Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач 12.01.2022 року звернулась до суду з зазначеним позовом, посилаючись на наступні обставини. Вона з 03.07.2002 року до 04.09.2008 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого вони мають вже повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . На сьогодні [PERSON] навчається у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на денно-бюджетній формі навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року. Вона зазначає, що відповідач ухиляється від утримання доньки, у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Вона не має можливості самостійно утримувати їх доньку, є інвалідом ІІІ групи і має на утриманні другу дитину, в той же час донька потребує кошти на проїзд до місця навчання, оплату гуртожитку, харчування, придбання одягу та інші потреби, адже у зв`язку із навчанням вона не працює. Враховуючи вищевикладене, просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходів) на утримання доньки до досягнення нею 23 років, за умови продовження нею навчання. Ухвалою про відкриття провадження від 01.03.2022 року позовна заява прийнята до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше, що відповідає вимогам\~ст. 279 ЦПК України. Відповідачу був наданий строк 15 днів з дня отримання ним такої ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. 15.04.2022 року на адресу суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву про стягнення аліментів (а.с.23-34) з додатками, згідно якого просить в позові [PERSON] до нього про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, що продовжує навчання відмовити повністю. Свої заперечення мотивує тим, що на даний час він не має можливості сплачувати аліменти на утримання повнолітньої доньки у розмірі 1/4 частини його доходу, який становить в середньому на руки близько 7000 грн. на місяць. Ним в 2021 році створена нова родина, а також він виховує дитину від першого шлюбу його дружини. Наразі його заробітку ледве вистачає на утримання родини. Також зазначив, що станом на сьогодні він не має у власності будь-якого нерухомого майна, будь-яких цінностей та банківських вкладів. В той же час позивачем не доведено, що повнолітня донька потребує коштів на проїзд оплату гуртожитку , харчування, придбання одягу та інші потреби, адже у зв`язку із навчанням вона не працює. Таким чином, він не має можливості надавати допомогу на утримання доньки, а зазначені позивачем обставини в обґрунтування позову не визнає. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Відповідно до ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. На підставі ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до ст.5ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, повязаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони з 03.07.2002 року до 04.09.2008 року перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають вже повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с.5,6,7). Згідно довідки Дніпровського державного аграрно-економічного університету за №23/2039 від 20.01.2022 року, [PERSON] є студенткою першого курсу у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті на денно-бюджетній формі навчання, термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2024 року (а.с.18). Судом встановлено, що позивач [PERSON] має третю групу інвалідності за загальним захворюванням, встановлену з 19.06.2018 року, що підтверджується відповідною Довідкою до Акта огляду медико-соціальною експертною комісією, виданою Міжрайонною Нікопольською МСЕК № 1 від 20.06.2018 року (а.с.10). Позивач в обґрунтування позову посилалася, що [PERSON] у зв`язку з продовженням навчання необхідні кошти на проїзд до місця навчання, оплату гуртожитку, харчування, придбання одягу та інші потреби, адже у зв`язку із навчанням вона не працює, тому потребує матеріальної допомоги від батька. В той же час зазначала, що вона не має можливості самостійно утримувати їх доньку через стан здоров`я. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Статтею 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Стаття 182. Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів 1. При визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3- 1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3 - 2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до п. 20 роз`яснень, що містяться в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні Суд не приймає до уваги посилання відповідача, що у нього на утриманні знаходиться донька його теперішньої дружини від її першого шлюбу, оскільки належних та допустимих доказів щодо цього не надано. Посилання відповідача, що позивачем не доведено, що повнолітня донька потребує коштів на проїзд оплату гуртожитку , харчування, придбання одягу та інші потреби, суд не може покласти в основу рішення оскільки такі відомості не звільняють відповідача від обов`язку сплати аліментів на утримання своєї повнолітньої доньки. Розглядаючи справу, суд забезпечив сторонам рівні можливості щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Отже, суд приходить до висновку про те, що сторони за час розгляду справи в суді розпорядилися своїми правами щодо предмету спору на власний розсуд. За таких обставин суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково. Суд вважає за необхідне визначити розмір аліментів у розмірі 1/6 частці від заробітку (доходу), беручі до уваги обставини справи, матеріальне положення сторін. Отже, суд при визначенні розміру аліментів, виходячи з принципу розумності та справедливості, приймаючи до уваги положення ст. 182 СК України, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої доньки яка продовжує навчання, проте у меншому розмірі ніж просить позивач, а саме в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) на період навчання повнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у Дніпровському державному аграрно-економічному університеті, до 30.06.2024 року, але не більш як до досягнення нею 23 років. При цьому суд зазначає, що визначення такого розміру аліментів на повнолітню доньку на час її навчання забезпечить поліпшення майнового становища доньки, а законні права та інтереси відповідача не порушуються та не погіршують його матеріальне становище Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути на користь держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial