Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У січні 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення з останнього коштів у розмірі 7 649,11 грн. та судового збору. В обґрунтування позовних вимог, позивач зазначив, що 21 вересня 2020 року о 16:00 год. у м.Дніпрі сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тойота», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] та автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак « [NUMBER] », під керуванням [PERSON] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам було завдано механічних пошкоджень. Відповідно до Постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, у справі №201/9347/20, відповідача було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На момент настання дорожньо-транспортної пригоди Відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Висновком експертного дослідження №373/20А встановлено, що вартість матеріального збитку пошкодженого автомобіля «Фольксваген», державний номерний знак « [NUMBER] », становить 6369,10 грн. Вартість проведення дослідження становить 1 280,00 грн. Враховуючи вищенаведене, загальний розмір фактично понесених витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів та визначення розміру шкоди складає 7 649,11 грн. Тому просить, стягнути з відповідача зазначену суму. Не погоджуючись із позовними вимогами відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що доводи позивача не відповідають дійсності, оскільки постановою Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, у справі №201/9347/20, відповідача було звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого адміністративного правопорушення, обмежившись усним зауваженням та закрито провадження у справі. Вважає, що позивачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача у ДТП, що мала місце 21.09.2020 року, та не доведено розмір матеріальних збитків, завданих пошкодженням транспортного засобу, оскільки експертне дослідження проводилося майже через 1,5 місяця після скоєння ДТП. Тому, просив відмовити у задоволенні позову повністю. У відповіді на відзив, яка надійшла на адресу суду 22 квітня 2022 року, спростовуючи твердження відповідача, представник позивача послався на мотивувальну частину постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська, у справі №201/9347/20, згідно якої [PERSON] в суді свою вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав, суд дійшов до висновку про доведеність вини правопорушника та визнав винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Також, відповідач жодним чином не спростував суму збитку, а його твердження щодо неналежності доказу - висновку експерта про розмір заподіяного збитку, є виключно припущенням. Тому, просив позов задовольнити. Ухвалою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, у прохальній частині позовної заяви просив справу розглянути за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно. Причини неявки суду не відомі. Будь-яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що 21 вересня 2020 року о 16:00 годині [PERSON] , керуючи автомобілем «Тойота», д/н [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг вул. Ламана та вул. Князя Володимира Великого в м. Дніпрі, виїжджаючи з другорядної дороги зі сторони вул.Ламана, не надав перевагу у русі, наслідок чого, скоїв зіткнення з автомобілем «Фольцваген», д/н [NUMBER] , під керування водія [PERSON] , який слідував по головній дорозі вул.Князя Володимира Великого. Своїми діями [PERSON] порушив п.16.11 ПДР України, спричинивши матеріальний збиток та механічні пошкодження зазначеним транспортним засобам. Відповідно до постанови Жовтневого районного суду м.Дніпропетровська від 12 жовтня 2020 року у справі № 201/9347/20 [PERSON] було визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення (а.с.7). Як встановлено у ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Суд не погоджується з доводами відповідача про недоведеність його вини у скоєнні ДТП, оскільки вони спростовуються вищенаведеною постановою суду, яка набрала законної сили. Та обставина, що відповідача звільнено від адміністративної відповідальності за малозначністю вчиненого правопорушення не спростовує того факту, що судом визнано винним [PERSON] у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП за вищенаведених обставин. В страхову компанію із заявою про виплату страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку звернулась потерпіла сторона та надала всі необхідні документи. Згідно висновку експертного дослідження автотоварознавця №373/20А з визначення матеріальної шкоди заподіяної власнику КТЗ від 10 листопада 2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу «Volkswagen Passat» державний реєстраційний номер [NUMBER] , склала: 6 369,10 грн., без урахування складової ПДВ. (а.с.20-26). На підставі Наказу про відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, МТСБУ здійснило регламентну виплату потерпілому в розмірі: 6 369,11 коп., що підтверджується платіжним дорученням №2545131 від 02 грудня 2020 року (а.с.40). Крім того, позивачем були понесені додаткові витрати на збір документів та визначення розміру шкоди в розмірі 1 280,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням №2546127 від 23 грудня 2020 року (а.с.41). Згідно з ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страхової компанії, яка здійснила виплату страхового відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке Страхувальник мав до особи відповідальної за завдані збитки. Відповідно до преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» від 01.07.2004 р. № 1961-IV (надалі - Закон України № 1961-IV) вказаний нормативно-правовий акт регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. Відповідно до п. 21.1. ст. 21 Закону № 1961-IV з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією на страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. На виконання вимог Закону України № 1961-IV цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. На підставі ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка и завдала.. Оскільки позивач відшкодував потерпілій стороні матеріальну шкоду, яка завдана з вини [PERSON] , до нього перейшло право вимоги до відповідача. Враховуючи, що матеріальні збитки відповідач у добровільному порядку не відшкодовує, позовні вимоги Моторного транспортного страхового бюро обґрунтовані та підлягають задоволенню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно наданої суду квитанції при пред`явленні позову до суду позивачем були понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270 грн. Оскільки суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного і

Outcome: approved