Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

22 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом до відповідача ТОВ «Форвард Фінансів», визначивши третіми особами приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіну Я.В. та приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., із вимогами про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню та повернення безпідставно набутих коштів (а. с. 1-8). В обґрунтування позовних вимог вказано, що 08 листопада 2021 року, під час огляду відомостей мобільного додатку «Дія», позивачці стало відомо, про наявність виконавчого провадження № 66862797. Виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 70527 від 11 червня 2021 року, виданого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Відповідно до вказаного виконавчого напису із [PERSON] стягується на користь ТОВ «Форвард фінансів» заборгованість у загальній сумі 8133 гривень 80 копійок, яка складається з: основної заборгованості 6939 гривень 82 копійки, мінімальних витрат виконавчого провадження 500 гривень та винагороди приватному виконавцю 693 гривня 98 копійок. Однак позивачка зазначає, що не мала та не має жодних правовідносин із ТОВ «Форвард фінансів», жодних вимог або повідомлень з приводу заборгованості перед вказаною юридичною особою вона не отримувала. 20 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату позивачки та направлено на адресу місця роботи останньої до Дніпропетровського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України. Відповідно до звіту про здійснення відрахувань та виплати № 43469 від 16 листопада 2021 року з її заробітної плати було стягнуто 2971 гривня 41 копійка, в тому числі борг за виконавчим документом у сумі 1773 гривні 43 копійки, витрати на проведення виконавчих дій 693 гривні 98 копійок, та винагорода приватного виконавця 500 гривень. Вважає, що виконавчий напис № 46325 від 19 травня 2021 року вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, оскільки він повинен бути вчинений на підставі оригіналу нотаріально посвідченого кредитного договору, а такий між позивачем та відповідачем ніколи не укладався. Також зазначив, що наказом міністерства юстиції України № 1424/5 від 19 квітня 2021 року, відповідно до рішення Вищої кваліфікаційної комісії нотаріату № 3 від 05 квітня 2021 року, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6997, видане міністерством Юстиції України 28 липня 2008 року на ім`я [PERSON] , - анульоване. Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстицій (м. Київ) №451/6 від 21 квітня 2021 року нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Головкіної Я.В. припинена з 21 квітня 2021 року. Тому прохає суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. від 11 червня 2021 року № 70527, про стягнення із [PERSON] на користь товариство з обмеженою відповідальністю "Форвард фінансів" заборгованості в сумі 6939 гривень 82 копійки таким, що не підлягає виконанню, стягнути із товариство з обмеженою відповідальністю "Форвард фінансів" на користь [PERSON] безпідставно набуті кошти у сумі 1773 гривні 43 копійки, та стягнути з відповідача судові витрати у повному обсязі. Ухвалою суду від 20 грудня 2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін (а. с. 56), копія якої надіслана учасникам справи 21 грудня 2021 року за вихідним № 28126/21-вих/2/204/2665/21 (а. с. 58) та, яка отримана відповідачем 17 січня 2022 року, підтвердженням чого є рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а. с. 68). 02 лютого 2022 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву (а. с. 76-83), в якому відповідач позовні вимоги не визнає, проти задоволення позову заперечує. В обґрунтування відзиву зазначено, що ТОВ «Форвард Фінансів» звернулося до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, у зв`язку із наявною заборгованістю за кредитним договором [PERSON] виконавчий напис було вчинено на підставі: ст. ст. 87-89 Закону України «Про нотаріат», частиною 2 Постанови кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», п. 2.1 ч. 2 Глави 16 та п. п. 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№ 296/5, а отже були дотримані всі вимоги закону. З приводу вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивачки безпідставно стягнутих коштів в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, зазначено, що правовою підставою для стягнення коштів з позивачки (боржниці),є кредитний договір та заборгованість за ним. Даний кредитний договір не визнаний недійсним, не змінений та не розірваний, а отже відсутні підстави для повернення стягнутої з позичальниці заборгованості за вказаним кредитним договором в процесі виконання виконавчого напису нотаріуса, оскільки на момент здійснення такого стягнення, всі дії по виконанню такого виконавчого напису здійснювалися правомірно. Визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню не є підставою для повернення боржнику стягнутих на його підставі коштів в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором. Позивачкою долучено до матеріалів справи довідку з місця роботи від 16 листопада 2021 року про здійснення відрахування та виплати, з якої неможливо встановити які суми були перераховані фактично на рахунок стягувача, а які на рахунок приватного виконавця як витрати виконавчого провадження, а тому, вимога з приводу стягнення із стягувача коштів не підлягає задоволенню. У зв`язку із чим прохає відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, від представника позивачки на адресу суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони позивача, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, прохав позов задовольнити (а. с. 73). Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 108, 110), причини неявки суду не відомі. Третя особа приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В., у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином (а. с. 111), причини неявки суду не відомі.. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності (а. с. 113). Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі за наступних підстав. Судом встановлено, що 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Києвської області Головкіною Я.В. видано виконавчий напис № 70527 про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів» заборгованості у сумі 6939 гривень 82 копійки. 17 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. відкрито виконавче провадження № 66862797 на підставі виконавчого напису № 70527 від 11 червня 2021 року про стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «Форвард Фінансів" (а. с. 12, 13). 20 жовтня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. було винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржниці [PERSON] (а. с. 22). 16 листопада 2021 року Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України було надано звіт про здійснення відрахування та виплати відносно [PERSON] , відповідно до якого із заробітної плати останньої за жовтень 2021 року утримано кошти на загальну суму 2967 гривень 41 копійка, що складається із: витрат на проведення виконавчих дій 693 гривні 98 копійок, винагороди приватного виконавця 500 гривень, боргу за виконавчим документом 1773 гривні 43 копійки (а. с. 26). 16 листопада 2021 року Міністерством юстиції України надано відповідь на запит на отримання публічної інформації від 10 листопада 2021 року (вх. № ПІ-С-5552 від 11 листопада 2021 року), відповідно до якого, наказом МЮ України № 1424/5 від 19 квітня 2021 року, свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6997, видане 28 липня 2008 року Міністерством юстиції України на ім`я [PERSON] анульоване. Наказом Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 451/6 від 21 квітня 2021 року, нотаріальна діяльність приватного нотаріуса Головкіної Я.В. припинена з 21 квітня 2021 року (а. с. 29). Згідно з вимогами ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до вимог ст.\~18\~ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Приписами ст. 39 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється саме Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року N 296/5. Відповідно до вимог п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава14 Закону України «Про нотаріат» та Глава16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Так, згідно з вимогами ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Приписами ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, зокрема, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до вимог п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з вимогами пп. 2.2 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій, у разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Приписами пп. 2.3 п. 2 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року N 1172. Даний Перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», діє в попередній редакції, яка не передбачала можливості вчинення виконавчого напису нотаріуса на нотаріально не посвідченому кредитному договорі. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат», нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З аналізу вищенаведених норм можна дійти висновку, що вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином, можна дійти висновку, що захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, з урахуванням постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, якою визнано незаконним та не чинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин», передбачено, що для одержання виконавчого напису необхідно подати, зокрема, оригінал нотаріально посвідченого договору та документи, що підтверджують безспірність боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17, розглядаючи позовну заяву про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню зазначила наступне: "Вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Наявність в змісті виконавчого напису номерів рахунків боржника в установах банків (для юридичних осіб) є обов`язковим. Вчинення виконавчого напису за кредитним договором є незаконним (таке право не передбачено законом), оскільки Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22 лютого 2017 року (залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14), визнав незаконною та не чинною постанову КМУ № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в тому числі за кредитними договорами". При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87 та 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 та Верховного Суду від 11 липня 2019 року у справі № 461/4609/16-ц. Так, як зазначено позивачкою у позовній заяві та підтверджено відповідачем у відзиві на позовну заяву, з тексту оспорюваного виконавчого напису № 70527 від 11 червня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. при вчиненні нотаріальної дії керувалась ст. ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року за № 1172. Також, позивачка у позовній заяві зазначила, що ніколи не укладала кредитного договору з відповідачем. Відповідачем у відзиві на позовну заяву зазначено, що стягнення з позивачки коштів відбувається на підставі кредитного договору. Однак, відповідачем не долучено до матеріалів справи цей кредитний договір, не вказано його номер та коли його вчинено. Отже, відповідачем не підтверджено належними та допустимими доказами факт того, що між сторонами укладався кредитний договір. Тобто, приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису від 11 червня 2021 року не врахувала, що Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин", було визнано незаконною та не чинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Таким чином, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому, наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, а тому такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, 19 квітня 2021 року свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю № 6997, яке видане 28 липня 2008 року на ім`я [PERSON] , анульовано, діяльність нотаріуса припинена з 21 квітня 2021 року, виконавчий напис № 70527 вчинений 11 червня 2021 року, а отже [PERSON] не могла вчиняти жодних нотаріальних дій. За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги позивачки щодо визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіної Я.В. від 11 червня 2021 року № 70527 таким, що не підлягає виконанню, підлягають задоволенню. Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми коштів, стягнутих в рамках виконання виконавчого напису, суд виходить з наступного. Так, [PERSON] просив стягнути з відповідача на його користь суму коштів, які були стягнуті в рамках виконання виконавчого напису (безпідставно набуті). Згідно з вимогами ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберігає його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 16 січня 2019 року у справі № 753/15556/15-ц щодо застосування норм ст. 1212 К України вказала на те, що зобов`язання з повернення безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи: в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна. Відсутність правової підстави - це такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідношення і його юридичному змісту. Тобто відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Так, відповідно до наданого позивачкою звіту про здійснення відрахування та виплати, виданого Дніпропетровським НДЕКЦ МВС України 16 листопада 2021 року, з позивачки в межах виконавчого провадження ВП № 6686279 від 20 жовтня 2021 року за виконавчим написом № 70527, що виданий 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. стягнуто грошові кошти в розмірі 2967 гривень 41 копійка, що складається із: витрат на проведення виконавчих дій 693 гривні 98 копійок, винагороди приватного виконавця 500 гривень, боргу за виконавчим документом 1773 гривні 43 копійки (а. с. 26). Таким чином загальний розмір коштів, які були утримані з позивачки, як боржниці у виконавчому провадженні, та направлені на рахунок відповідача, як стягувача у виконавчому провадженні, становить 1773 гривні 43 копійки. Враховуючи, що підставою отримання відповідачем коштів у розмірі 1773 гривні 43 копійки було стягнення з [PERSON] на підставі виконавчого напису, який даним рішенням суду визнається таким, що не підлягає виконанню, вищевказана сума вважається такою, що підлягає поверненню, оскільки правова підстава її набуття відповідачем відпала. Отже, з ТОВ «Форвард Фінансів» на користь позивачки слід стягнути грошові кошти у розмірі 1773 гривні 43 копійки, які були утримані із доходів позивачки в рахунок погашення заборгованості за виконавчим написом № [NUMBER] , який було вчинено 11 червня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які позивачка посилалася як на підставу своїх вимог, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд доходить висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України, судові витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача, а тому з останнього на користь позивачки підлягає стягненню сума сплаченого судового збору у розмірі 2270 гривень. На підставі викладеного,

Outcome: approved