відповідача в дохід держави. На підставі вищенаведеного, відповідно до ст.ст.\~80, 88, 180,\~181,\~182,\~184,\~191 Сімейного кодексу України, ст.\~1,\~2 Закону України «Про охорону дитинства»,\~ ст.\~4,\~5,\~12,\~13,\~81,\~82 Цивільного процесуального кодексу України,

Outcome: approved