Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У квітні 2018 року Заступник керівника Одеської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Міністерства юстиції України звернувся до суду з позовом до [PERSON] , реєстратора Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича, та просив суд: визнати незаконним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень державного реєстратора Одеської філії державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича від 31.10.2016, індексний номер: 32138830 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 251,9 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , стягнути судові витрати. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що обласною прокуратурою установлено, що державним реєстратором Одеської філії державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравцем Олександром Володимировичем 31.10.2016 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32138830 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 251,9 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Позивач вважає вказане рішення протиправним, прийнятим із грубим порушенням Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно» (в редакції діючій на момент прийняття), що й стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, відповідно до якої просив розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, щодо заочного розгляду справи не заперечував. Відповідачі у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду цивільної справи повідомлялися належним чином. У зв`язку з неявкою відповідачів та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачами відзиву на позов, за наявності згоди представника позивача суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи згідно з ст.ст.280-281 ЦПК України. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог на підставі наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. З матеріалів справи встановлено, що державним реєстратором Одеської філії державного підприємства «Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича 31.10.2016 прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 32138830 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 251,9 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (надалі - Закон) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (надалі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Частиною 2 ст. 18 Закону визначено, що перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Пунктом 1 Порядку державної реєстрації права власності на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 25.12.2015 №1127 (надалі Порядок) визначено, що цей Порядок визначає умови, підстави та процедуру проведення відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав), перелік документів, необхідних для її проведення, права та обов`язки суб`єктів у сфері державної реєстрації прав. Відповідно до ст. 10 Закону державний реєстратор перевіряє документи на наявність підстав для проведення реєстраційних дій, зупинення розгляду заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, зупинення державної реєстрації прав, відмови в державній реєстрації прав та приймає відповідні рішення; під час проведення державної реєстрації прав, що виникли в установленому законодавством порядку до 1 січня 2013 року, обов`язково запитує від органів влади, підприємств, установ та організацій, які відповідно до законодавства проводили оформлення та/або реєстрацію прав, інформацію (довідки, засвідчені в установленому законодавством порядку копії документів тощо), необхідну для такої реєстрації, у разі відсутності доступу до відповідних носіїв інформації, що містять відомості, необхідні для проведення державної реєстрації прав, чи у разі відсутності необхідних відомостей в єдиних та державних реєстрах, доступ до яких визначено цим Законом, та/або у разі, якщо відповідні документи не були подані заявником. Відповідно до ч.4 ст. 18 Закону державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Відповідно до п.40 Порядку, державна реєстрація прав проводиться на підставі документів, необхідних для відповідної реєстрації, передбачених статтею 27 Закону та цим Порядком. Згідно з п. б ч.1 ст. 27 Закону державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно чи його дубліката, виданого до 1 січня 2013 року органом місцевого самоврядування або місцевою державною адміністрацією. Статтею 24 Закону передбачені підстави для відмови у проведенні державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Зокрема, у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі, якщо подані документи не відповідають вимогам, встановленим цим Законом; подані документи не дають змоги встановити набуття, зміну або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяження. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно вищевказана реєстрація права власності проведена на підставі свідоцтва про право власності, серія та номер: [NUMBER] , виданого 17.12.2003 виконавчим комітетом Одеської міської ради. Разом із цим, відповідно до інформації юридичного департаменту Одеської міської ради від 15.05.2017 №36-пр/вих в архіві юридичного департаменту Одеської міської ради вищевказане свідоцтво відсутнє. Крім того, в електронній реєстраційній справі щодо вказаного об`єкту нерухомості наявна сканована копія вищевказаного свідоцтва. Відповідно до сканованої копії свідоцтва № [NUMBER] від 17.12.2003, останнє, видане на підставі розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.10.2003 №417. Відповідно до листа Департаменту архівної справи та діловодства Одеської міської ради від 26.03.2018 №1086-11.1-31 в перевірених рішеннях (розпорядженнях) виконавчого комітету Одеської міської ради за 2003 рік, відповідне рішення (розпорядження) про видачу свідоцтва про право власності на будівлі за вищевказаною адресою не знайдено, а свідоцтво №022028 від 27.11.2003 до Департаменту не надходило. Крім того, розпорядження Приморської районної адміністрації виконавчого комітету Одеської міської ради від 16.10.2003 №417 не існує. Зазначене свідчить, що рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича від 31.10.2016, індексний номер: 32138830 щодо реєстрації за [PERSON] права власності на нежитлові приміщення, загальною площею 251,9 кв. м, які розташовані за адресою: [ADDRESS] , прийняте на підставі неіснуючого свідоцтва на право власності, у зв`язку із чим підлягає скасуванню. Разом із тим, державним реєстратором Кравцем Олександром Володимировичем при прийнятті зазначеного рішення в порушення ст. 10 Закону не витребувано у виконавчого комітету Одеської міської ради та КП "БТІ Одеської міської ради" інформацію щодо видачі та реєстрації поданого [PERSON] свідоцтва про право власності серії та номер: [NUMBER] , виданого 17.12.2003, у результаті чого, у порушення ст. ст. 18, 24, 27 Закону та п.40 Порядку на підставі підробленого свідоцтва про право власності, без відповідної правової підстави прийнято рішення про реєстрацію права власності на об`єкт нерухомості, на який у заявника були відсутні жодні права. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. З ч. 2 ст. 16 ЦК України встановлено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ч. 1 ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Частиною 2 ст. 26 Закону передбачено, що у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. Враховуючи викладене, рішення державного реєстратора Одеської філії державного підприємства Державний інститут судових економіко-правових та технічних експертних досліджень» Кравця Олександра Володимировича від 31.10.2016, індексний номер: 32138830, підлягає скасуванню. Відповідно до ч.1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд дійшов висновку, щодо необхідності задоволення позовних вимог, вважає їх обґрунтованими і доведеними. Суд вирішує питання про розподіл судових витрат на підставі ч.1 ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: approved