Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

у квітні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Київької міської ради про повернення землі, знесення самовільно встановлених воріт, ліквідацію створеного сміттєзвалища, компенсації завданої моральної шкоди. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями була визначена суддя Плахотнюк К.Г .(а.с.46). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. позовна заява залишена без руху (а.с.52-53). У червні 2021 року позивачем подана уточнена позовна заява (а.с.59). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 18.06.2021 року роз`єднані в окремі провадження позовні вимоги позивача. Пред`явлені позивачем [PERSON] до відповідача [PERSON] позовні вимоги про повернення частини земельної ділянки, звільнення частини земельних ділянок, знесення металевих воріт та ліквідації сміттєзвалища виділені в окреме провадження. (а.с.161-163). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 22.06.2021 року відкрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення частини земельної ділянки, звільнення частини земельної ділянки, знесення металевих воріт та ліквідації сміттєзвалища (а.с.164-165). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 29.11.2021 року задоволена заява про відвід головуючого по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про повернення частини земельної ділянки, звільнення частини земельної ділянки, знесення металевих воріт та ліквідації сміттєзвалища (а.с.188, 192-194). Протоколом автоматизованого розподілу справи для подальшого розгляду справи була визначена суддя Хоменко В.С. (а.с.195). Позивач у заявлених позовних вимога до відповідача [PERSON] просить: -зобов`язати [PERSON] повернути частину земельної ділянки - частину земель загального користування - кадастровий номер: 8000000000:79:008:0059, площа 0,07409 га, по [ADDRESS] , що зайняті ним самовільно. -зобов`язати [PERSON] звільнити частини земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] , що зайняті ним самовільно. -зобов`язати [PERSON] знести металеві ворота, яким перекрито прохід до краю схилу по [ADDRESS] , що були ним самовільно встановлені і ліквідувати сміттєзвалище, утворене ним на території за адресою: [ADDRESS] . На мотивування заявлених позовних вимог позивач вказує, що відповідач з травня 2018 року по квітень 2021 року незаконно зайняв земельну ділянку що є землями загального користування по [ADDRESS] , перекривши прохід громадян до схилу (яру) шляхом незаконного встановлення металевих воріт, створивши сміттєзвалищена земельній ділянці по [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] будучи власником частини житлового будинку по [ADDRESS] , з метою розширення прибудинкової території самовільно захопив частину земельних ділянок по [ADDRESS] , а також по [ADDRESS] та розпочав там незаконне будівництво, самовільно встановив ворота. Відповідач перешкоджає виконанню судових рішень: рішення Голосіївського районного суду від 17.12.2009 р. у справі № 2-4313/09, ухвали Голосіївського районного суду від 19.12.2016 р. у справі № 752/12316/ 16-ц, ухвали Голосіївського районного суду від 19.04.2019 р. у справі № 752/12316/16-ц, ухвали Голосіївського районного суду від 14.05.2019 р. у справи № 752/258/19, ухвали Голосіївського районного суду від 03.10.2019 р. усправі № 752/12316/16ц, ухвали Голосіївського районного суду від 16.11.2016 р. у справі № 752/7033/16ц. 10.01.2018 р. гр. [PERSON] наданий дозвіл на розроблення проекту землевідведення по [ADDRESS] , чим на думку позивача порушене його право. Проектом рішення ПР-14994 «Про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки громадянину [PERSON] по [ADDRESS] для будівництва індивідуального гаражу також його право, а тому дії Київради є протиправними. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Хоменко В.С. від 06.12.2021 року справа була прийнята у провадження та призначений розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін (а.с.200). Відповідач [PERSON] відзив на позов не подав. Заперечення щодо розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до суду не надходили. Статтею 13 ЦПК України визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Отже суд розглядає справу за наявними у справі доказами, які надані сторонами. На підставі викладеного, судовий розгляд справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження на підставі наявних у суду матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного. Позовні вимоги позивача [PERSON] складаються з вимоги про зобов`язання відповідача повернути частину земель загального користування площею 0,07409 га, по [ADDRESS] , звільнення частини земельних ділянок по [ADDRESS] та [ADDRESS] , знесення металевих воріт, ліквідації сміттєзвалища по [ADDRESS] . Тобто позовні вимоги стосуються землі загального користування. У відповідності до ст.9 Земельного Кодексу України до повноважень Київської і Севастопольської міських рад у галузі земельних відносин належить: -прийняття рішення щодо звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок; До повноважень виконавчих органів Київської та Севастопольської міських рад належить: -здійснення державного контролю за використанням і охороною земель у межах та порядку, встановлених законом. У відповідності до ч. 2 ст. 152 ЗК України власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Таким чином у відповідності до ст.ст. 9, 152 ЗК України право звернення до суду з вимогами про звільнення самовільно зайнятих земельних ділянок та їх часток належить власнику земельної ділянки. Позивач вказує, що заявляє позов про повернення землі загального користування, власником якої є територіальна громада в особі Київської міської ради. За таких обставин право звернення до суду про повернення самовільно зайнятої землі загального користування у відповідності до ст. 9, ч. 2 ст. 152 ЗК України визначено за Київською міською Радою. У даному випадку позивач повинен звернутися до Київської міської ради з ініціюванням повернення самовільно зайнятої землі загального користування що належить територіальній громаді, а у разі відмови, може оскаржити таку відмову Київської міської радиу порядку визначеному Кодексом адміністративного судочинства України. Щодо позовної вимоги позивача про знесення металевих воріт, то суд виходить з наступного. Поняття самочинного будівництва визначено у ч. 1 ст. 376 ЦК України, у відповідності до якої - «житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил». За правилами ч. 2 ст. 376 ЦК України особа, яка здійснила або здійснює самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього. У частині 7 статті 376 ЦК України імперативно визначено коло суб?єктів (орган державної влади або місцевого самоврядування), яким належить право звернення до суду з вимогою знесення самовільної споруди за рахунок особи яка здійснила (здійснює) будівництво. Позивач [PERSON] до цього кола суб`єктів не відноситься, і повинен з цього питання звертатися до Київської міської ради з ініціюванням питання знесення самочинного будівництва, а у разі відмови може оскаржити таку відмову відповідно до ст.19 КАС України. Позивачем не доведено обставин про вчинення позивачем дій щодо звернення до відповідних органів державної влади або місцевого самоврядування щодо зобов?язання здійснити щодо відповідача дії передбачені ч. 7 ст. 376 ЦК України та відсутні посилання на відповідні докази, як не доведено обгрунтованісь позовних вимог щодо організації відповідачем сміттєзвалища. Щодо посилання позивача про перешкоди відповідачем виконанню судових рішень: рішення Голосіївського районного суду від 17.12.2009 р. у справі № 2-4313/09, ухвали Голосіївського районного суду від 19.12.2016 р. у справі № 752/12316/ 16-ц, ухвали Голосіївського районного суду від 19.04.2019 р. у справі № 752/12316/16-ц, ухвали Голосіївського районного суду від 14.05.2019 р. у справи № 752/258/19, ухвали Голосіївського районного суду від 03.10.2019 р. усправі № 752/12316/16ц, ухвали Голосіївського районного суду від 16.11.2016 р. у справі № 752/7033/16ц, суд зазначає наступне. У відповідності до ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження» примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбаченихцим Законом випадках на приватних виконавців. Згідно ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: 1) виконавчих листів та наказів, щовидаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземнихсудів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; 2) ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом. Таким чином законодавством визначений порядок вчинення дій на виконання ухвалених судами рішень у примусовому порядку, яким позивач має право скористатися. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed