Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович; старший державний виконавець Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Гервазюк Олена Володимирівна, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, в якій просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №1093, вчинений 15.01.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем щодо звернення стягнення заборгованості за кредитним договором №001-01092-141213 від 14.12.2013 з нього [PERSON] , [INFO] , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет». В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем зазначено, що 11.02.2022 він дізнався про те, що старшим державним виконавцем Ямпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Гервазюк О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, серії ВП №65494398 від 21.05.2021, на підставі виконавчого напису №1093 від 15.01.2021, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. щодо стягнення з нього на користь ТОВ «Фінпром Маркет» за період з 26.04.2018 по 15.01.2021 включно боргу у розмірі: 8769 гривень 74 копійки заборгованості за тілом кредиту; 2279 гривень 77 копійок заборгованості за нарахованими несплаченими процентами; 1125 гривень заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею; 50 гривень плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 12224 гривні 51 копійка. Позивач зазначив, що ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу відступило право вимоги ТОВ «Фінансова компанія Сіті Фінанс» на підставі Договору факторингу №1/Д від 15.10.2020, якому в свою чергу відступило право вимоги ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору факторингу №408/К від 27.04.2018 за кредитним договором №001-01092-141213 від 14.12.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . \~ \~ \~ \~Позивач вказав, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, оскільки ніяких правовідносин і з відповідачем позивач ніколи не мав та не має, у зв`язку з тим, що ніякого відношення до кредитного договору він не має, жодних повідомлень, листів, інших претензійних дій та вимог досудового врегулювання спору не було. Вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, нотаріус не отримував ні від нього, ні від відповідача первинних документів щодо видачі кредиту. Оскільки ніяких правовідносин із відповідачем позивач ніколи не мав, фінансових договорів з ТОВ «Фінпром маркет» він не укладав, тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що він має заборгованість перед відповідачем. Враховуючи вказане, є всі підстави вважати вказаний виконавчий напис №1093 від 15.01.2021 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості в розмірі 12224 гривні 51 копійка, вчиненим з порушенням вимог законодавства та таким, що не підлягає виконанню. \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, вх.№1556 від 23.03.2022, про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~Представник відповідача ТОВ «Фінпром Маркет», в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про що свідчить підпис уповноваженої особи в рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. \~ \~ \~ \~Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Про причини неявки суду не повідомив. \~ \~ \~ \~Відмітка на поштовому повідомленні: «адресат відмовився», відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України свідчить про те, що третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи. \~ \~ \~ \~Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Ямпільського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Мушик Т.В., в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, вх.№2547 від 26.05.2022, в якій просила справу розглянути без її участі, вирішення питання по вказаній заяві покласти на розгляд суду. \~ \~ \~ \~Відповідно до ухвали Ямпільського районного суду Вінницької області від 24.02.2022 відкрито спрощене позовне провадження, задоволено клопотання позивача про витребування доказів та призначено перше судове засідання у справі з повідомленням сторін. З огляду на вищезазначене суд, на підставі ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідно до ч.3 ст.223 ЦПК України суд розглянув справу за відсутності сторін, на підставі наявних доказів. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Судом встановлено,\~що 15.01.2021\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.\~вчинено виконавчий\~напис,\~який зареєстрований\~в реєстрі\~за №1093,\~щодо звернення\~стягнення заборгованості\~за кредитним\~договором №001-01092-141213\~від 14.12.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] . Судом встановлено, що ТОВ «Фінпром Маркет» право вимоги відступило ТОВ «Фінансова компанія управління активами» на підставі Договору факторингу №18102020-ФК від 18.10.2020, якому в свою чергу ТОВ «Фінансова компанія Сіті Фінанс» відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу №1/Д від 15.10.2020, якому в свою чергу ПАТ «Дельта Банк» на підставі договору факторингу №408/К від 27.04.2018 відступлено право вимоги за кредитним договором №001-01092-141213 від 14.12.2013, укладеного між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] (а.с.11). \~ \~ \~ \~Із копії заяви представника ТОВ «Фінпром маркет» про примусове виконання рішення від 03.03.2021 встановлено, що представник ТОВ «Фінпром маркет» Яворський Р.І.. звернувся до Ямпільського РВ ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) з заявою про примусове виконання рішення, а саме: виконавчого напису, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М.. за №1093 від 15.01.2021 про стягнення із [PERSON] заборгованості у розмірі 12224 гривні 51 копійка (а.с.47). \~ \~ \~ \~Із копії постанови про відкриття виконавчого провадження, ВП №65494398 від 21.05.2021 встановлено, що старшим державним виконавцем Ямпільського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису №1093, виданого 15.01.2021 (а.с.10). \~ \~ \~ \~За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. \~ \~ \~ \~Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Згідно з приписами ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Зі змісту виконавчого напису вбачається, що при його вчиненні приватний нотаріус керувався статтею 87 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів за, якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. \~ \~ \~ \~Пунктами 1.1, 1.2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, визначено наступне: для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. \~ \~ \~ \~Перелік документів, на підставі яких може бути видано виконавчий напис нотаріуса передбачений положеннями постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року. \~ \~ \~ \~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172. Зокрема, доповнено переліком після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами, новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. \~ \~ \~ \~На зазначений пункт посилався нотаріус у виконавчому написі. \~ \~ \~ \~Проте, при вчиненні виконавчого напису не враховано, що пункт 2 Постанови Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року на час їх застосування, а саме 17.06.2021, був визнаний судом незаконним та не чинними, а саме Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. \~ \~ \~ \~Як вбачається з мотивувальної частини постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року: оскаржувані зміни порушують рівність кредитора та позичальника перед законом, визнаючи суб`єктивну і необґрунтовану належним (передбаченим законом) чином позицію заінтересованої особи (сторони кредитора) як істину на шкоду законним інтересам і сторони правочину (сторони позичальника). Оскільки оскаржувані положення Змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, можуть бути застосовані до необмеженого кола фізичних осіб у зв`язку з укладенням ними кредитних договорів та існуванням у них простроченої заборгованості, суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважає за необхідне визнати не чинною постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, з моменту її прийняття. \~ \~ \~ \~В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року залишено без змін. \~ \~ \~ \~Велика Палата Верховного Суду постановою від 20 червня 2018 року відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 265 КАС України, якою врегульовано наслідки визнання нормативно-правового акта протиправним та нечинним, встановлено, що нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. \~ \~ \~ \~Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, оскільки пункт 2 Переліку з 22 лютого 2017 року визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. \~ \~ \~ \~Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі №757/24703/18-ц (провадження №61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. \~ \~ \~ \~У постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі №158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: «Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Аналогічна позиція викладена у постанові ВП ВС від 21.09.2021 у справі № 910/10374/17. \~ \~ \~ \~Оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом Остапенко Є.М. 15.01.2021 - в період часу, коли законодавством не було передбачено можливості вчинення виконавчого напису на підставі кредитного договору, який нотаріально не посвідчений. \~ \~ \~ \~Суду не було надано ані відповідачем, ані приватним нотаріусом, ані державним виконавцем добровільно або на виконання ухвали суду про витребування доказів того, що кредитний договір №001-01092-141213 від 14.12.2013, укладений між ПАТ «Дельта Банк» та [PERSON] був нотаріально посвідчений, оригінал якого було надано нотаріусу для вчинення виконавчого напису. \~ \~ \~ \~Документи на підставі яких приватним нотаріусом було вчинено виконавчий напис і які витребовувались у третьої особи - приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича, суду не надані. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис з порушенням встановленої законом процедури, оскільки стягувачем ТОВ «Фінпром Маркет» не було надано оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та Постанови КМУ №1172 від 29.06.1999. Отже, з огляду на той факт, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом були застосовані норми нормативно-правового акта, які скасовані судом та не діяли на момент його вчинення, виконавчий напис №1093 від 15.01.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича про стягнення заборгованості необхідно визнати таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням вищенаведеного, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду даної справи, а відтак підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач на підставі ч.3 ст.22 ЗУ "Про захист прав споживачів" звільнений від сплати судового збору при подачі позову до суду, а тому в порядку ч.1 ст.141 ЦПК України суд має підстави покласти судовий збір на іншу сторону та стягнути із відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі ставки судового збору, встановленого п.п.2 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ "Про судовий збір", у розмірі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) гривні 40 (сорок) копійок. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України суд при вирішенні питання розподілу судових витрат вважає стягнути з відповідача на користь позивача 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні за подачу заяви про забезпечення позову. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved