Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернулась із вищезазначеним позовом, в якому просила визнати дійсним договір купівлі-продажу № 2987 квартири номер [ADDRESS] , укладений сторонами на товарній біржі «Центральна Одеська біржа» від 22.07.1997 року. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що позбавлена права власника на реалізацію спірного майна, оскільки договір на момент його укладення нотаріально посвідчений не був. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавала. Відповідачі процесуальним правом надання відзиву не скористались. Враховуючи викладене спір вирішений на підставі наявних доказів. Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Відповідно до п.4 прикінцевих та перехідних положень ЦК\~України\~в редакції 2004 року він застосовується до цивільних правовідносин, які виникли після набрання ним чинності - 1.01.2004 року. Враховуючи, що договір купівлі-продажу був укладений в 1997 році, тобто до набрання чинності новим\~ЦК, до зазначених правовідносин застосовуються норми\~ЦК України\~в редакції 1963 року. Судом встановлено, що згідно договору купівлі-продажу нерухомого майна від 22.07.1997 року позивач купила, а відповідачі продали квартиру [ADDRESS] . Спірна квартира належала продавцям на підставі свідоцтва про паво власності на житло № [NUMBER] від 30.12.1993 року КЕЧ Одеського району, зареєстрованого КП «ОМБТІ та РОН» 15.02.1994р. під №57 пр.. стор. 134. реестр №184. Спірний договір був відповідно до \~ст.15 Закону України «Про товарну біржу»\~\~зареєстрований на товарній біржі «Центральна Одеська біржа», про що в журналі реєстрації договорів по об`єктах нерухомості зроблений запис №2987, 22.07.1997 року. Нотаріально договір між сторонами посвідчений не був. 21.08.1997 року договір зареєстрований позивачем в ОМБТІтаРОН (231пр.152 стр. р-184). Відповідно до\~ст. 227 ЦК України\~в редакції 1963 року нотаріальна форма договору купівлі-продажу нерухомого майна є обов`язковою. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору з наслідками, передбаченими ч.2\~ст. 48 цього Кодексу. Водночас, згідно ч. 2\~ст. 47 ЦК України\~в редакції 1963 року, якщо одна з сторін повністю або частково виконала угоду, що потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, яка виконала угоду, визнати її дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається. Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах при визнання угод недійсними» визначено, що суд на підставі ч. 2\~ст. 47 ЦК УРСР\~1963 року за вимогою сторони, яка виконала угоду, її правонаступників або прокурора вправі визнати угоду дійсною. На час розгляду справи позивач позбавлена можливості реалізувати своє право власності, оскільки угода купівлі-продажу була оформлена з порушенням вимог закону в частині її нотаріального посвідчення, а відповідач від таких дій ухиляється. Поряд із тим, позивач виконала умови угоди, передала відповідачам гроші у якості плати за майно, вселилась у спірну квартиру, що підтверджується довідкою №С1-29308-ф/л від 04.02.2022 року «про реєстрацію місця проживання/перебування фізичної особи на території м. Одеси». Відповідачі отримали грошові кошти за продаж квартири відповідно до договору, виселились з неї. На час вирішення спору право власності позивача на спірне майно не скасовано, що підтверджується довідкою КП «ОМБТІ та РОН» від 14.04.2022р. за вих. №14481. За вказаних обставин, відповідно до ч. 2 ст.\~47, ст.227 ЦК України\~в редакції 1963 року договір купівлі-продажу спірного майна може бути визнаний судом дійсним.

Outcome: approved