Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

25.01.2022 року. позивачка звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., реєстровий за №38590, про стягнення з неї на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 17538 грн. Вважає цей виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення вимог чинного законодавства, нотаріус не перевірив безспірність заборгованості, вчинив виконавчий напис без доказів отримання боржником вимоги кредитора про усунення порушень зобов`язання. Ухвалою суду від 11.04.2022 року за даним позовом відкрито спрощене позовне провадження, визначено про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує повністю, просить його задовольнити. Представник відповідача ТОВ «ІНСТАФІНАНС» в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, повістки з викликом до суду отримано, відзив на позов чи зустрічний позов суду не подав. Третя особа - приватний нотаріус КМНО Бригіда В.О. в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність та прийняти рішення відповідно до законодавства, письмових пояснень не подав. Третя особа - приватний виконавець Котула А.М. в судове засідання не прибув за невідомими причинами, про час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, письмових пояснень на позов не подав. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність вказаних осіб. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що 05.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. вчинено виконавчий напис, реєстровий № 38590, про стягнення з [PERSON] на підставі свідоцтва про укладання шлюбу від 25.09.2021 року) [PERSON] на користь ТОВ «ІНСТАФІНАНС» заборгованості за кредитним договором №IU7104478 від 08.04.2021 року за період з 03.08.2021 року до 19.10.2021 року в загальній сумі 17538,00грн., яка складається із заборгованості за кредитом 11300,00 грн., заборгованості за відсотками 588,00 грн., плати за вчинення виконавчого напису 650,00грн. За змістом виконавчого напису він вчинений на кредитному договорі №IU7104478 від 108.04. 2021 року, який укладено в інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «ІНСТАФІНАНС» в простій письмовій формі та підписаний сторонами за допомогою електронного цифрового підпису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 26.11.2021 року відкрито виконавче провадження №67674590 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Ухвалою суду від 11.04.2022 року за заявою позивача зупинено звернення стягнення на підставі зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Згідно з ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.87,88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Аналогічні положення містяться в Главі 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, було затверджено постановою КМУ №1172 від 29.06.1999 року. Постановою КМУ №622 від 26.11.2014 року (набрала чинності 10.12.2014 р.) цей Перелік документів доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п.2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа №826/20084/14), яка набрала законної сили з 22.02.2017 року, постанова КМУ №662 від 26.11.2014 року визнана незаконною та нечинною з моменту прийняття. Відповідно до ст.12,13,81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, проаналізувавши вищевикладені вимоги діючого законодавства, суд приходить до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог [PERSON] . В даному випадку суд виходить з того, що оскаржуваний виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. 05.11.2021 року на кредитному договорі, який було укладено в простій письмовій (електронній) формі, з посиланням на п.2 Переліку документів. Разом з тим, цей пункт був визнаний нечинним відповідно до постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року, тобто на час вчинення оскаржуваного виконавчого напису діяв Перелік документів, який передбачав можливість вчинення виконавчого напису лише на нотаріально посвідчених договорах. Доказів того, що кредитний договір IU7104478 від 08.04.2021 року, за яким вчинено виконавчий напис, було посвідчено нотаріально, суду не надано, а копії документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий напис, які приватним нотаріусом надано суду, таких доказів не містять. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказане узгоджується з правовими висновками Великої Палати Верховного Суду, викладеними в постанові від 21.09.2021 року, справа №910/10374/17. Крім того, в матеріалах справи відсутні докази подання нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, зокрема, первинні бухгалтерські документи, виписки з рахунка боржника тощо, а підтвердження надіслання кредитором боржнику письмової вимоги про усунення порушення зобов`язання від 19.10.2021 року, не містить жодного доказу отримання [PERSON] такої вимоги. Крім того, виконавчий напис вчиняється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надіслання кредитором боржнику такої вимоги. В даній справі ні відповідач, ні третя особа - приватний нотаріус Бригіда В.О., будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, не скористались своїм правом подати відзив на позов та письмові пояснення, доводи позивача, викладені у поданій до суду позовній заяви, не спростували. Таким чином, суд вважає встановленим та доведеним, що оспорюваний виконавчий напис було вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства України, які регулюють порядок вчинення виконавчих написів, тому його слід визнати таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 992,40 грн. (за подання позовної заяви) та 496,20 грн. (за подання заяви про забезпечення позову), всього 1488,60 грн. Враховуючи вказане вище, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved