Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Від імені та в інтересах [PERSON] до Суворовського районного суду м. Одеси з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, звернувся адвокат Бурега Ігор Володимирович. В обґрунтування заяви представник зазначив, що 24.01.1994 року Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] , яка належить заявнику та членам його родини [PERSON] , та [PERSON] . Заявником в 2021 році було виявлено помилку в написанні його прізвища у свідоцтві про право власності на житло, а саме прізвище записано, як « [PERSON] » в той час, як в паспорті громадянина України його прізвище записано, як « [PERSON] », що перешкоджає заявнику, як співвласнику в повній мірі користуватись та розпоряджатись власністю. Заявник звертався до КП «Міське агентство з приватизації житла» ОМР щодо внесення змін у свідоцтво, однак йому було відмовлено та було роз`яснено про право на звернення до суду. На підставі викладеного представник заявника просить: встановити факт належності [PERSON] , Свідоцтва про право власності на житло від 24.01.1994 року, виданого на ім`я [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] , - Управлінням житлово-комунального господарства виконкому ОМР народних депутатів, згідно з розпорядженням від 24.01.1994 року за № 32554. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 04 лютого 2022 року заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження по справі та призначено дату, час і місце проведення судового засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явився, разом з цим, представник позивача адвокат Бурега Ігор Володимирович 14.06.2022 року (вх. № 10089) звернувся до суду з клопотанням про можливість слухання справи за відсутність представника заявника, в якому зазначив, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити (а.с.33). Заінтересовані особи: [PERSON] та [PERSON] до суду також не з`явились, 18.04.2022 року (вх. № 6847, 6848) звернулись на адресу суду з заявами про слухання справи за їх відсутності, в яких зазначили, що заявлені вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню (а.с.29,30). Представник заінтересованої особи: Одеської міської ради до судового засідання також не з`явився, про час та місце розгляду справи заінтересована особа повідомлена належним чином та своєчасно (а.с.32), заяв про відкладення слухання справи або щодо розгляду справи за відсутності заінтересованої особи до суду не надходило. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з поданням представником заявника клопотання про розгляд справи за його відсутності, судом ухвалено провести розгляд справи за відсутності сторін по справі, не явка належним чином сповіщеної заінтересованої особи та заявника не перешкоджає розгляду справи по суті. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, встановивши факти і відповідні їм правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Відповідно до ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Стаття 315 Цивільного процесуального кодексу України встановлює, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Справи про встановлення факту належності особі паспорта, військового квитка, квитка про членство в об`єднанні громадян, а також свідоцтв, що їх видають органи державної реєстрації актів цивільного стану, судовому розгляду в окремому провадженні не підлягають. У заяві про встановлення юридичного факту, заявник просить встановити факт належності йому правовстановлюючого документа: свідоцтва про право власності на житло, оскільки, іншого способу на захист порушеного права не існує, так листом КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради від 30.07.2021 року № 195-П/01-07 йому було рекомендовано звернутись до суду за вирішенням даного питання. Судом досліджується Свідоцтво про право власності на житло від 24.01.1994 року видане Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської ради народних депутатів, згідно якого квартира [ADDRESS] дійсно належить на правах спільної сумісної власності: [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] та [PERSON] . Свідоцтво видане згідно розпорядження від 24.01.1994 року № 32554, зареєстровано і запису у реєстрову книгу за № 12-3454 (а.с.17). Згідно відмітки проставленої на звороті Свідоцтва, право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , та [PERSON] за № 211 стр.110 кн.154 пр. від 24.01.1994 року. Згідно ордеру на житлове приміщення № 9640 серія БО від 08.01.1988 року, виданого (прізвище, ім`я та по батькові записані російською мовою) [PERSON] із родиною в складі: [PERSON] , - дружина, [PERSON] , - дочка и [PERSON] - син (а.с.21). Таким чином, судом встановлено, що ордер на квартиру було видано в 1988 року, прізвища, ім`я та по батькові осіб були записані російською мовою. Також, судом досліджується відповідь КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради від 30.07.2021 року № 195 -П/01-07, згідно якої розгляд заяви з приводу внесення змін до свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] не є можливим. В листі також зазначено, що при вивченні архівних документів було з`ясовано, що на підставі розпорядження органу приватизації № 32554 від 24.01.1994 року було видано свідоцтво про право власності на житло № 12-3454 від 24.01.1994 року на квартиру. Приватизація зазначеної квартири була проведена згідно заяви на приватизацію житла, довідки про склад сім`ї наймача ізольованої квартири, які були оформлені належним чином та підписані керівником по обслуговуванню житла і паспортистом, де прізвище співвласника житла зазначалось, як [PERSON] . У зв`язку з викладеним, представник КП «Міське агентство з приватизації житла» Одеської міської ради зазначає, що з боку органу приватизації порушення допущені не були (а.с.22). Судом досліджується копія паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] . Згідно відмітки в паспорті в графі - місце проживання, зазначено, місце реєстрації [ADDRESS] - дата реєстрації: 26.01.1995 року, знятий з реєстраційного обліку - 17.08.2009 року. За адресою: [ADDRESS] зареєстрований з 17.08.2009 року (а.с.6-7). Згідно свідоцтва про народження (прізвище, ім`я та по батькові записані російською мовою) [PERSON] народився [INFO] . Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.8). Отже, з досліджених документів вбачається, що Свідоцтво про право власності на житло було видано на прізвища: [PERSON] , в той час, як згідно паспорта громадянина України, прізвище заявника записано, як « [PERSON] ». Прізвища батьків записані, як « [PERSON] » (а.с.9-13). Також, з досліджених документів, судом встановлено, що [PERSON] є членом сім`ї співвласників квартири, за адресою: [ADDRESS] був зареєстрований з 26.01.1995 року по 17.08.2009 року. Отже, в даному випадку при перекладі прізвища з російської на українську мови відбулась Транслітерaція, або транслітерування (від лат. trans-«через», «по той бік» і litera-«літера»), - механічна передача тексту й окремих слів, які записані однією графічною системою, засобами іншої графічної системи при другорядній ролі звукової точності, тобто передача однієї писемності літерами іншої. Положеннями ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України визначено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Приписами п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, встановлено, що суд розглядає справи про належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно зі ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно листа ВСУ 01.01.2012 р. "Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення", громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа у відповідності до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК. Проте сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документу який, необхідний заявнику для оформлення особистих, майнових прав, що випливають із цього факту. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту прав заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності [PERSON] Свідоцтва про право власності на житло. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд приходить до висновку, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] , заінтересовані особи: Одеська міська рада, [PERSON] , [PERSON] , про встановлення факту належності правовстановлюючого документа.

Outcome: approved