Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

У вересні 2020 року представник Акціонерне товариство «МЕГАБАНК» звернувся до Київського апеляційного суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства «ОСМАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАЙХАНА», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.04.2014 між ПАТ «МЕГАБАНК», правонаступником якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Генеральний кредитний договір на здійснення кредитних операцій № ГД-6-11/2013. У межах Генерального договору 29.04.2013 між позивачем та [PERSON] був укладений Кредитний договір № 6-11/2013-MK-UAH (надалі - Договір 1), згідно умов якого банк надав грошові кошти (відкрив не відновлювану кредитну лінію) на ремонт нежитлової будівлі у розмірі 6 000 000,00 грн. на строк з 29.04.2013 до 28.09.2017 включно, а відповідач 1 зобов`язався на умовах, передбачених цим договором, повернути Кредит та сплатити проценти в розмірі 24 % річних. Відповідно до п. 4.2.1. Договору 1 відповідач 1 зобов`язався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин «28» вересня 2017 року згідно з Графіком повернення кредиту. Також між позивачем та [PERSON] в межах Генерального договору був укладений кредитний договір № 6-11/2013-MK-UAH - 1 від 13.01.2014 (надалі-Договір 2), згідно умов якого банк надав грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 1 200 000,00 грн. на строк з 13.01.2014 до 27.04.2018, а відповідач 1 зобов`язалась на умовах, передбачених договором 2, повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 23 % річних. Згідно з п. 4.2.1. Договору 2 відповідач 1 зобов`язався своєчасно, згідно з Графіком платежів, здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним. У порушення умов Договору 2 відповідач 1 за період з 05.05.2014 по 27.04.2018 включно згідно з Графіком платежів Кредит в розмірі 1 200 000,00 грн. В забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1за Договором 1 були укладені наступні договори поруки: між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 2) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П від 29.04.2013 (надалі - Договір поруки 1); між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 5) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -П-1-1 від 29.04.2013 (надалі - Договір поруки 2); між позивачем та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ОСМАН» (надалі - Відповідач 3) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -П-2 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 3); між позивачем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧАЙХАНА» надалі-відповідач 4) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -П-3 від 31.07.2013 (надалі - Договір поруки 4). Відповідно до умов яких поручителі, як солідарні боржники, зобов`язались перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком відповідачу 1 у вигляді кредиту, згідно з Кредитним договором № 6-11/2013-МК-UAH від 29.04.2013, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. В забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1за Договором 2 були укладені наступні договори поруки: між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 5); між позивачем та відповідачем 5 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П-1 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 6); між позивачем та відповідачем 3 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П-2 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 7); між позивачем та відповідачем 4 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК - UAH - 1-П-3 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 4). Відповідно до умов яких поручителі, як солідарні боржники, зобов`язались перед банком відповідати за виконання зобов`язань щодо повернення коштів, наданих банком відповідачу 1 у вигляді кредиту, згідно з Кредитним договором № 6-11/2013-МК-UAH-1 від 29.04.2013, сплати процентів за користування кредитом, а також можливих штрафних санкцій, у розмірі та у випадках, передбачених Кредитним договором. В якості забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за умовами договорів: кредитних, в тому числі договорів про надання овердрафту, відкриття кредитних ліній; врахування та авалювання векселів; надання гарантій; договорів факторингу та інших договорів з боржником на здійснення активних операцій, які можуть бути укладені у майбутньому у рамках Генерального договору на здійснення кредитних операцій №ГД-6-11/2013 від 29.04.2013, Кредитним договором №6-11/2013-МК-11 UAH від 29.04.2013 укладено між позивачем, відповідачем 2 та відповідачем 3 іпотечний договір №6-11/2013-МК- UAH - з від 29 квітня 2013 року. Відповідно до п. 5.1 Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем 1 зобов`язання за кредитним договором, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. В якості забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором 1 та Договором 2 між позивачем та відповідачем 6 було укладено Договір застави майна № 6-1 1/2013-MK-UAH-3-1 від 24.02.2014. Відповідно до п. 1.1. Договору застави він забезпечує виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором 1 та Договором 2. Пунктами 3.1., 3.2., 3.2.2. Договору застави передбачено право позивача у разі невиконання або неналежного виконання відповідачем 3 основного зобов`язання задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом продажу предмета застави шляхом укладення договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем або на публічних торгах. Однак, відповідачами не виконано умови укладених з банком договорів, у зв`язку з чим наявна заборгованість з боку відповідача 1, яка станом на 01.08.2020 складається з: заборгованості за кредитним договором № 6-11/2013-MK-UAH від 29.04.2013 становить 7 237 598,41 грн. з яких: заборгованість за Кредитом в розмірі 4 800 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування Кредитом в розмірі 418 626,49 грн.; суми штрафів в розмірі 2 018 971,92 грн. Заборгованість за кредитним договором № 6-11/2013-MK-UAH-1 від 13.01.2014 станом на 14.08.2020 становить 1 724 920,32 грн. з яких: заборгованість за Кредитом в розмірі 1 200 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування Кредитом в розмірі 96 239,11 грн.; суми штрафів в розмірі 428 681,21 грн. Ухвалою Київського апеляційного суду від 29.09.2020 визначено Дарницький районний суд м. Києва, який забезпечить розгляд цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «МЕГАБАНК» до [PERSON] , [PERSON] , Приватного підприємства «ОСМАН», Товариства з обмеженою відповідальністю «ЧАЙХАНА», [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості, звернення стягнення на предмет іпотеки та предмет застави. Ухвалою суду від 01.02.2021 відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.09.2021 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду в судовому засіданні. Учасників справи повідомлено про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, одночасно сторонам роз`яснено їх процесуальні права на подачу відповідних заяв по суті справи у встановлені строки. У судове засідання представник позивача не з`явився, проте від нього до суду надійшла заява про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, виходячи з обставин, викладених в позові, проти заочного розгляду справи не заперечував. У судові засідання відповідачі систематично не з`являлись, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, поважні причини неявки суду не повідомляли, заяв про розгляд справи за його відсутності або відкладення розгляду справи до суду не надходило. Відзиву на позовну заяву від відповідачів до суду не надходило. Згідно ч. 3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явились в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність учасників справи за правилами загального позовного провадження та ухвалити заочне рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Відповідно до пунктів 3, 4 частини першої статті 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є: свобода договору, свобода підприємницької діяльності, яка не заборонена законом. Підстави виникнення цивільних прав та обов`язків визначені в статті 11 ЦК України, зокрема з договорів та інших правочинів. Статтею 14 цього Кодексу визначено, що цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Під кредитними правовідносинами розуміють такі, що виникають з приводу надання (передачі, використання) грошових коштів на умовах повернення. Згідно п. 3 ст. 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», фінансовий кредит - кошти, які надаються у позику юридичній або фізичній особі на визначений строк та під процент. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про банки та банківську діяльність», банківський кредит - будь-яке зобов`язання банку надати певну суму грошей, будь-яка гарантія, будь-яке зобов`язання придбати право вимоги боргу, будь-яке продовження строку погашення боргу, яке надано в обмін на зобов`язання боржника щодо повернення заборгованої суми, а також на зобов`язання на сплату процентів та інших зборів з такої суми. Кредитний договір є різновидом договору позички, тому до правовідносин, що виникають на його основі, застосовуються ті ж правила, що діють для договорів позички. Згідно статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк зобов`язується надати кредит позичальнику в розмірі й на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит і сплатити відсотки. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 Глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. На підставі пункту першого статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Судом встановлено, що 29.04.2013 між ПУБЛІЧНИМ АКЦІОНЕРНИМ ТОВАРИСТВОМ «МЕГАБАНК», правонаступником якого АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «МЕГАБАНК» та [PERSON] було укладено Генеральний кредитний договір на здійснення кредитних операцій № ГД-6-11/2013. У межах Генерального договору 29.04.2013 між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем 1 був укладений Кредитний договір № 6-11/2013-МК-UAH (надалі - Договір 1). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору 1 позивач надав відповідачу 1 грошові кошти (відкрив не відновлювану кредитну лінію) на ремонт нежитлової будівлі у розмірі 6 000 000,00 грн. на строк з 29.04.2013 до 28.09.2017 включно, а відповідач 1 зобов`язався на умовах, передбачених Договором 1, повернути Кредит та сплатити проценти в розмірі 24 % річних. Фактично відповідачем 1 отримані грошові кошти у розмірі 4 8000 000,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] . Також, між АТ «МЕГАБАНК» та відповідачем 1 в межах Генерального договору був укладений кредитний договір № 6-11/2013-МК-UAH-1 від 13.01.2014 (надалі - Договір 2). Відповідно до п.п. 1.1., 1.2., 1.3. Договору 2 позивач надав відповідачу 1 грошові кошти на споживчі цілі у розмірі 1 200 000,00 грн. (надалі - Кредит) на строк з 13.01.2014 до 27.04.2018, а відповідач 1 зобов`язався на умовах, передбачених Договором 2, повернути кредит та сплатити проценти в розмірі 23 % річних. Фактично відповідачем 1 отримані грошові кошти в розмірі 1 200 000,00 грн., що підтверджується випискою з рахунку № [NUMBER] . Згідно з п. 1.5. Договору 1 повернення Кредиту здійснюється згідно з Графіком повернення кредиту, зазначеним в Додатку № 1, який є невід`ємною частиною Договору 1. Відповідно до п. 1.4. Договору 2 повернення Кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними платежами в розмірі та в строки, встановлені Графіком платежів. Згідно з п. 1.6. Договору 1 га п. 1.5. Договору 2 визначення сукупної вартості Кредиту (з урахуванням процентної ставки за ним, вартості всіх супутніх послуг та інших фінансових зобов`язань відповідача 1, які пов`язані з отриманням, обслуговуванням і погашенням Кредиту та реальної процентної ставки, а також Графік платежів наведено у Додатку, який є невід`ємною частиною Договору. Відповідно до п. 4.2.1. Договору 1 відповідач 1 зобов`язався повернути отриманий кредит в повному обсязі до 16 години 00 хвилин «28» вересня 2017 року згідно з Графіком повернення кредиту. Згідно з п. 4.2.1. Договору 2 відповідач 1 зобов`язався своєчасно, згідно з Графіком платежів, здійснювати повернення Кредиту та сплату процентів за користування ним. Відповідно до п. 4.2.3. Договору 1 відповідач 1 зобов`язаний своєчасно здійснювати сплату позивачу нарахованих процентів за користування кредитом та комісійної винагороди в порядку та на умовах, передбачених Договором 1. Відповідно до п. 5.2. Договору 1 та Договору 2 нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в кінці місяця та в день погашення ануїтетного платежу відповідачем 1, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої Договором. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Проценти за користування Кредитом при повному достроковому його поверненні нараховуються та сплачуються виходячи з фактичного строку користування Кредиту. Проценти за користування Кредитом сплачуються Відповідачем 1 щомісяця, не пізніше дати вказаної в Графіку повернення кредиту, а також в день повернення Кредиту. Якщо сплату процентів не буде здійснено у встановлені строки - до 16 години 00 хвилин дати, вказаної у Графіку повернення кредиту, то несплачена сума процентів за Кредитом вважається простроченою заборгованістю (за винятком випадків коли встановлений Графіком повернення термін закінчується у вихідний, святковий або інший неробочий день: в таких випадках здійснення сплати процентів у перший за ним робочий день не є простроченням). Згідно з п. 5.3 Договору 1 якщо платіж не буде здійснено у встановлені строки - до 16 години 00 хвилин дати, вказаної у Графіку повернення кредиту, то сплачена сума платежу за Кредитом вважається простроченою заборгованістю (за винятком випадків коли встановлений Графіком повернення кредиту термін закінчується у вихідний, святковий або інший неробочий день: в таких випадках здійснення платежу у перший за ним робочий день не є простроченням). Відповідно до п. 5.2. Договору 2 нарахування процентів за користування Кредитом здійснюється в кінці місяця та в день погашення платежу відповідачем 1, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці 360 днів у році, та процентної ставки, передбаченої Договором 2. При цьому день видачі та день повернення Кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів «факт/360»). Згідно з п. 5.3. Договору 2 якщо платіж не буде здійснено у встановлені строки - до 16 години 00 хвилин дати, вказаної у Графіку платежів, то несплачена сума платежу за Кредитом та/або процентами вважається простроченою заборгованістю (за винятком випадків коли встановлений Графіком платежу термін закінчується у вихідний, святковий або інший неробочий день: в таких випадках здійснення платежу у перший за ним робочий день не є простроченням). Відповідно до п. 7.1.3. - 7.1.4. Договору 1 за користування частиною кредиту та процентів понад строку, встановленого Графіком повернення кредиту згідно з п. 1.5. та п. 4.2.1. Договору 1 відповідач 1 сплачує позивачу штраф у розмірі 10 (десять) процентів від суми несвоєчасно сплаченої частини кредиту. Згідно з п. 7.1.1. Договору 1 банк може стягнути штраф з відповідача 1 згідно п. 4.2.1., 4.2.2. Договору 1 - у розмірі 25 % від суми отриманого кредиту. Відповідно до п. 7.1.1. Договору 2 Позивач може стягнути з відповідача 1 за кожний випадок несвоєчасної, тобто не у відповідності з Графіком платежів, сплати платежів штраф - у розмірі 5% від несвоєчасно сплаченої суми за перші 5 днів користування, у розмір 10% - понад 5 днів користування. Згідно з п. 7.1.2. Договору 2 банк за користування кредитом понад строку, вказаного у п. 1.2. Договору 2 може стягнути штраф з відповідача 1 - у розмірі 25 % від суми отриманого кредиту. Поняття поруки закріплено у ст. 553 ЦК України, відповідно до якої порукою є договір, за яким поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. Договір поруки має бути укладений у письмовій формі, оскільки відповідно до ч. 2 ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов`язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. В забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1за договором № 6-11/2013-МК-UAH від 13.01.2014 були укладені договори поруки: між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 2) був укладений Договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П від 29.04.2013 (надалі - Договір поруки 1); між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 5) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH - П-1-1 від 29.04.2013 (надалі - Договір поруки 2); між позивачем та ПРИВАТНИМ ПІДПРИЄМСТВОМ «ОСМАН» (надалі - відповідач 3) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -П-2 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 3); між позивачем та ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЧАЙХАНА» надалі-відповідач 4) був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК - UAH -П-3 від 31.07.2013 (надалі - Договір поруки 4). Відповідно до п. 1.1. Договору поруки 1, Договору поруки 2, Договору поруки 3, Договору поруки 4 відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5 поручилися перед позивачем за виконання відповідачем 1 в повному обсязі усіх обов`язків, що виникли з кредитного договору № 6-11/2013-МК -UAH від 29.04.2013 та за будь-якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Поручителі поручилися перед позивачем за виконання відповідачем 1 будь-якого збільшення зобов`язань відповідача 1 за Договором 1 і надали згоду на будь-яку зміну умов Договору 1 в т.ч., які можуть призвести до збільшення обсягу їх відповідальності та не потребує внесення додаткових змін до Договору поруки 1, Договору поруки 2, Договору поруки 3, Договору поруки 4. Поручителі поручилися перед позивачем за виконання зобов`язань за Договором 1 у разі переведення боргу за Договором 1 відповідно на іншу особу або у разі смерті відповідача 1. Згідно з п. 2.1.1. Договору поруки 1, Договору поруки 2, Договору поруки 3, Договору поруки 4 відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5 зобов`язалися відповідати перед 1 позивачем за порушення відповідачем 1 зобов`язань за Договором 1, а саме: повернення кредиту у сумі та строк визначений Договором 1 з урахуванням будь-яких змін до них; сплату нарахованих процентів та комісійної винагороди згідно з умовами Договору 1; сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту; сплату збитків у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем 1 зобов`язань за Договором 1. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору поруки 1, Договору поруки 2, Договору поруки 3, Договору поруки відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5 відповідають перед позивачем за порушення зобов`язання відповідачем 1 (новим Боржником у разі переведення боргу або у разі смерті відповідача 1) як солідарні боржники, у тому ж обсязі, що і відповідач 1, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків, в тому числі у разі будь-якого їх збільшення згідно з умовами Договору 1. У забезпечення виконання зобов`язання відповідача 1за договором № 6-11/2013-МК-UAH-1 від 13.01.2014були укладені наступні договори поруки: між позивачем та відповідачем 2 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 5); між позивачем та відповідачем 5 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П-1 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 6); між позивачем та відповідачем 3 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК- UAH -1-П-2 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 7); між позивачем та відповідачем 4 був укладений договір поруки № 6-11/2013-МК - UAH - 1-П-3 від 13.01.2014 (надалі - Договір поруки 4). Відповідно до п. 1.1. Договору поруки 5, Договору поруки 6, Договору поруки 7, Договору поруки 8 відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5 поручилися перед позивачем за виконання відповідачем 1 в повному обсязі усіх обов`язків, що виникли з кредитного договору № 6-11/2013-МК-UAH-1 від 13.01.2014 та за будь- якими додатковими угодами до нього, що укладені та/або будуть укладені у майбутньому. Поручителі поручилися перед Позивачем за виконання відповідачем 1 будь-якого збільшення зобов`язань відповідача 1 за Договором 2 і надали згоду на будь-яку зміну умов Договору 2 в т.ч. які можуть призвести до збільшення обсягу їх відповідальності та не потребує внесення додаткових змін до Договору поруки 5, Договору поруки 6, Договору поруки 7, Договору поруки 8. Поручителі поручилися перед позивачем за виконання зобов`язань за Договором 2 у разі переведення боргу за Договором 2 відповідно на іншу особу або у разі смерті відповідача 1. Згідно з п. 2.1.1. Договору поруки 5, Договору поруки 6, Договору поруки 7, Договору поруки 8 відповідач 2, відповідач 3, відповідач 4, відповідач 5 зобов`язалися відповідати перед позивачем за порушення відповідачем 1 зобов`язань за Договором 2, а саме: повернення кредиту у сумі та строк визначений Договором 2 з урахуванням будь- яких змін до них; сплату нарахованих процентів та комісійної винагороди згідно з умовами Договору 2; сплату неустойки за несвоєчасну сплату процентів, повернення кредиту; сплату збитків у зв`язку з неналежним виконанням відповідачем 1 зобов`язань за Договором 2. Відповідно до п.п. 3.1., 3.2. Договору поруки 5, Договору поруки 6, Договору поруки 7, Договору поруки 8 Відповідач 2, Відповідач 3, Відповідач 4, Відповідач 5 відповідають перед позивачем за порушення зобов`язання відповідачем 1 (новим Боржником у разі переведення боргу або у разі смерті відповідача 1) як солідарні боржники, у тому ж обсязі, що і відповідач 1, включаючи сплату основного боргу за кредитом, процентів, неустойки, комісійних винагород, відшкодування збитків, в тому числі у разі будь-якого їх збільшення згідно з умовами Договору 2, який посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Бакіровою В.В. та зареєстрований в реєстрі за №438 від 29.04.2013. Згідно п. 1.2. Іпотечного договору предметом іпотеки є нежитлова будівля, кафе, що складається з: кафе « [INFO] » з літніми приміщеннями літ. «А-2»; мансарда над літ. «А-2»; чайхана з літніми приміщеннями літ. «К-3»; госпблок літ. «Л», чайхана літ. «М-2», чайхана літ. «Н-2» загальною площею 1 404,6кв.м., торговою площею 469,0 кв.м., реєстраційний номер об`єкта в ДРРП 51706501117, що розташована за адресою: [ADDRESS] , що належить [PERSON] та ПРИВАТНОМУ ПІДПРИЄМСТВУ «ОСМАН» на праві спільної часткової власності: Предмет іпотеки розташовано на земельній ділянці площею 0,1722 га, кадастровий номер 0111700000:01:002:0043, що знаходиться в оренді та використовується Відповідачем 3 для іншої комерційної діяльності (обслуговування кафе « [INFO] ») згідно договору оренди землі від 1 1.03.2005 року, зареєстрованого у Судацькому міському відділі Кримської регіональної філії ДП «ЦДЗК» при Держкомземі України, про що у державному реєстрі землі здійснено запис від 22 квітня 2005 року за №040501600020. Пунктом 1.4. Іпотечного договору передбачено, що вартість предмета іпотеки становить 11 933 845,00 грн. (одинадцять мільйонів дев`ятсот тридцять три тисячі вісімсот сорок п`ять гривень 00 копійок). В п. 1.3 Іпотечного договору передбачено, що за рахунок предмета іпотеки банк має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет іпотеки, відшкодування ви трат щодо страхування предметів іпотеки, відшкодування збитків, завданих порушенням основного зобов`язання чи умов іпотечного договору. Відповідно до п. 5.1. Іпотечного договору у разі невиконання або неналежного виконання Відповідачем 1 основного зобов`язання, а також з інших відстав, передбачених чинним законодавством України, позивач вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на Предмет іпотеки у порядку, передбаченому чинним законодавством України. Окрім того, для забезпечення виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором І та Договором 2 між позивачем та [PERSON] (надалі - відповідач 6) був укладений Договір застави майна № 6-1 1/2013-MK-UAH-3-1 від 24.02.2014 (надалі - Договір застави). Відповідно до п. 1.1. Договору застави він забезпечує виконання відповідачем 1 зобов`язань за Договором 1 та Договором 2. Згідно з п. 1.2. Договору застави предметом застави є: автомобіль вантажний MERCEDES-BENZ AXOR 1835 LS, ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, білого кольору, 2005 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] , видане Центром ДАІ 0106, 23.01.2014; автомобіль вантажний DAF XF 95.480, ВАНТАЖНИЙ СІДЛОВИЙ ТЯГАЧ-Е, білого кольору, 2003 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер шасі (кузова, рами) [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] видане Центром ДАІ 0106, 23.01.2014. Предмет застави зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Згідно з п. 1.4. Договору застави за рахунок предмета застави Позивач має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі, що буде визначений на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, комісійної винагороди, неустойки, основної суми боргу та будь - якого збільшення цієї суми, а також відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги за основним зобов`язанням і зверненням стягнення на предмет застави, інших витрат у разі їх виникнення. Повідомленням про порушення умов Договору відповідач 6 повідомлявся про порушення забезпеченого обтяженням зобов`язання. Таким чином, відповідачами не виконано умови укладених з банком договорів, у зв`язку з чим у відповідачів виникла заборгованість, яка станом на 01.08.2020 складається з: - заборгованості за кредитним договором № 6-11/2013-MK-UAH від 29.04.2013 становить 7 237 598,41 грн. з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 4 800 000,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами за користування Кредитом в розмірі 418 626,49 грн.; суми штрафів в розмірі 2 018 971,92 грн. - заборгованості за кредитним договором № 6-11/2013-MK-UAH-1 від 13.01.2014, яка станом на 14.08.2020, становить 1 724 920,32 грн. з яких: заборгованість за кредитом в розмірі 1 200 000,00 грн.; заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами за користування Кредитом в розмірі 96 239,11 грн.; суми штрафів в розмірі 428 681,21 грн. Надані позивачем розрахунки заборгованості відповідачами не заперечувались, та у встановленому законом порядку не спростовано. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч. 1 ст. 612 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. (ч. 2 ст. 615 ЦК України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцеві відповідну суму коштів у строк та в порядку, встановленому договором. Якщо позичальник не виконав цього зобов`язання, він повинен сплатити пеню (у вигляді процентів) від дня, коли настав строк виконання, до дня повернення коштів кредитодавцеві, незалежно від сплати процентів за умовами договору. Відповідно до частини першої статі 625 ЦК України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно з ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 ЦК України, зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. З огляду на викладене, в розрізі даного спору убачається, що між сторонами виникли договірні відносини, які регулюються укладеними кредитними договорами, договорами поруки, іпотечними договорами та договором застави, та у зв`язку із неналежним виконанням боржниками умов зазначених Договорів, у позивача як кредитора за спірними зобов`язаннями виникло право вимоги стягнути солідарно з відповідачів заборгованість по кредиту. Належним виконанням зобов`язання з боку відповідача є повернення кредиту в строки, у розмірі та у валюті, визначеними кредитним договором. За змістом статтей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо договором установлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстрочкою), то при простроченні повернення чергової частини позикодавець має право зажадати дострокового повернення частини позики, що залишилася, й сплати відсотків, що йому належать. Згідно з частиною першою статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленого цим Законом. Згідно частини шостої статті 3 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно не зареєстровані у встановленому законом порядку або зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. Іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (стаття 17 Закону про іпотеку). Відповідне регулювання наведено також у статті 593 Цивільного кодексу України. Отже, наявність самого судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором за наведеними вище положеннями законодавства не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у Справі № 361/7543/17) Схожі правові висновки виклав Верховний Суд України у постановах від 03 лютого 2016 року у справі № 22-ц/796/716/2014 (провадження № 6-1080цс15) та від 09 вересня 2014 року у справі № 922/3658/13 (провадження № 3-71гс14). Згідно частини першої статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Згідно статті 11 Закону України «Про іпотеку» майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки. При цьому, з метою забезпечення однозначного розуміння ухваленого рішення у резолютивній частині слід зазначати, що звернення стягнення на предмет іпотеки відбувається в рахунок стягнення заборгованості за основним договором, а отже таке звернення стягнення не є додатковим стягненням, яке могло б розумітися як подвійне. (постанова Великої Палати Верховного Суду від 19 травня 2020 року у Справі № 361/7543/17. Таким чином, суд визнає правомірними вимоги позивача в розрізі даного спору про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором, що не позбавляє позивача/кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Крім того, разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 Закону України «Про іпотеку» Стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 38 Закону України «Про іпотеку» передбачено право іпотекодержателя на продаж предмета іпотеки. Згідно статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до ч. 1 ст. 39 Закону України «Про іпотеку» реалізація предмета іпотеки за рішенням суду» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки у рішенні суду, зокрема, зазначаються спосіб реалізації предмета іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів або застосування процедури продажу, встановленої статтею 38 цього Закону. За змістом частини шостої статті 38 Закону України «Про іпотеку» ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. У разі невиконання цієї умови іпотекодержатель несе відповідальність перед іншими особами згідно з пріоритетом та розміром їх зареєстрованих прав чи вимог та перед іпотекодавцем в останню чергу за відшкодування різниці між ціною продажу предмета іпотеки та звичайною ціною на нього. Разом із тим, відповідно до статей 19, 57 Закону України «Про виконавче провадження» сторони виконавчого провадження під час здійснення виконавчого провадження не позбавлені можливості заявляти клопотання про визначення вартості майна, тобто визначення іншої ціни предмета іпотеки, ніж буде зазначена в резолютивній частині рішення суду, якщо наприклад, така вартість майна змінилася. Так, Велика Палата Верхового Суду у своїй постанові від 21 березня 2018 року № 14-11цс18 (Справа № 235/3619/15-ц) дійшла висновку про те, що у спорах цієї категорії, лише не зазначення у резолютивній частині рішення суду початкової ціни предмета іпотеки в грошовому вираженні не має вирішального значення та не тягне за собою безумовного скасування судових рішень. Крім того, у постанові від 27.06.2018 у справі № 372/3785/15-ц Верховний Суд вказав: «Установивши, що позичальник порушив кредитні зобов`язання, допустив заборгованість, суд апеляційної інстанції дійшов правильного висновку про наявність правових підстав для звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів, визначивши початкову ціну предмета іпотеки для його подальшої реалізації на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій. При цьому суд апеляційної інстанції правильно виходив із того, що не зазначення ціни предмета іпотеки у грошовому виразі не є підставою для відмови у задоволенні законних вимог іпотекодержателя про звернення стягнення на предмет іпотеки.». Стаття 590 ЦК України встановлює, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 15 Закону України «Про заставу» позивач зареєстрував заставу рухомого майна в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна про що свідчить Витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» позивач набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором. Відповідно до ст. 22 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» за рахунок предмета обтяження обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій договором. Розмір забезпеченої обтяженням вимоги визначається на момент її задоволення і включає: відшкодування витрат, пов`язаних з пред`явленням вимоги і зверненням стягнення на предмет обтяження; сплату процентів і неустойки; сплату основної суми боргу; відшкодування збитків, завданих порушенням боржником забезпеченого зобов`язання або умов обтяження; відшкодування витрат на утримання і збереження предмета обтяження. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» відповідно до забезпечувального обтяження обтяжувач має право в разі порушення боржником забезпеченого обтяженням зобов`язання або договору, на підставі якого виникло забезпечувальне обтяження, одержати задоволення своєї вимоги за рахунок предмета обтяження в черговості згідно із встановленим пріоритетом. Відповідно до ст. 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом. Відповідно до ч. 1 ст. 589 ЦК України у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про заставу» звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Реалізація предмета застави, відповідно до ст. 591 ЦК України, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються: загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження; опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача; заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні; спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону; пріоритет та розмір вимог інших об тяжувані в, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження; початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач має право задовольнити свою вимогу за забезпеченим обтяженням зобов`язанням шляхом продажу предмета забезпечувального обтяження третій особі. Таким чином, проаналізувавши наявні в матеріалах справи докази,

Outcome: approved