Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернулося до суду з уточненим позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивачем вказано, що відповідно до укладеного договору № б/н від 09.08.2019 року, [PERSON] отримав кредит у розмірі 105 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37,2 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до умов договору погашення заборгованості здійснюється за графіком погашення кредиту та процентів. Однак [PERSON] свої зобов`язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 28.10.2020 року становить 126\~813,27 грн., а саме: заборгованість за кредитом 109\~988,30 грн., в т.ч. 79\~035,51 грн. заборгованість за поточним тілом кредита, 30\~952,79 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 6\~313,80 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 10\~511,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії, що підтверджено розрахунком. Вказана заборгованість відповідачем не сплачена, тому позивач вимушений був звернутись до суду з позовом. Відповідачем [PERSON] було подано відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що при укладенні договору з [PERSON] АТ КБ «ПриватБанк» не дотримав вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України від 12.05.1991 року №1023-ХІІ «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити. Відповідач та його представник позовні вимоги не визнали в повному обсязі, просили відмовити у задоволенні. 10 березня 2021 року [PERSON] було подано зустрічну позовну заяву, в якій він просить розірвати кредитний договір б/н від 09.08.2019 року, який був укладений між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк». Ухвалою суду від 06.04.2021 року зустрічна позовна заява прийнята до розгляду та об`єднана з первісним позовом в одне провадження. Однак 22.02.2022 року на адресу Баглійського районного суду м.Дніпродзержинська через канцелярію, від відповідача [PERSON] надійшло клопотання в якому він просить залишити без розгляду зустрічну позовну заяву [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору б/н від 09.08.2019 року та усі подані клопотання. Позовні вимоги за первісним позовом визнав. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за наступних підстав: Судом встановлено, що 09.08.2019 року між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» (з 21.05.2018 року Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» змінило назву на Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк») та [PERSON] було укладено кредитний договір № б/н, згідно з умовами якого відповідачу було встановлено кредитний ліміт у розмірі 105 000,00 грн. на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 37,2% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідно до Наказу №PR-2007-249 від 20.02.2007 року проводиться автоматизований випуск кредитних карт при випуску або перевипуску заробітних та пенсійних карт. Розрахунок заборгованості починається з 09.08.2019 р., тобто з дати встановлення відповідачу кредитного ліміту на картку, що підтверджується випискою по рахунку. На підтвердження волевиявлення щодо укладення з позивачем кредитного договору відповідачем особисто підписані «Анкета-заява» та Паспорт споживчого кредиту, в яких зазначено, що відповідач погодився з тим, що заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг в ПриватБанку, а також з Тарифами складають між ним і Банком Договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений і згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, що були надані їй для ознайомлення у письмовому вигляді. Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті https://privatbank.ua, зобов`язався виконувати, та регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті https://privatbank.ua. До «Анкети-заяви» позивач також додав «Довідку про зміну умов кредитування кредитної картки» оформленої на [PERSON] по договору б/н від 09.08.2019 року, Витяг з Тарифів обслуговування преміальних кредитних карток «Platinum», «World Dlack Edition», «World Elite», «Infinite», «VISA Signature» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Відповідно до виписки по рахунку вбачається активне використання [PERSON] кредитного рахунку, а саме: розрахування у торгівельній мережі, зняття готівки у банкоматі без картки, поповнення кредитного рахунку шляхом переказу зі своєї карти через додаток Приват24, а отже це є підтвердженням того, що відповідач був обізнаний про встановлений у нього кредитний ліміт. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором (погашення відображені в графі «Сума погашення за наданим кредитом»). Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку Відповідача баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після поведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості, є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Пунктом 21 Пленуму ВССУ №5 від 30.03.2012 року «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» роз`яснено, що Договір про відкриття кредитної лінії є одним із видів кредитного договору, а кредитна лінія - однією із форм її кредитування, в якій у межах встановленого ліміту здійснюється видача і погашення кредиту кількома частинами (траншами). Оскільки в цьому договорі передбачено всі істотні умови, необхідні для кредитного договору, то зобов`язання з надання кредиту є дійсним із моменту укладення кредитного договору - договору про відкриття кредитної лінії. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав в повному обсязі, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка відповідно до розрахунку заборгованості за договором б/н від 09.08.2019 року станом на 28.10.2020 року становить 126\~813,27 грн., а саме: заборгованість за кредитом 109\~988,30 грн., в т.ч. 79\~035,51 грн. заборгованість за поточним тілом кредита, 30\~952,79 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 6\~313,80 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 10\~511,17 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 0,00 грн. нарахована пеня; 0,00 грн. нараховано комісії. Відповідно до ч.1, ч.2 ст.207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною 1 ст.638\~ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526\~ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч.1 ст.1048 ЦК України). Частиною 2 ст.1054\~ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України). Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634\~ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Згідно зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до Виписки за договором №б/н за період 01.01.1999-03.11.2021 року 11.09.2019 року [PERSON] по картці було встановлено кредитний ліміт на суму 105\~000,00 грн.. Тож суд приходить до висновку про часткове задоволення позову, а саме стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості за тілом кредиту у розмірі 105\~000,00 грн. Щодо зустрічної позовної заяви [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про розірвання кредитного договору б/н від 09.08.2019 року, суд зазначає наступне. Позивачем за зустрічним позовом [PERSON] через канцелярію суду було подано клопотання про залишення позовної заяви без розгляду. Відповідно до ч.1 п.5 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду. За таких обставин, суд вважає необхідним зустрічну позовну заяву залишити без розгляду. Відповідно до п.3 ч.2 ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають стягненню з відповідача на користь позивача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial