Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

І. Зміст вимог та заперечень учасників справи. Представник позивача адвокат Андрусенко І.Я. звернувся в Монастириський районний суд Тернопільської області в інтересах [PERSON] з позовом до Монастириської міської ради, в якому просить визнати за ним право на: - земельну частку (пай) площею 1.23 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в спілці селян «Дружба», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №016176; - встановити факт родинних відносин, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Вимоги позивача обґрунтовані тим, що [INFO] померла баба позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на вищевказане спадкове майно. Вказану спадщину прийняв син спадкодавця, батько позивача, [PERSON] . [INFO] помер тато позивача - [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 1.23 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в спілці селян «Дружба», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №016176. Вказану спадщину прийняла позивач дочка спадкодавця, оскільки відноситься до спадкоємців першої черги за законом та подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] після смерті [PERSON] звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте оформити спадщину нотаріус не зміг, оскільки виявилось, що відсутній оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно - оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай). Крім того відсутнє свідоцтво про народження батька позивача, [PERSON] , з якого б вбачалось, що його матір`ю була [PERSON] та існує помилка в архівній довідці про народження [PERSON] , де він зазначений як [PERSON] , а мати як [PERSON] , донька [PERSON] , замість [PERSON] , донька [PERSON] . ІІ. Процесуальні рішення в справі. Ухвалою судді Монастириського районного суду Тернопільської області Галіяна І.М. від 25.04.2022 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання. ІІІ. Позиції сторін. Представник позивача вважає, що саме позивач повинна успадковувати за померлим спадкодавцем, оскільки є спадкоємцем за законом першої черги, та вступила у фактичне управління спадковим майном. [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, в позовній заяві представник позивача просить розгляд справи проводити в його відсутності та відсутності позивача. Відповідач - представник Монастириської міської ради в підготовче засідання не з`явився, суду подав відзив на позовну заяву по суті справи в якій вказав, що з обставинами викладеними у заяві Монастириська міська рада погоджується та просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. ІV. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що [INFO] у віці 84 років в с.Лядське Монастириського району Тернопільської області померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого повторно 04.01.2022 року. Ще за життя померлій належала: - земельна частка (пай) площею 1.23 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в спілці селян «Дружба», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №016176, що підтверджується довідкою виданою Монастириською міською радою Монастириського району Тернопільської області 26.01.2022 року за №27. Вказану спадщину після смерті [PERSON] фактично прийняв її син - [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Монастириською міською радою Монастириського району Тернопільської області 26.01.2022 року за №27. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданого 04.12.2018 року. Після його смерті відкрилася спадщина на земельну частку (пай) площею 1.23 умовних кадастрових гектарах, що знаходиться в спілці селян «Дружба», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №016176. Вказану спадщину прийняла позивач [PERSON] , що підтверджується довідкою виданою Монастириською міською радою Тернопільської області 15.12.2021 року за №235 як дочка спадкодавця і особа, яка на день смерті спадкодавця проживала разом з ним та відноситься до спадкоємців першої черги за законом. У той же час, постановою приватного нотаріуса Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівського М.А. від 11.04.2022 року №22/02-14 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Крім того відсутнє свідоцтво про народження батька позивача, [PERSON] , з якого б вбачалось, що його матір`ю була [PERSON] та існує помилка в архівній довідці про народження [PERSON] , де він зазначений як [PERSON] , а мати як [PERSON] , донька [PERSON] , замість [PERSON] , донька [PERSON] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: -довідкою виданою Монастириською міською радою від 26.01.2022 року №27, де зазначено, що після смерті [PERSON] в управління спадковим майном вступив її син [PERSON] ; - свідоцтвом про смерть [PERSON] вбачається, що він народився [INFO] , дата якого співпадає із датою народження [PERSON] , [INFO] , яка зазначена в архівній довідці про народження виданої Державним архівом Тернопільської області від 13.12.2021. З аналізу вищезазначених документів та даних, які в них містяться, суд дійшов висновку, що вказані обставини підтверджують той факт, що [PERSON] , який помер [INFO] був сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] підтверджується: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , згідно якого батьком [PERSON] був [PERSON] ; -свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] виданого 25.11.1989 року, згідно якого позивач по справі змінила своє дошлюбне прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно заяв, які знаходяться в матеріалах спадкової справи №34/2019 до майна померлого [INFO] [PERSON] , поданих [PERSON] , [PERSON] , останні відмовились від прийняття спадщини, що залишилася після смерті [PERSON] . Окрім зазначеного, судом з матеріалів справи встановлено, що оригінал Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ТР №016176 - втрачено, що підтверджується повідомленням в засобах масової інформації, а саме в газеті [PERSON] від 11.11.2021 року. В зв`язку з втратою оригіналу вищевказаного правовстановлюючого документу приватним нотаріусом Чортківського районного нотаріального округу Тернопільської області Садівським М.А. було відмовлено [PERSON] у вчиненні нотаріальних дій - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, що підтверджується постановою нотаріуса від 11.04.2022 року. V. Джерела права й акти їх застосування. Спірні відносини, що виникли між сторонами пов`язані з реалізацією позивачем свого права на спадкування, а тому регулюються нормами книги «Спадкове право» Цивільного кодекс України (далі - ЦК України). Статтею 346 ЦК України передбачено, що однією з підстав припинення права власності є смерть власника. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Визначаючись із заявленою вимогою про встановлення юридичного факту, а саме встановлення родинних відносин суд враховує наступне. Відповідно до п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. В даному випадку встановлення факту родинних відносин необхідно позивачу для звернення до нотаріальної контори, оскільки вона претендує на спадкове майно після смерті свого батька - [PERSON] . Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до роз`яснень, викладених в інформаційному листі Верховного Суду України від 19.06.2013 року щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, в графі «Встановлення факту родинних відносин між фізичними особами» факт родинних відносин між фізичними особами (п. 1 ч. 1 ст. 256 ЦПК в старій редакції) встановлюється у судовому порядку, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки для заявника: право на спадщину, право на пенсію у зв`язку із втратою годувальника, одержання компенсації тощо. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, факт, що просить встановити заявник має юридичне значення. Судом виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право. Факт родинних відносин [PERSON] , який помер [INFO] з [PERSON] , яка померла [INFO] доведено доказами які знаходяться в матеріалах справи. Таким чином, оскільки в судовому засіданні знайшов підтвердження факт того, що [PERSON] був сином [PERSON] то заявлені вимоги про встановлення родинних відносин в даній частині підлягають задоволенню. Даючи оцінку спірним правовідносинам щодо визнання права на спадкове майно, суд виходить із такого. Відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України Постанови №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» відносини спадкування регулюються правилами ЦК (16.01.2003р.), якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР ( 1963 р.), у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Як вбачається з матеріалів справи на час смерті [PERSON] , тобто на час відкриття спадщини, був чинним ЦК Української РСР 1963 року, тому при вирішенні питання про прийняття [PERSON] спадщини у вигляді права на земельну частку (пай) згідно сертифікату серії ТР №016176 та визнання за ним права на це майно, яке належало [PERSON] в порядку спадкування за законом необхідно керуватися ст. 549 ЦК Української РСР в якій зазначено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління та володіння спадковим майном. Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК Української РСР (1963р.), при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Судова колегія в цивільних справах Верховного Суду України в п.65 правових позицій від 01.12.97 vd971201 висловлених судовою колегією в цивільних справах Верховного Суду України в зв`язку з аналізом причин перегляду судових рішень у цивільних справах у 1996 році роз`яснила, що відповідно до п. 1 ст. 549 ЦК Української РСР (1963 року) і прийняття спадщини може підтверджуватися діями спадкоємців, які за своїм характером свідчать, що в шестимісячний строк з дня відкриття спадщини вони фактично вступили в управління або володіння спадковим майном. В зв`язку з наведеним та у відповідності до роз`яснень Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року щодо питання визначення належності майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) суд вважає, що [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] як син спадкодавця та спадкоємець першої черги за законом оскільки на час відкриття спадщини проживав із спадкодавцем. Як було встановлено судом [INFO] помер [PERSON] - батько позивача. Після його смерті залишилось спадкове майно, яке він фактично прийняв після смерті [PERSON] . Спадкоємцем після смерті [PERSON] є його дочка [PERSON] . В першу чергу, відповідно до ст. 1261 ЦК України, право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Беручи до уваги вищевказане суд дійшов висновку, що [PERSON] , згідно ст. 1261 ЦК України має право на прийняття спадщини, що залишилась після смерті [PERSON] який помер [INFO] , як спадкоємець за законом першої черги. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Спадкове майно [PERSON] фактично прийняла, оскільки проживала на час відкриття спадщини із спадкодавцем, що підтверджується довідкою виданою Монастириською міською радою 15.12.2021 року №235. Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Разом з тим, як убачається з матеріалів справи, через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу - Сертифікату на земельну частку (пай), позивач не може отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, що підтверджується відмовою приватного нотаріуса від 11.04.2022 року №22/02-14 у видачі свідоцтва про право на спадщину. Так, щодо спадкового майна, яке належало [PERSON] та яке фактично прийняв [PERSON] , а саме, земельної частки (пай) в спілці селян «Дружба», згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №016176, і яке фактично прийняла [PERSON] , суд зазначає наступне. Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Як слідує з матеріалів справи оригінал Сертифікату на земельну частку (пай) був втрачений. Окрім цього, на даний час виготовити (отримати) правовстановлюючі документи на вказане майно не можливо через смерть спадкодавця, оскільки його цивільна правоздатність, як фізичної особи, припинена у момент його смерті, а отримати дублікат сертифікату міг лише її власник. Так як матеріалами справи доведено існування Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №016176, який належав [PERSON] , суд дійшов висновку, що [PERSON] має право на прийняття спадщини після смерті [PERSON] у вигляді права на земельну частку (пай) згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ТР №016176. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. При цьому в положенні п. 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13, роз`яснено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК України). Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Отже судом встановлено, що відсутність правовстановлюючого документа стали причиною неможливості оформлення спадкових прав на земельну частку (пай) згідно закону після смерті [PERSON] в нотаріальній конторі. На підставі вищевикладеного та враховуючи наявність перешкод для оформлення в нотаріальному порядку прав позивача на спадкове майно, суд дійшов висновку про необхідність захистити права позивача, як спадкоємця, шляхом визнання права останнього на земельну частку (пай). На підставі викладеного

Outcome: approved