Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу із відповідачем [PERSON] .. Позивачка посилається на те, що шлюб між нею та відповідачем зареєстровано 01 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09. Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] та син [PERSON] , [INFO] . Між сторонами подружні відносини не склалися у зв`язку з несумісністю характерів та розбіжністю поглядів на життя. Подружжя втратило одне до одного почуття любові та поваги, між ними постійно виникають конфліктні ситуації. На даний час шлюб носить формальний характер. Таким чином позивачка збереження шлюбу вважає недоцільним та просить суд розірвати шлюб між нею та відповідачем. В судове засідання представник позивачки - адвокат Гурник В.О. подав заяву в якій позов підтримує, просить його задовольнити та справу слухати у їх відсутності. Проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. Причини його неявки суду невідомі. Відповідачем відзиву на позов до суду не подано. Судом прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі частини 4 статті 223 та частини 1 статті 281 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлявся про день, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин і не повідомив причини неявки та не подав відзив. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення. Із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] слідує, що шлюб між сторонами зареєстрований 01 лютого 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Маневицького районного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 09. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Виходячи з положень ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній (ст. 55 Сімейного кодексу України). Згідно положень ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Оскільки судом встановлено, що сім`я фактично розпалася, поновлювати сімейні стосунки сторони не бажають, подальше збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати Враховуючи вищенаведене,

Outcome: approved