Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із зазначеним позовом про розірвання шлюбу між ним та відповідачкою, зареєстрований 06.10.1991 у Літинському відділі ДРАЦС Вінницької області, актовий запис №60. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилався на те, що 06.10.1991 зареєстрував шлюб з відповідачкою. Від цього шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка - [PERSON] , [INFO] , та син - [PERSON] , [INFO] , які на теперішній час є повнолітніми. Причиною для розірвання шлюбу послугувало те, що вини із відповідачкою на протязі багатьох років проживають разом в одному житловому будинку, але не пов`язані взаємними правами та обов`язками подружжя, так як між ними давно зникли довірливі відносини, припинилися взаєморозуміння та взаємоповага. Через це виникають конфлікти, які носять регулярний характер. Вважає, що надалі так тривати не може, так як психологічно виснажує їх обох. Вони намагалися проживати разом однією сім`єю заради спільних дітей. На теперішній час їх діти досягли віку повноліття, а тому вважають за краще припинити шлюбні відносини, так як подальше збереження сім`ї є неперспективним. Приходить до висновку, що шлюбні відносини між ними припинилися остаточно і не можуть бути відновлені, в зв`язку і чим їм не потрібний час для примирення заради збереження вже неіснуючого шлюбу, рішення про розірвання якого є виваженим, узгодженим між нами обома і повністю відповідає їх із відповідачкою інтересам. Питання щодо розподілу спільного майна подружжя будуть вирішувати після розірвання шлюбу в судовому порядку. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 23.05.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті із викликом сторін на 14.06.2022. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, через канцелярію суду подав заяву, у якій просив розглянути справу без його участі та задовольнити позовні вимоги. Оплату судового збору просив залишити за ним. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилась, однак через канцелярію суду подала заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без її участі, позов просить задовольнити. Після розірвання шлюбу просить залишити їй набуте прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони перебувають у шлюбі зареєстрованому 06 жовтня 1991 року у Літинському відділі ДРАЦС Вінницької області, актовий запис №60. Від шлюбу подружжя малолітніх та неповнолітніх дітей не має. У відповідності до ч. 1, ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ст. 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч.3 та ч.4 ст. 56 Сімейного кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідачка визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд приходить до висновку, що примирення сторін не можливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка, після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідачка у своїй заяві просила залишити їй набуте у шлюбі прізвище, тому після розірвання шлюбу відповідачці слід залишити прізвище « [PERSON] ». Разом з тим, позивачем сплачено судовий збір у розмірі 908грн, який він просить з відповідачки не стягувати. А тому, витрати зі сплати судового збору слід залишити за позивачем.

Outcome: approved