Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

22.02.2022 року [PERSON] звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач послалась на те, що 24.04.2020 року сторони домовились про купівлю позивачем квартири [ADDRESS] . Домовленість була оформлена попереднім договором про намір. За договором сторони обумовили суму авансового платежу (попередній платіж) в рахунок майбутніх платежів за передане майно в розмірі 208 005,49 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 24.04.2020 року еквівалентно 7700 доларів США. Окрім того, в рахунок майбутніх платежів позивачем були передані ще 9.200 доларів США. Пунктом 12 договору сторони погодили повернення авансового платежу разі ухилення відповідача від укладення договору купівлі-продажу в двократному розмірі. Строком укладення договору купівлі-продажу майна сторони визначили до 24.06.2020 року . Оскільки угода купівлі-продажу між сторони не відбулась, позивач просила стягнути з [PERSON] авансовий платіж 7 700 в двократному розмірі згідно умов попереднього договору та 7.200 доларів завдатку (з урахуванням повернутих відповідачем 2000 доларів США) в національній валюті за курсом НБУ. Позивач в процесі розгляду справи заяви про залишення позову без розгляду, відмову від позову не подавав. Відповідач процесуальним правом надання відзиву не скористався. Враховуючи викладене спір вирішений судом на підставі наявних доказів. Дослідивши матеріали справи, наявні докази суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: 24.04.2020 року сторони домовились про купівлю позивачем квартири [ADDRESS] . Домовленість була оформлена попереднім договором про намір. За договором сторони обумовили суму авансового платежу (попередній платіж) в рахунок майбутніх платежів за передане майно в розмірі 208 005,49 гривень, що згідно курсу НБУ станом на 24.04.2020 року еквівалентно 7700 доларів США. Авансовий платіж фактично отриманий відповідачем (зміст договору, розписка) Окрім того, в рахунок майбутніх платежів позивачем були передані ще 9.200 доларів США (розписка), 2000 з яких повернуті відповідачем в досудовому порядку. Пунктом 12 договору сторони погодили повернення авансового платежу разі ухилення відповідача від укладення договору купівлі продажу в двократному розмірі. Строком укладення договору купівлі-продажу майна сторони визначили до 24.06.2020 року. За пунктом 9.1 попереднього договору, протягом строку, що передуватиме укладанню договору купівлі-продажу відповідач зобов`язується здійснити усі необхідні дії для погашення та припинення арешту на спірне майно, сплатити всі необхідні платежі стосовно квартири, надати платіжні документи, що підтверджують відсутність заборгованості по комунальних платежах. Угода купівлі-продажу між сторони не відбулась. Відповідач від укладення договору ухилився. Факт ухилення підтверджується не вжиттям відповідачем заходів щодо скасування обтяження спірної квартири. Зазначене підтверджується інформацією з державного реєстру речових прав на нерухоме майно №299288966 від 14.02.2022 року. 7700 доларів США, які згідно курсу НБУ станом на 24.04.2020 року становлять 208 005,49 грн. та 7200 доларів США, не обумовлені договором як аванс, відповідачем в досудовому порядку позивачу не повернуті. Згідно до ч. 1 ст. 635 ЦК України попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Істотні умови основного договору, що не встановлені попереднім договором, погоджуються у порядку, встановленому сторонами у попередньому договорі, якщо такий порядок не встановлений актами цивільного законодавства. Попередній договір відповідачем не оспорений, вважається укладеним правомірно. В порядку ч. 2 ст. 635 ЦК України сторона, яка необґрунтовано ухиляється від укладення договору, передбаченого попереднім договором, повинна відшкодувати другій стороні збитки, завдані простроченням, якщо інше не встановлено попереднім договором або актами цивільного законодавства. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення. Аванс, як і завдаток, є доказом укладання договору і зараховується в рахунок кінцевого платежу. Договір про наміри або попередній договір (договір, відповідно до якого сторони зобов`язуються укласти основний договір у майбутньому) не може містити положень про завдаток. Коли не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Розглядаючи справу в межах позовних вимог суд погоджується із доводами позивача про стягнення на її користь суми авансу 7700 доларів США в подвійному розмірі згідно договору та 7200 доларів завдатку в гривневому еквіваленті за курсом НБУ станом на 21.02.2020 року, що становить 640 547,28 грн. Судовий збір підлягає присудженню на користь позивача в порядку статті 141 ЦПК України

Outcome: approved