Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі. Позивач звернувся\~до Хорольського\~районного суду\~з вищевказаним\~позовом. На обґрунтування позову зазначає, що декілька років до вересня 2021 року він перебував в договірних відносинах із відповідачем внаслідок втрати ліцензії на постачання газу АТ "Полтавагаз" та створення нової юридичної особи ТОВ «Полтавагаз збут», із якою був укладений договір шляхом приєднання до публічного договору заявою. Відповідач зобов`язувався постачати йому заплановані об`єми газу по тарифам. Він сумлінно виконувала свої зобов`язання по оплаті постачання газу. Згідно Постанови НКРЕКП від 11.06.2015 № 1734 відповідач отримав ліцензію на право постачання газу терміном дії з 01 липня 2015 року по 30 червня 2020 року. Дія ліцензії закінчилася 30 червня 2020 року. Однак відповідач продовжував приймати від позивача плату за товарну продукцію, яку йому не постачав. Тому позивач просив суд визнати відповідача таким, що порушив його права споживача на постачання газу від належного за ліцензією постачальника, стягнути на його користь із відповідача грошову суму у розмірі 4\~460,09 грн, сплачену ним відповідачу за постачання газу, якого він від нього не отримав. 06.06.2022 по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Відповідач протягом строку, встановленого судом, подав до суду відзив на позовну заяву, в якій заперечував проти задоволення позовних вимог, посилаючись на те, що 15.06.2022 кошти в сумі 4\~460,09 грн були повернуті [PERSON] , а тому, з огляду на відсутність предмету спору, позовні вимоги не підлягають задоволенню. Також просив суд відмовити в задоволенні вимоги про стягнення судових витрат. Позивач протягом строку, встановленого судом, не подав до суду відповідь на відзив, будь-яких інших клопотань чи заяв від позивача не надходило. Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази по справі, суд вважає, що позовна заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено, що між сторонами була укладена заява-приєднання, згідно якої [PERSON] приєднався до умов договору постачання природного газу за адресою: [ADDRESS] . 14.09.2021 позивач приєднався до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам ТОВ «Газопостачальна компанія «Нафтогаз України». З квитанцій від 21.01.2021, 24.02.2021, 24.03.2021, 23.04.2021, 26.05.2021, 01.07.2021 вбачається, що позивач продовжував сплачувати позивачу кошти за постачання газу. Згідно довідки ТОВ «Полтавагаз збут», переплата по абоненту [PERSON] становить 4\~460,09 грн. З платіжного доручення № 9759 від 15.06.2022 відповідач сплатив позивачу кошти в розмірі 4\~460,09 грн. Норми права, застосовані судом. Відповідно до ст.\~4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Ст.\~12\~ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Продукція, виготовлена з порушенням технології або неправомірним використанням знака для товарів та послуг, чи копіюванням форми, упаковки, зовнішнього оформлення, а так само неправомірним відтворенням товару іншої особи відповідно до пункту 27 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» - фальсифікована продукція. Згідно ч. 2 ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. Відповідно до постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 11 червня 2015 року №1734 «Про видачу ліцензії на постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом ТОВ "ПОЛТАВАГАЗ ЗБУТ» Товариству з обмеженою відповідальністю «Полтавагаз збут» (код ЄДРПОУ 39813404, м. Полтава, вул. Володимира Козака, буд. 2 А) видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ за регульованим тарифом на території м. Полтава та Полтавської області (крім міст Кременчук, Лубни, Комсомольськ, Лубенського, Пирятинського, Оржицького, Гребінківського, Гадяцького, Семенівського та Кременчуцького районів Полтавської області та села Радянське Кобеляцького району Полтавської області) терміном дії з 01 липня 2015 року по 30 червня 2020 року. Мотивована оцінка аргументів сторін. Судом встановлено, що декілька років до вересня 2021 року позивач перебував в договірних відносинах із відповідачем внаслідок втрати ліцензії на постачання газу АТ "Полтавагаз" та створення нової юридичної особи ТОВ «Полтавагаз збут», із якою був укладений договір шляхом приєднання до публічного договору заявою. Згідно Постанови НКРЕКП від 11.06.2015 № 1734 відповідач отримав ліцензію на право постачання газу терміном дії з 01 липня 2015 року по 30 червня 2020 року. Дія ліцензії закінчилася 30 червня 2020 року. Однак, з матеріалів справи вбачається, що відповідач продовжував приймати від позивача плату за товарну продукцію, яку йому не постачав, внаслідок чого переплата по абоненту [PERSON] становила 4\~460,09 грн. Разом з тим, судом встановлено, що після звернення позивача до суду 15.06.2022 відповідач сплатив позивачу кошти в розмірі 4\~460,09 грн Зважаючи на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки предмет спору перестав існувати внаслідок задоволення відповідачем позовної вимоги про повернення коштів. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог унаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача. Зважаючи на те, що позивач, який звільнений від сплати судового збору, не надав суду заяву про відмову від позовних вимог після задоволення їх відповідачем, суд приходить до висновку про компенсацію судового збору за рахунок держави, а витрати на правничу допомогу, понесені [PERSON] , слід покласти на позивача. На підставі викладеного і

Outcome: dismissed