Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

ООП адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради 17 грудня 2021 року звернувся до Ленінського районного суду м. Дніпропетровська із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 грудня 2021 року позов було прийнято до розгляду суду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі. Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 27 травня 2022 року підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. Позивач у своєму позові посилався на те, що відповідач є матір`ю дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Діти перебувають на обліку в Управлінні-службі у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради як діти, які опинилися в складних життєвих обставинах. Мати дітей їх вихованням та матеріальним забезпеченням не займається, не піклується про стан здоров`я, схильна до вживання алкогольних напоїв, не створює належних умов для проживання та розвитку дітей, не працює, не в повній мірі виконує свої батьківські обов`язки щодо виховання дітей та їх матеріального утримання. Після постановлення дітей на облік з 2009 року по листопад 2011 року, повідомлень щодо даних дітей не надходило, за цей період було здійснено виходи в родину: для дітей було придбано меблі, обладнано побут, у дітей був наявний одяг, деякий брудний; матері було наголошено про необхідність підтримання належних санітарних умов. 03 листопада 2011 року до ООП надійшов лист від СЗШ № 141, де навчалася старша донька [PERSON] , в якому зазначалося, що поведінка відповідача змінилася: мати припинила дбати про дітей. 10 листопада 2011 року спеціалістами було здійснено вихід за адресою проживання відповідача і з`ясовано, що із появою співмешканця [PERSON] змінилася у гірший бік. З нею було проведено бесіду та попереджено про недопущення неналежного виконання батьківських обов`язків. Протягом 2012 року повідомлень щодо дітей не надходило, проте, у будинку було брудно, шпалери відклеєні, діти недоглянуті. 04 січня 2013 року надійшов лист від СЗШ № 141, в якому зазначалося, що родина [PERSON] перебуває у скрутному становищі: у будинку відсутні двері, відсутні меблі, телевізор, майже відсутні дитячі речі. 10 січня 2013 року було здійснено колегіальний вихід усіх суб`єктів взаємодії у сім`ю [PERSON] та встановлено, що мати не в повній мірі виконує свої обов`язки не піклується про дітей, не забезпечує їх. Відповідачеві було повідомлено про те, що їй будуть припинені виплати на дітей та буде прийнято рішення про можливе відібрання дітей. [PERSON] обіцяла навести лад у будинку та припинити стосунки зі співмешканцем, який відбирає в неї гроші, які виплачуються на дітей, та чинить негативний вплив на неї. 25 лютого 2013 року до виконкому Ленінської райради надійшла заява від відповідача, в якій вона скаржиться, що через припинення соціальних виплат на дітей вона не має коштів для придбання продуктів харчування, а також зазначила, що вона покращила побутові умови. Після виходу комісії до будинку родини, було прийнято рішення про поновлення виплат та тримання ситуації на контролі. 01 червня 2013 року від УПСЗН надійшов лист, в якому зазначалося, що ситуація в родині знову погіршилася, оскільки з`явився біологічний батько. 10 червня 2013 року на [PERSON] було складено адміністративний протокол через невиконання батьківських обов`язків. 19 серпня 2013 року УПСЗН звернулося з листом щодо надання пропозицій щодо доцільності виплат на дітей у зв`язку із нецільовим використанням коштів, проте висновком комісії від 11 вересня 2013 року було вирішено, що припинення виплат лише поглибить проблему. 19 листопада 2013 року ЦССДМ звернувся із проханням влаштувати малолітніх [PERSON] і [PERSON] до цілодобового ДНЗ № 182. Дітей було влаштовано. Малолітнім дітям було надано новорічні подарунки та речі від ДОБО «Сяйво веселки». З кінця листопада 2013 року по квітень 2015 року повідомлень щодо сім`ї [PERSON] не надходило, здійснювалися періодичні виходи в сім`ю. 29 квітня 2015 року від СЗШ № 132 ООП було отримано лист про необхідність вилучення малолітньої [PERSON] , [INFO] , через те, що дитина недоглянута: брудна, голодна. 29 травня 2015 року відповідач звернулася до УССД із заявою про влаштування дітей до ЦСР на час її перебування в пологовому будинку та зобов`язалася до 10 червня 2015 року створити належні умови проживання дітей, діти були влаштовані до ЦСР. 05 червня 2015 року було здійснено сумісний вихід представників УССД, ЦССДМ та ВКСД, якими встановлено, що умови не було покращено: відсутні спальні місця, на всю родину два дивани, постільна білизна відсутня, відсутні подушки, ковдри, особисті дитячі речі та гігієнічні засоби. Також відсутній запас продуктів харчування. Комісія дійшла висновку, що в даному будинку існує загроза здоров`ю дітей. Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року малолітніх дітей відповідача було відібрано від матері без позбавлення її батьківських прав. За час перебування дітей в державному закладі [PERSON] свого ставлення до виховання дітей не змінила. Вона не працює, умови проживання незадовільні, відсутнє електро-, водо-, газопостачання. Подвір`я захаращене сміттям та мотлохом, брудний посуд, двері не зачиняються. Відповідач неодноразово була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дітей та їй було надано строк для наведення ладу у помешканні, працевлаштування. Питання повторно розглянуто комісією 06 жовтня 2021 року. [PERSON] проявила байдужість, документів не надала, батьківські обов`язки не виконує щодо виховання і розвитку дітей, не проявляє батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулась від виконання батьківських обов`язків. Згідно з висновком ООП в інтересах дітей доцільно позбавити батьківських прав [PERSON] у відношенні до її дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та стягнути з неї аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі Ѕ частини з усіх видів її заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку на особисті рахунки дітей, відкриті в Державному ощадному банку України. Представник позивача у своїй заяві до суду позовні вимоги підтримала, просила справу розглядати за її відсутності, позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про час та дату судового розгляду повідомлена належним чином, про причини неявки судові не повідомила, відзиву на позов відповідачем подано не було. Відповідачем неодноразово до суду подавалися клопотання про перенесення розгляду справи на підставі довідки медичного закладу. Судом не вбачається підстав для відкладення судового засідання, оскільки провадження у справі було відкрито 22 грудня 2021 року, підготовче провадження закрито 27 травня 2022 року, пояснення з приводу підстав заявлених позовних вимог не надано, доказів, які би спростовували викладені позивачем у позовній заяві обставини, не надано, доказів неможливості бути присутньою у судовому засідання судові надано не було, тобто, відповідачем навмисно затягується розгляд справи, що суд оцінює як зловживання правами. Таким чином, відкладення судового розгляду буде сприяти затягуванню розгляду справи та порушенню процесуальних строків, визначених чинним ЦПК України. Третя особа КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради у судове засідання свого представника не направила, про час та місце слухання справи повідомлялася належним чином, у своїй заяві до суду справу просила розглядати за відсутності представника. У письмових поясненнях на позовну заяву зазначила, що діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , з 07 травня 2021 року і по теперішній час виховуються в КЗСЗ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Довіра» Дніпровської міської ради. Відповідач з 07 травня 2015 року і по теперішній час дітей жодного разу не навідала. За період перебування у закладі психоемоційний стан дітей покращився, вони стали спокійні, врівноважені, з повагою ставляться до дітей і дорослих. Зі слів дітей, у матері відсутня можливість матеріально забезпечувати дітей, створити їм належний побут, забезпечити харчуванням та навчання. Позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити та позбавити відповідача батьківських прав відносно її дітей та стягнути аліменти на їх утримання. Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] є матір`ю малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 10, 11, 12, 13). Актами обстеження умов проживання від 12 червня 2014 року, 19 листопада 2015 року, 24 грудня 2015 року, 17 квітня 2018 року, 10 травня 2018 року, 11 березня 2019 року, 30 листопада 2018 року, 09 вересня 2019 року та 24 листопада 2020 року, складеними спеціалістами УССД Новокодацької районної у м. Дніпрі ради, а також класними керівниками КЗО № 132 та батьківським комітетом, встановлено, що умови для проживання дітей мало пристосовані: без зручностей, опалення пічне, але матеріалу для розпалювання дуже мало і заздалегідь не заготовлено, відсутня постільна білизна, подушки не в достатній кількості, приміщення для приготування їжі відсутнє, немає посуду та кухонного приладдя, стола та стільців також немає, діти не мають іграшок, книжок, в дворі брудно, в шафі відсутні дитячі речі, в кімнатах брудно, темно, стіни вкриті пліснявою, присутній неприємний запах (а.с. 22-31). Актам виходу в сім`ю від 11 листопада 2021 року [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відвідано сім`ю [PERSON] з метою обстеження житлово-побутових умов за адресою: [ADDRESS] , комісією було встановлено, що відповідач комісію не допустила, з моменту відібрання дітей спосіб життя не змінила: не працює, будинок опалює за кошти батьків, на подвір`ї розкидане сміття, у будинку відсутнє електро-, водо-, газопостачання, відсутній санвузол та каналізація. Житло непридатне для проживання дітей. Відповідач проживає зі співмешканцем за адресою: [ADDRESS] (а.с. 20). Актом виходу в сім`ю [PERSON] , який проживає за адресою: [ADDRESS] , комісією факт проживання [PERSON] за даною адресою не підтверджено (а.с. 21). Відповідно до психологічної характеристики малолітньої [PERSON] , [INFO] , від квітня 2021 року дитина соціально і педагогічно занедбана, має проблеми в психологічному розвитку, зростала в умовах ігнорування її потреб, необхідності виховання, створення умов для її розвитку з боку батьків (а.с. 45). Згідно з психолого-педагогічною характеристикою від 03 березня 2021 року на [PERSON] , [INFO] , вдома не було створено нормальних умов проживання, рівень розвитку пізнавальних психологічних процесів не відповідає віковій нормі, суттєво відстає (а.с. 46). Психолого-педагогічною характеристикою від 04 березня 2021 року малолітнього [PERSON] , [INFO] , визначено, що дитина соціально і педагогічно занедбана, переживає вплив психологічних травм розлучення з близькими. До школи ніколи не ходив, педагогічно занедбаний, не знає букв, не вміє писати та читати, не може розв`язувати найпростіші приклади (а.с. 47). З психолого-педагогічної характеристики від 05 березня 2021 року на [PERSON] , [INFO] , вбачається, що дитина соціально і педагогічно занедбана, не визнає, що вдома не було створено умов для навчання, розвитку і відпочинку, жахливі умови існування, погано читає і пише, базові учбові навички не сформовані, була підготована до взаємодії з наставником, проте, мати їй заборонила мати наставника (а.с. 48). Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 01 грудня 2020 року малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , було відібрано у [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано ООП Новокодацької районної у м. Дніпрі ради (а.с. 60-61). Згідно з відомостями листа № 243 Дніпровського міського центру соціальних служб від 05 жовтня 2021 року 28 вересня 2021 року фахівцями центру було здійснено відвідування [PERSON] за адресою її реєстрації. Відповідач під час візиту була відсутня, фахівці поспілкувалися з її матір`ю, яка повідомила, що на теперішній час [PERSON] проживає за місцем реєстрації, умови проживання непридатні для мешкання дітей. Зі слів матері відповідача стан помешкання не змінився: в будинку бруд, дитячі речі валяються на підлозі разом зі сміттям, двері у кімнату встановлені нещільно, тому проміжок між стіною і луткою закритий дитячою курткою; діти спали на одному дивані, постільна білизна, подушки, ковдри відсутні; стіни помешкання обідрані, шпалери відсутні; опалюється будинок електрокалорифером, від якого до розетки під`єднані дроти, з`єднані між собою ізоляційною стрічкою, на стіні кіптявий слід від дротів. Тривала робота з родиною [PERSON] показала, що виховний потенціал матері на низькому рівні (а.с. 62). Висновком ООП адміністрації Новокодацького району Дніпровської міської ради № 3/9-158 від 15 грудня 2021 року комісія вважає за доцільне в інтересах дітей позбавити [PERSON] батьківських прав відносно малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-9). Як вбачається з висновку після відібрання дітей від матері за час перебування дітей у державному закладі [PERSON] свого ставлення до виховання дітей не змінила, не працює, умови проживання незадовільні, відсутнє електро- водо- та газопостачання, на подвір`ї розкидане сміття, мотлох, брудний посуд, двері не зачиняються. [PERSON] неодноразово була запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дітей. Їй було надано строк для наведення ладу у помешканні та працевлаштування. Питання повторно було розглянуто 06 жовтня 2021 року. Відповідач на засідання комісії жодних документів не надала, проявивши байдужість до подальшої долі дітей. Батьківські обов`язки по вихованню та розвитку малолітніх дітей не виконує, не проявляє до них батьківської турботи та піклування, фактично самоусунулася від виконання батьківських обов`язків. Внаслідок бездіяльності мати створила умови, які шкодять інтересам дітей. Судом не приймаються до уваги характеристики учениці 4-В класу КЗО «СЗШ № 132» Дніпровської міської ради від 10 квітня 2018 року та від 04 жовтня 2019 року учениці 6-В КЗО «СЗШ № 132» Дніпровської міської ради малолітньої [PERSON] , [INFO] , учня 3-Б класу КЗО «СЗШ № 132» Дніпровської міської ради від 10 квітня 2018 року та учня 5-Б класу КЗО «СЗШ № 132» Дніпровської міської ради від 03 жовтня 2019 року малолітнього [PERSON] , 2009 року народження (а.с. 49-52), оскільки судом зазначені докази було оцінено при розгляді справи про відібрання малолітніх дітей від [PERSON] без позбавлення її батьківських прав та надано їм правову оцінку. На підставі п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно із положеннями ст.\~150\~СК України батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 1 ст.\~14\~ЗУ «Про\~охорону дитинства» діти та батьки не повинні розлучатися всупереч їх волі, за винятком випадків, коли таке розлучення необхідне в інтересах дитини і цього вимагає рішення суду, що набрало законної сили. Частиною 1 статті 151 СК України, батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Статтею 51 Конституції України, частинами другою, третьою статті 5\~СК України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Держава має заохочувати та підтримувати материнство і батьківство та забезпечувати пріоритет сімейного виховання дитини. Отже, при регулюванні сімейних відносин держава має максимально враховувати інтереси дитини. У рішенні Європейського суду від 18 грудня 2008 року по справі «Савіни проти України» зазначається, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати, що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин. Відповідне рішення має підкріплюватися достатньо переконливими і зваженими аргументами на захист інтересів дитини, і саме держава повинна переконатися в тому, що було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини. Позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, суд може у виняткових випадках при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох з урахуванням її характеру, особи батька і матері, а також інших конкретних обставин справи відмовити в задоволенні позову про позбавлення цих прав, попередивши відповідача про необхідність змінити ставлення до виховання дитини (дітей) і поклавши на органи опіки та піклування контроль за виконанням ним батьківських обов`язків. В абзаці 2 пункту 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Згідно із положеннями статті 9 Конвенції про права дитини Держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому, чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. За таких обставин, з урахуванням того, що після відібрання дітей у [PERSON] , остання не довела, що зможе опікуватися дітьми, не працевлаштувалася, не привела помешкання до належного для проживання дітей стану, не вчинила жодної дії для створення належних умов для повернення дітей у родину, із заявою про повернення їй дітей не зверталася, жодних доказів, які би спростовували обставини, на які позивач посилається як на підставу позовних вимог, відповідачем судові надано не було. Нею через канцелярію суду було подано заяву про відкладення розгляду справи, що свідчить лише про намагання затягнути розгляд справи. Відзиву на позов також нею долучено до матеріалів справи не було. Таким чином, суд приходить до висновку, враховуючи передусім інтереси малолітніх дітей, необхідність про позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно її малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Частиною 3 статті 166 СК України встановлено, що при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. На підставі ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Частиною 2\~статті 182\~СК України\~встановлено,\~що розмір\~аліментів має\~бути необхідним\~та достатнім\~для забезпечення\~гармонійного розвитку\~дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Діти відповідача [PERSON] неповнолітня, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] малолітні, свого постійного доходу не мають, відповідач належної участі в утриманні та матеріальному забезпеченні дітей не приймає, тому суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , на їх особистий рахунок, відкритий в Державному ощадному банку України, в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, до досягнення ними повноліття. Відповідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 191 СК України, суд вважає необхідним стягнути аліменти з відповідача на утримання дітей з дня подання позову, тобто з 17 грудня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення. П. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України передбачено, що суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. З урахуванням зазначеного, суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. У відповідності з ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Позивач при подачі позову був звільнений від сплати судового збору (п. 14 ч. 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір»), тому з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір у розмірі 4 540 грн. (ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір»). На підставі викладеного,

Outcome: approved