Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

керівник Смілянської окружної прокуратури Танцюра В., в інтересах держави в особі Виконавчого комітету Городищенської міської ради звернувся до суду з позовом у якому просить стягнути з [PERSON] завдану внаслідок незаконного звільнення працівника шкоду в сумі 144253, 92 гривень. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, позивач зазначає, що у ході вивчення даних ЄДРСР встановлено, що рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2021 року у справі № 580/1133/20 за позовом [PERSON] до ВК Хлистунівської сільської ради та сільського голови Хлистунівської сільської ради [PERSON] про скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення коштів, позовні вимоги позивача задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Хлистунівської сільської ради від 10.02.2020 №14 «Про оголошення догани начальнику відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ [PERSON] », визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Хлистунівської сільської ради від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] », поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ ВК Хлистунівської сільської ради з 11.03.2020 року, стягнуто із ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 953,92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9 300 грн. Вказане рішення набрало законної сили 26.03.2021 року. Черкаським окружним адміністративним судом 23.04.2021 року видано виконавчі листи №580/1133/20 про стягнення з ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 953, 92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів та понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9300,00 гривень. Прокуратурою встановлено, що відповідно до розпорядження сільського голови Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] », [PERSON] , начальника відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ, звільнено з 10 березня 2020 року, у зв`язку з систематичним невиконанням без поважних причин обов`язків покладених на неї трудовим договором за п. 3 ст. 40 КЗпП України. Вказане розпорядження від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] » підписано сільським головою Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області [PERSON] , яка відповідно до рішення Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 10.01.2019 року №1-2/VІІ «Про початок повноважень Хлистунівського сільського голови», за результатами виборів Хлистунівського сільського голови, вступила на посаду голови Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Водночас, за результатами розгляду вказаної справи, судом встановлено, що факт порушення [PERSON] трудової дисципліни, що став підставою видачі незаконного розпорядження, не знайшов підтвердження під час розгляду справи та спростовується обставинами, що викладені в судовому рішенні. Крім того, сільська голова Хлистунівської сільської ради [PERSON] , приймаючи розпорядження від 10.02.2020 року №14 щодо притягнення до дисциплінарної відповідальності та оголошення догани [PERSON] за неналежне виконання службових обов`язків, пропустила строк накладення дисциплінарного стягнення. Вказані обставини, стали підставою для часткового задоволення позову [PERSON] до ВК Хлистунівської сільської ради та сільського голови Хлистунівської сільської ради [PERSON] про скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення коштів. Таким чином, порушення, яке зумовило, виплату незаконно звільненому працівнику коштів за час вимушеного прогулу, допущено з вини голови Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області [PERSON] , якою видано незаконне розпорядження від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] ». Отже, є доведеним встановлений судом факт, що звільнення [PERSON] з посади начальника відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ ВК Хлистунівської сільської ради здійснено сільським головою Хлистунівської сільської ради [PERSON] з порушенням вимог трудового законодавства. Відповідно до рішення Городищенської міської ради від 07.12.2020 року №2-31/8 «Про початок реорганізації Хлистунівської сільської ради, що увійшла до складу Городищенської міської ради шляхом приєднання», розпочато процедуру реорганізації Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (ВК Хлистунівської сільської ради) шляхом приєднання до Городищенської міської ради (ВК Городищенської міської ради) та Городищенську міську раду вважати правонаступником всього майна, прав та обов`язків Хлистунівської сільської ради. Ухвалою від 17.05.2021 року у справі №580/1133/20 Черкаським окружним адміністративним судом задоволено заяву [PERSON] про заміну боржника у виконавчих листах в адміністративній справі №580/1133/20, замінено у виконавчих листах Черкаського окружного адміністративного суду №580/1133/20, виданих 23.04.2021 року, про стягнення з ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 953,92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів та понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9300,00 гривень, боржника - ВК Хлистунівської сільської ради її правонаступником ВК Городищенської міської ради. Відповідно до інформації ВК Городищенської міської ради, викладеної у листі від 03.06.2021 року №720/01-02-10, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20 допущено ВК Городищенської міської ради до негайного виконання в частині виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в сумі 15 792,48 гривень, який нарахований ВК Хлистунівської сільської ради та виплачений правонаступником - ВК Городищенської міської ради у січні місяці 2021 року. Крім того, відповідно до виписки по рахунках ВК Городищенської міської ради від 07.06.2021 року та платіжних доручень від 04.06.2021 року № 1 на суму 9300,00 гривень, № 2 на суму 95924,96 гривень, № 3 на суму 21449,06 гривень, № 4 на суму 1787, 42 гривень, ВК Городищенської міської ради 04.06.2021 року виплачено [PERSON] на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20, 128 461,44 гривень. Таким чином, ВК Городищенської міської ради на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20 виплачено із бюджетних коштів Городищенської міської ради на користь [PERSON] 144253,92 гривень. Відповідач як службова особа, яка видала розпорядження про звільнення, винна у завданій шкоді, що заподіяна Городищенській міській раді у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу та несе повну матеріальну відповідальність за вказані дії. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Оскільки звільнення [PERSON] здійснено з порушенням закону, що встановлено рішенням суду, то на [PERSON] , як на особу, за розпорядженням якої проведено звільнення, покладається обов`язок відшкодувати шкоду, заподіяну Городищенській міській раді. Вказане свідчить про наявність причинно-наслідкового зв`язку між прийняттям сільським головою Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області [PERSON]. протиправного розпорядження про звільнення та виплатою ВК Городищенської міської ради коштів. Відповідно, у винної в цьому особи, виник обов`язок відшкодувати завдану таким звільненням шкоду у вигляді виплаченого середнього заробітку за час вимушеного прогулу. У судовому засіданні прокурор позовні вимоги підтримав, просив задовольнити їх у повному обсязі, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві. Відповідач позовні вимоги не визнала, посилаючись на те, що рішення про звільнення [PERSON] приймалося колегіально, а вона лише підписала розпорядження. При цьому діяла згідно вимог чинного законодавства. Для звільнення [PERSON] були всі правові підстави, оскільки остання систематично не виконувала без поважних причин обов`язки, які були покладені на неї трудовим договором. Посилаючись на наведене просила відмовити у позові прокурора. Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як установлено у судовому засіданні, рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 21.03.2021 року у справі № 580/1133/20 за позовом [PERSON] до ВК Хлистунівської сільської ради та сільського голови Хлистунівської сільської ради [PERSON] про скасування рішень, поновлення на посаді та стягнення коштів, позовні вимоги позивача задоволено частково, визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Хлистунівської сільської ради від 10.02.2020 №14 «Про оголошення догани начальнику відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ [PERSON] », визнано протиправним та скасовано розпорядження сільського голови Хлистунівської сільської ради від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] », поновлено [PERSON] на посаді начальника відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ ВК Хлистунівської сільської ради з 11.03.2020 року, стягнуто із ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 953,92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9 300 грн. Вказане рішення набрало законної сили 26.03.2021 року. Черкаським окружним адміністративним судом 23.04.2021 року видано виконавчий лист №580/1133/20 про стягнення з ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 953, 92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів та виконавчий лист №580/1133/20 про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9300,00 гривень. Тобто, вищезазначеними рішеннями суду встановлено факт незаконного звільнення [PERSON] з посади начальника відділу містобудування, земельних відносин, комунальної власності та ЖКГ ВК Хлистунівської сільської ради, яке зумовило, виплату їй, як незаконно звільненому працівнику коштів за час вимушеного прогулу в сумі 134 953,92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів та стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9 300 грн. Згідно ч.4 ст.82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Розпорядження від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] » підписано сільським головою Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області, відповідачем по справі - [PERSON] , яка відповідно до рішення Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області від 10.01.2019 року №1-2/VІІ «Про початок повноважень Хлистунівського сільського голови», за результатами виборів Хлистунівського сільського голови, вступила на посаду голови Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області. Таким чином, порушення, яке зумовило, виплату незаконно звільненому працівнику коштів за час вимушеного прогулу, допущено з вини голови Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області [PERSON] , якою видано незаконне розпорядження від 10.03.2020 року №26 «Про звільнення [PERSON] ». Відповідно до рішення Городищенської міської ради від 07.12.2020 року №2-31/8 «Про початок реорганізації Хлистунівської сільської ради, що увійшла до складу Городищенської міської ради шляхом приєднання», Городищенською міською радою вирішено, зокрема: почати процедуру реорганізації Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (ЄДРПОУ:33965401) місцезнаходження: (вул. Центральна, 1, с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, 19533) шляхом приєднання до Городищенської міської ради (ЄДРПОУ 33965401) місцезнаходження: (вул. Грушевського, 11, м. Городище, Городищенського району, Черкаської області, 19502); почати процедуру реорганізації виконавчого комітету Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області (ЄДРПОУ 04408525) місцезнаходження: (вул. Центральна, 1, с. Хлистунівка, Городищенського району, Черкаської області, 19533) шляхом приєднання до Виконавчого комітету Городищенської міської ради (ЄДРПОУ 04407661) місцезнаходження: (вул. Грушевського, 11, м. Городище, Городищенського району, Черкаської області, 19502); Городищенську міську раду вважати правонаступником всього майна, прав та обов`язків Хлистунівської сільської ради. Ухвалою від 17.05.2021 року у справі №580/1133/20 Черкаським окружним адміністративним судом задоволено заяву [PERSON] про заміну боржника у виконавчих листах в адміністративній справі №580/1133/20, замінено у виконавчому листі Черкаського окружного адміністративного суду №580/1133/20, виданого 23.04.2021 року, про стягнення з ВК Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] середній заробіток за час вимушеного прогулу в сумі 134 953,92 гривень з утриманням податків та інших обов`язкових платежів, боржника - ВК Хлистунівської сільської ради її правонаступником ВК Городищенської міської ради (вул. Грушевського, 11, м. Городище, Черкаська обл., ідентифікаційний код 04407661) та замінено у виконавчому листі Черкаського окружного адміністративного суду №580/1133/20, виданого 23.04.2021 року, про стягнення за рахунок бюджетних асигнувань виконавчого комітету Хлистунівської сільської ради на користь [PERSON] понесені судові витрати на правничу допомогу адвоката у сумі 9300,00 гривень, боржника ВК Хлистунівської сільської ради її правонаступником виконавчим комітетом Городищенської міської ради (вул. Грушевського, 11, м. Городище, Черкаська обл., ідентифікаційний код 04407661). Відповідно до інформації ВК Городищенської міської ради, викладеної у листі від 03.06.2021 року №720/01-02-10, рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20 допущено ВК Городищенської міської ради до негайного виконання в частині виплати [PERSON] середнього заробітку за час вимушеного прогулу в межах суми стягнення за один місяць в сумі 15 792,48 гривень, який нарахований ВК Хлистунівської сільської ради та виплачений правонаступником - ВК Городищенської міської ради у січні місяці 2021 року. Крім того, відповідно до виписки по рахунках ВК Городищенської міської ради від 07.06.2021 року та платіжних доручень від 04.06.2021 року № 1 на суму 9300,00 гривень, № 2 на суму 95924,96 гривень, № 3 на суму 21449,06 гривень, № 4 на суму 1787, 42 гривень, ВК Городищенської міської ради 04.06.2021 року виплачено [PERSON] на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20, 128 461,44 гривень. Таким чином, ВК Городищенської міської ради на виконання рішення Черкаського окружного адміністративного суду від 08.12.2020 року у справі № 580/1133/20 виплачено із бюджетних коштів Городищенської міської ради на користь [PERSON] 144253,92 гривень. Відповідач як службова особа, яка видала розпорядження про звільнення, винна у завданій шкоді, що заподіяна Городищенській міській раді у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу та несе повну матеріальну відповідальність за вказані дії. При цьому, відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. Відповідно до ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Відповідно до ст. 130 КЗпП України, працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. Згідно п. 8 ст. 134 КЗпП України службова особа, винна в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу несе матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди, заподіяної з її вини підприємству, установі, організації. За нормами ст. 136 КЗпП України, покриття шкоди працівниками в розмірі, що не перевищує середнього місячного заробітку, провадиться за розпорядженням власника або уповноваженого ним органу, керівниками підприємств, установ, організацій та їх заступниками - за розпорядженням вищестоящого в порядку підлеглості органу шляхом відрахування із заробітної плати працівника. У решті випадків покриття шкоди провадиться шляхом подання власником або уповноваженим ним органом позову до районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду. Згідно ст. 237 КЗпП України, суд покладає на службову особу, винну в незаконному звільненні або переведенні працівника на іншу роботу, обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи. Такий обов`язок покладається, зокрема, якщо звільнення чи переведення здійснено з порушенням закону. Пунктом 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 29.12.1992 № 14 «Про судову практику в справах про відшкодування шкоди, заподіяної підприємствам, установам, організаціям їх працівниками» визначено, що застосовуючи матеріальну відповідальність у повному розмірі шкоди на підставі п. 8 ст. 134 КЗпП України, суди повинні мати на увазі, що за цим законом покладається обов`язок по відшкодуванню шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, зокрема, у зв`язку з оплатою незаконно звільненому працівникові часу вимушеного прогулу, на винних службових осіб, за наказом або розпорядженням яких звільнення здійснено з порушенням закону. Відповідальність в цих випадках настає незалежно від форми вини. За п. 20 вищевказаної постанови, право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством, організацією, установою сум третій особі. Пунктом 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.1992 № 9 «Про практику розгляду судами трудових спорів» встановлено, що при незаконному звільнені або переведені на іншу роботу, невиконанні рішення про поновлення працівника на роботі, що мало місце після введення в дію п. 8 ст. 134 КЗпП України та нової редакції ст. 237 КЗпП України (з 11.04.1992) настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб. Обов`язок покрити шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу або часу виконання нижче оплачуваної роботи може бути покладено при допущені ними в цих випадках будь-якого порушення закону. Відповідно до ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, при незаконному звільненні працівника настає повна матеріальна відповідальність винних в цьому службових осіб і обов`язок покрити шкоду, заподіяну установі у зв`язку з оплатою працівникові часу вимушеного прогулу, може бути покладено при допущенні ними будь-якого порушення закону. Суб`єктами повної матеріальної відповідальності є службові особи, за наказом чи розпорядженням яких працівника незаконно звільнено чи переведено на іншу роботу. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Згідно зі ст. 56 ЦПК України з метою представництва інтересів держави в суді прокурор в межах повноважень, визначених законом, звертається до суду з позовною заявою (заявою), в якій самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Виконавчий комітет Городищенської міської ради є органом, що уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. Так, з метою встановлення підстав представництва Смілянською окружною прокуратурою 17.06.2021 року направлено запит до Городищенської міської ради щодо надання інформації про вжиті заходи з метою стягнення вказаної заборгованості. Відповідно до листа від 22.06.2021 року № 803/01-02-29, Городищенською міською радою не вживалися заходи щодо звернення до суду із позовом про стягнення із винної у незаконному звільненні [PERSON] службової особи Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області матеріальної шкоди. Відповідно до ч. 3 ст. 233 КЗпП України для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди. Згідно ч. 6 ст. 261 ЦК України за регресними зобов`язаннями перебіг позовної давності починається від дня виконання основного зобов`язання. Наявність судового рішення, за яким з потенційного регресанта ухвалено стягнути на користь потерпілого певну суму, не вважається достатньою підставою для пред`явлення регресного позову. Такий позов може бути пред`явлений лише після виконання зазначеного рішення, оскільки до моменту виконання в іншої особи, яка відшкодовує шкоду, немає витрат, які підлягають відшкодуванню. Юридична особа, яка відшкодувала шкоду, завдану працівником, має право зворотної вимоги (регресу) до цієї особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом (ч.1 ст.1191 ЦК України). Право регресної вимоги до працівника виникає з часу виплати підприємством грошової суми третій особі, саме від цього часу обчислюється строк на пред`явлення регресного позову. До аналогічного висновку прийшов Верховний Суд України у Постанові від 21.12.2016 у справі № 675/28/15-ц. У зв`язку із виплатою Виконавчим комітетом Городищенської міської ради звільненій [PERSON] 144 253 грн. 92 коп. середнього заробітку за час вимушеного прогулу, що підтверджується платіжними дорученнями, у Виконавчого комітету Городищенської міської ради 07.06.2021 виникло право регресної вимоги про стягнення вказаної суми з відповідача. Однак, в порушення інтересів держави, Виконавчий комітет Городищенської міської ради самостійно з позовом до службової особи Хлистунівської сільської ради Городищенського району Черкаської області - відповідача по справі, яка на час розгляду справи є працівником Городищенської міської ради, винної у незаконному звільненні [PERSON] , про стягнення шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника, до суду не звертався. Таким чином, факт не звернення до суду Виконавчим комітетом Городищенської міської ради, як уповноваженим на захист інтересів держави органом, з позовом свідчить про те, що зазначений орган неналежно виконує свої повноваження щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок незаконного звільнення працівника та звернення до суду з таким позовом Смілянською окружною прокуратурою, відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини. У постанові від 15.10.2019 у справі № 903/129/18 (провадження № 12-72гс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що сам факт не звернення до суду з позовом, який би відповідав вимогам процесуального законодавства та, відповідно, мав змогу захистити інтереси жителів територіальної громади, свідчить про те, що зазначений орган місцевого самоврядування неналежно виконує свої повноваження, у зв`язку з чим у прокурора виникають обґрунтовані підстави для захисту інтересів громади та звернення до суду з таким позовом, що відповідає нормам національного законодавства та практиці Європейського суду з прав людини (п.6.43). Разом з тим, відповідно до Висновку про застосування норм прав, що викладений в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 26 травня 2020 року справа № 912/2385/18, бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк. Беручи до уваги вищенаведене, суд вважає, що оскільки ВК Городищенської міської ради жодних заходів, спрямованих на усунення порушень законодавства, не вживалось, у прокурора виникли обґрунтовані підстави для захисту прав та інтересів Городищенської громади, та звернення до суду з цим позовом. На підставі викладеного, суд, беручи до уваги наведені вище норми Конституції України та норми діючого трудового та цивільного законодавства приходить до висновку, що прокурор є належним позивачем та ним надано достатньо доказів в підтвердження своїх вимог, а тому позов підлягає до повного задоволення. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved