Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

30 грудня 2021 року до Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся позивач через свого представника із вищевказаним позовом, в обґрунтування якого послався на те, що 17 червня 2016 року за адресами [ADDRESS] та 5 зареєстрованого позивача ОСББ «Василя Макуха 3 та 5». Загальними зборами ОСББ «Василя Макуха 3 та 5» від 19 квітня, 24 грудня 2017 року, 09 грудня 2018 року, 15 грудня 2019 року та від 20 грудня 2020 року, оформлених відповідними протоколами, затверджено кошториси та розміри внесків співвласників будинку на утримання будинку та прибудинкової території на відповідні роки. Такі рішення ніким не оскаржені, скасовані і є чинними, а тому створюють обов`язок для всіх співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] щодо сплати таких внесків. Відповідачі є власниками та фактичним мешканцями квартири [ADDRESS] , отримують послуги з утримання будинку та прибудинкової території, однак не здійснюють їх оплату шляхом сплати відповідних внесків, внаслідок чого у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість зі сплати внесків на утримання будинку та прибудинкової території за період з квітня 2017 року по листопада 2021 року в загальному розмірі 12525,49 гривень. За таких обставин позивач звернувся до суду із даним позовом, в якому просив суд стягнути солідарно з відповідачів на користь позивача означену суму заборгованості, а також покласти на відповідачів судові витрат зі сплати судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 31 січня 2022 року вищевказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі, яку вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судовому засіданні представники позивача позовні вимоги підтримали, наполягали на задоволенні позову в повному обсязі з викладених у ньому підстав. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував з підстав необґрунтованості та безпідставності таких вимог. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. При цьому обома відповідачами суду було подано спільний відзив, в якому останні просили суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі, мотивуючи свою правову позицію тим, що рішення позивача, якими встановлено розміри внесків співвласників багатоквартирного будинку на утримання будинку та прибудинкової території, прийняті з порушення статуту ОСББ та законодавства України. Зокрема, відповідачі послались на те, що ним ніякі рішення загальних зборів ОСББ не надавались під розписку, не направлялись поштою, не надано відповідачам інформації про діяльність позивача та обґрунтований розрахунок внесків та платежів співвласників, не надано копії платіжних доручень, квитанції за виконані роботи. Вказали відповідачі і на те, що наявні в матеріалах справи копії рішень ОСББ не засвідчені особистим підписом кожного, хто проголосував, із зазначенням результату, відсутність докази про набрання необхідної кількості голосів «за» прийняті рішення. За таких обставин суд вважає за можливе на підставі ст.ст.211, 223, 240, 280 ЦПК України провести судове засідання та здійснити розгляд даної цивільної справи по суті за неявки одного з відповідачів. Вислухавши представників позивача та відповідача, який з`явився в судове засідання, а також дослідивши матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку на підставі нижчевикладеного. Судом встановлені наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. В судовому засіданні встановлено, відповідачам по справі з 19 жовтня 2008 року належить на праві спільної часткової власності (по Ѕ частці у праві спільної часткової власності кожному) на підставі свідоцтва про право власності б/н від 04 квітня 2008 року квартира [ADDRESS] . При цьому відповідачі зареєстровані та фактично мешкають у вказаній квартирі. Викладені обставини підтверджуються копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, довідками на запит суду про зареєстроване місце проживання відповідачів, а також встановлено судом у відповідності до ст.82 ч.1 ЦПК України із заяв сторін по суті справи та їх пояснень в судовому засіданні. Також судом встановлено, що 17 червня 2016 року в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Василя Макуха 3 та 5», яке є юридичною особою та діє на підставі статуту, нова редакція якого затверджена 20 жовтня 2018 року, що підтверджується копією означеного статуту, а також копією витягу із вказаного реєстру. Згідно п.п.1 розділу ІІ Статуту позивача метою створення останнього є забезпечення і захист прав співвласників, дотримання ними своїх обов`язків, належне утримання та використання спільного майна будинку, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та Статутом. Завданням та предметом діяльності об`єднання є: забезпечення реалізації прав на володіння та користування спільним майном; забезпечення належного утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території; сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами; забезпечення виконання співвласниками своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Пунктами 1, 2 розділу ІІІ Статуту позивача передбачено, що органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія (ревізор) об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, які вправі приймати рішення з усіх питань діяльності об`єднання, а до їх виключної компетенції належить, зокрема, є затвердження кошторису, балансу об`єднання та річного звіту, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Відповідно до п.12 розділу ІІІ Статуту позивача рішення загальних зборів, прийняте відповідно до Статуту, є обов`язковим для всіх співвласників, в тому числі для тих, що не брали участі у голосуванні. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. За змістом п.1, 2 розділу IV Статуту позивача джерелом фінансування позивача, окрім іншого, є статутні внески і обов`язкові платежі співвласників квартир та приміщень ОСББ. Сплата встановлених загальними зборами об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до ремонтного, резервного фондів у розмірах і в строки, що встановлені загальними зборами об`єднання, є обов`язковою для всіх співвласників. У разі відмови власника приміщення сплачувати обов`язкові внески на утримання та ремонт загального майна, а також за надання комунальних послуг, ОСББ має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. Пунктом 2 розділу V Статуту позивача визначено, що співвласник, окрім іншого, зобов`язаний: виконувати обов`язки, передбачені Статутом з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій об`єднання; виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їх повноважень; своєчасно та в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі на рахунок об`єднання. У разі відмови власника приміщення сплачувати обов`язкові платежі на утримання та ремонт власного майна та відповідної частки загального майна, ОСББ має право звернутися до суду для стягнення нарахованих платежів у судовому порядку. 19 квітня 2017 року, 24 грудня 2017 року, 09 грудня 2018 року, 15 грудня 2019 року та 20 грудня 2020 року відбулись загальні збори ОСББ «Василя Макуха 3 та 5», на яких були прийняті рішення про прийняття будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] в управління позивача, а також затверджені кошториси доходів і витрат на відповідні роки разом із розмірами внесків на утримання будинку та прибудинкової території в розмірі: 2,68 гривень за 1 м2 на місяць у 2017 році; 2,9 гривень за 1 м2 на місяць у 2018 році; 3,2 гривень за 1 м2 на місяць у 2019 році; 4 гривні за 1 м2 на місяць у 2020 році; 4 гривні за 1 м2 на місяць у 2021 році. Викладені обставини підтверджуються копіями відповідних рішень загальних зборів ОСББ, оформлених протоколами з додатками до них (кошторисами), оригінали яких вибірково були досліджені судом під час розгляду справи в судовому засіданні. Також судом встановлено, що позивачем, як колективним споживачем в інтересах співвласників багатоквартирного будинку, в межах своїх повноважень, в тому числі на виконання вищевказаних рішень загальних зборів, 26 липня 2017 року та 23 листопада 2020 року з ПАТ «ДТЕК Дніпрообленерго» та ТОВ «Дніпрокомунтранс», як виконавцями, були укладені договір про постачання електроенергії №11646-00 та договір №5479 про надання послуги з поводження з побутовими відходами в частині вивезення та захоронення твердих побутових відходів (ТПВ) відповідно. Дані факти підтверджуються копіями означених договорів. В той же час, відповідачі в порушеннях своїх зобов`язань співвласників квартири у будинку [ADDRESS] не виконують належним чином рішення позивача в частині сплати обов`язкових внесків та платежів на утримання будинку та прибудинкової території, внаслідок чого в них перед позивачем утворилась заборгованості за період з квітня по листопад 2021 року в загальному розмірі 12525,49 гривень, що підтверджується наданими позивачем розрахунками заборгованості, а також факт несплати внесків не заперечувався відповідачем [PERSON] в судовому засіданні. Правовідносини, які виникли між сторонами, врегульовані нормами ЦК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Правилами користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 (далі Правила). Так, відповідно до положень ст.ст.15, 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права. Положеннями ст.ст.11, 525 ЦК України передбачено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є акти цивільного законодавства, акти органів державної влади, акти органів місцевого самоврядування. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.ст.319, 322, 382 ЦК України передбачено, що власність зобов`язує. Усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Споживач житлово-комунальних послуг (далі споживач) індивідуальний або колективний споживач. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Колективний споживач\~ юридична особа, що об`єднує споживачів у будівлі та в їхніх інтересах укладає договір про надання комунальної послуги. Відповідно до ст.5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать: 1) житлова послуга послуга з управління багатоквартирним будинком. Послуга з управління багатоквартирним будинком включає: забезпечення утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, якщо прибудинкова територія, за даними Державного земельного кадастру, знаходиться у власності або користуванні співвласників багатоквартирного будинку відповідно до вимог законодавства, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів з обслуговуванням внутрішньобудинкових систем про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; інші додаткові послуги, які можуть бути замовлені співвласниками багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. За змістом норм ст.ст.7, 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Колективний споживач зобов`язаний забезпечувати розподіл між споживачами, об`єднаними таким колективним споживачем, обсягу спожитих комунальних послуг відповідно до законодавства (крім випадку, коли співвласниками визначено іншу особу, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 7 Правил передбачено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно ст.385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків) (далі об`єднання). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту. Аналогічне положення містить ст.ст.1, 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». Згідно норми ст.4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами. Основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Господарче забезпечення діяльності об`єднання може здійснюватися власними силами об`єднання (шляхом самозабезпечення) або шляхом залучення на договірних засадах суб`єктів господарювання. Відповідно до ст.10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» органами управління об`єднання є загальні збори співвласників, правління, ревізійна комісія об`єднання. Вищим органом управління об`єднання є загальні збори, рішення яких, прийняте відповідно до статуту, є обов`язковим для всіх співвласників. Рішення загальних зборів може бути оскаржене в судовому порядку. До виключної компетенції загальних зборів співвласників відноситься, зокрема, визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників. Нормою ст.12 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що витрати на управління багатоквартирним будинком включають: 1) витрати на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку; 2) витрати на оплату комунальних послуг стосовно спільного майна багатоквартирного будинку; 2-1) витрати, пов`язані з виконанням зобов`язань за кредитним договором, укладеним за програмами Фонду енергоефективності; 3) витрати на сплату винагороди управителю в разі його залучення; 4) інші витрати, передбачені рішенням співвласників або законом. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно до їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат. Невикористання власником належної йому квартири чи нежитлового приміщення або відмова від використання спільного майна не є підставою для ухилення від здійснення витрат на управління багатоквартирним будинком. Відповідно до положень ст.22 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» для забезпечення утримання та експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у такому будинку, включаючи поточний ремонт, утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, водопостачання та водовідведення, теплопостачання і опалення, вивезення побутових відходів, об`єднання за рішенням загальних зборів має право: задовольняти зазначені потреби самостійно шляхом самозабезпечення; визначати управителя, виконавців окремих житлово-комунальних послуг, з якими усі співвласники укладають відповідні договори; виступати колективним споживачем (замовником) усіх або частини житлово-комунальних послуг. Самостійне забезпечення об`єднанням утримання і експлуатації багатоквартирного будинку, користування спільним майном у багатоквартирному будинку може здійснюватися безпосередньо співвласниками, а також шляхом залучення об`єднанням фізичних та юридичних осіб на підставі укладених договорів. Для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Положеннями ст.23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що внески на утримання і ремонт приміщень або іншого майна, що перебуває у спільній власності, визначаються статутом об`єднання та/або рішенням загальних зборів. Нормою ст.20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності. За змістом ст.ст.16, 17 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право укладати договори, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів, здійснювати контроль за своєчасною сплатою внесків і платежів. Для забезпечення виконання власниками приміщень своїх обов`язків об`єднання має право вимагати від співвласників своєчасної та у повному обсязі сплати всіх встановлених цим Законом та статутом об`єднання внесків і платежів, у тому числі відрахувань до резервного та ремонтного фондів. Положеннями ст.15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» визначено, що співвласник зобов`язаний виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі. Відповідно до ст.7 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники багатоквартирного будинку зобов`язані, окрім іншого, виконувати рішення зборів співвласників, своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Положеннями ст.13 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» передбачено, що у разі відмови співвласника сплачувати внески і платежі на утримання та проведення реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна об`єднання або за його дорученням управитель має право звернутися до суду. Згідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Частиною 1 ст.530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). При цьому відповідно до норми ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ст.610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Нормою ст.625 ч.1 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За змістом норм ст.ст.541, 543 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. У разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Згідно ст.16 ЦК України однією із форм судового захисту цивільних прав та інтересів є примусове виконання обов`язку в натурі. Оцінюючи дослідженні в судовому засіданні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми для прийняття рішення у справі по суті. Аналізуючи встановлені на підставі таких доказів фактичні обставини правовідносин сторін в контексті викладених вище норм законодавства, суд приходить до висновку про доведеність заявлених позивачем в обґрунтування позову фактичних обставин, які є обов`язковим для встановлення і доведення задля задоволення даного позову. Зокрема, в судовому засіданні підтверджено існування між сторонами у справі правовідносин, відповідно до яких відповідачі, як співвласники квартири у багатоквартирному будинку [ADDRESS] , в силу закону зобов`язані виконувати низку рішень загальних зборів ОСББ «Василя Макуха 3 та 5» за 2017-2020 роки, якими (рішеннями) визначено розмір та порядок сплати співвласниками багатоквартирного будинку обов`язкових внесків та платежів, спрямованих на покриття витрат на утримання такого будинку та прибудинкової території, сплати певних житлово-комунальних послуг. Вказані рішення загальних зборів на момент розгляду справи не оскаржувались і не скасовувались у встановленому законом порядку, а тому є чинними та обов`язковими для виконання, зокрема, відповідачами по справі. Однак, внаслідок того, що відповідачі належним чином означені рішення загальних зборів ОСББ «Василя Макуха 3 та 5» в частині сплати обов`язкових внесків та платежів не виконують, у них перед позивачем утворилась заборгованість за вказаний у позові період та у вказаному в позові розмірі. Наведені обставини зумовлюють виникнення у позивача права для звернення до суду із даним позовом, який за встановлених фактичних обставин та підстав суд вважає обґрунтованим та доведеним, а отже таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі. Наведені вище висновки суду, покладені в основу результату розгляду даної цивільної справи, узгоджуються із правовими позиціями Великої Палати Верховного Суду, викладеними у постанові від 03 грудня 2019 року по справі №910/6471/18, а також правовими позиціями Верховного Суду, викладеними у постановах від 22 лютого 2018 року по справі №910/13182/17, від 11 травня 2018 року по справі №922/3087/17, від 22 травня 2018 року по справі №910/12065/17, від 10 січня 2019 року по справі №522/1654/13-ц, від 06 березня 2019 року по справі №679/49/16-ц, від 14 липня 2020 року по справі №466/8748/16-ц. При цьому суд критично оцінює та не приймає до уваги викладені у відзиві відповідачів заперечення проти задоволення позову, які зводяться до незгоди з рішеннями загальних зборів ОСББ «Василя Макуха 3 та 5» і тверджень про прийняття таких рішень з порушенням статуту ОСББ та законодавства України. Наведена оцінка суду тверджень відповідачів ґрунтується на тому, що рішення загальних зборів ОСББ, якими затверджені порядок сплати та розміри внесків, інших платежів співвласників багатоквартирного будинку на утримання будинку та прибудинкової території ніким не оскаржувались, не скасовувались, а тому є чинними та обов`язковими для виконання відповідачами. Більш того, судом здійснювався вибірковий огляд низки оригіналів таких рішень, за наслідками чого не встановлено в їх змісті та формі тих недоліків, на які посилаються відповідачі у відзиві. Окрім того, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду від 01 лютого 2022 року по справі №910/5179/20 спір про дійсність рішення установчих (загальних) зборів ОСББ, зокрема про затвердження кошторису ОСББ та розміру внесків його членів, що виник між членом ОСББ та самим ОСББ, охоплюється поняттям «управління юридичною особою» як такий, що є спором про компетенцію найвищого органу управління ОСББ приймати рішення, віднесені до його виключної компетенції, а відтак такий спір є корпоративним та за цією ознакою підлягає розгляду в порядку господарського судочинства. Відповідачами суду не подано рішень господарських судів, якими б скасовувались рішення загальних зборів позивача про визначення порядку сплати та розміру внесків співвласників багатоквартирного будинку, на яких ґрунтуються заявлені позовні вимоги. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат,

Outcome: approved