Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на її користь на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , до 2000 грн. щомісячно до досягення дитиною повнолітя, але не менше як 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Свої вимоги обгрунтувала тим, що вона з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі з 25.10.2013 року. Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 26.01.2018 року шлюб між ними розірвано. З липня 2017 року вона почала проживати з [PERSON] , шлюб з яким зареєстровано 04.10.2018 року. Від першого шлюбу з відповідачем вони мають доньку [PERSON] , [INFO] , яка перебуває на її утриманні та вихованні за її місцем проживання. Від другого шлюбу у неї є син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2018 року стягнуто аліменти з відповідача на її користь в твердій грошовій сумі по 1000 грн. на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , щомісячно до досягнення нею повноліття. Стягнення було розпочато з 26.12.2017 року. Станом на 30.05.2022 року заборгованість по сплаті аліментів немає. На даний час збільшилися витрати на утримання доньки, вона закінчила другий клас і їй необхідне більше матеріальне забезпечення, так як багато витрат йде на придбання одягу, підручників, зошитів, шкільного приладдя, харчування і т.д. Даний розмір стягуваних аліментів в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, який сплачує відповідач, на даний час є надто малим і недостатнім для належного тримання малолітньої доньки. Крім цього, відповідач не сплачує аліменти вчасно щомісячно, є затримки у сплаті аліментів. Вона працює, однак у неї ще на утриманні є друга дитина. Крім аліментів, відповідач інших коштів для дитини не надає. Дитиною не цікавиться, не провідує її, рідко спілкується по телефону. Відповідач є працездатним, має можливість по стану здоров`я працювати і зобов`язаний утримувати доньку. Їй відомо, що відповідач працює приватно по ремонту будівель, придбав легковий автомобіль. Матеріальне становище відповідача на даний час покращилося, він немає інших дітей на утриманні, і має можливість сплачувати більшу суму аліментів. А тому вона бажає збільшити розмір стягуваних аліментів на утримання дитини. Відповідно до частин 2-6 статті 19 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, серед іншого, у порядку позовного провадження (загального або спрощеного). З огляду на предмет позову дана справа, відповідно до ч. 4 ст. 274 ЦПК України, підпадає розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку. Ухвалою судді Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 02.06.2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження о 09 год. 00 хв. 30.06.2022 року. Крім цього, даною ухвалою було встановлено: відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення цієї ухвали для подання ним відзиву на позовну заяву, а позивачу - п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив; відповідачу - п`ятиденний строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення. Роз`яснено відповідачам,\~що відповідно\~до ч.\~1\~ст.\~193\~ЦПК України\~у строк\~для подання\~відзиву вони\~мають право\~пред`явити зустрічний\~позов. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Згідно ч.1 ст. 178 ЦПК України у відзиві відповідач викладає заперечення проти позову. 20.06.2022 року, тобто у строк встановлений вищевказаною ухвалою, відповідач [PERSON] подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 30-32), який одночасно направив позивачу (квитанція «Укрпошта» від 20.06.2022 року, а.с. 33), та у якому вказав, що позов не визнає, просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Свій відзив обґрунтовував тим, що факти викладені позивачем у позовній заяві, не відповідають фактичним обставинам справи та нормам чинного законодавства України. Після розірвання шлюбу з позивачем, крім сплати аліментів, він продовжує надавати своїй дитині матеріальну допомогу, також систематично навідує дитину, купує деякі речі з одягу, іграшки (ролики, батут та інше). Посилання позивача на те, що він придбав автомобіль безпідставне. Жодних доказів про зміну, тобто погіршення матеріального та сімейного стану, або погіршення здоров`я позивачем суду не надано, а навпаки додано довідку про її доходи, відповідно до якої її доходи з 2022 року збільшилися. Його матеріальне становище не покращилося, а навпаки погіршилося. Він не працевлаштований, регулярного заробітку не має, враховуючи, що на сьогоднішній день в нашій країні війна, він взагалі не має роботи та доходів. Він знаходиться в дуже важкому моральному та матеріальному становищі, допомагає своїм непрацездатним батькам, які є пенсіонерами. Його вкрай малих та не регулярних заробітків вистачає лише на їжу та предмети першої необхідності та на оплату комунальних послуг, оплату аліментів. Максимальна грошова сума аліментів, яку він може надати позивачу, становить по 1500 грн. на місяць. Відповіді на відзив у встановлений судом строк, до початку розгляду справи по суті, позивачем [PERSON] подано не було. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримала з підстав зазначених в позовній заяві, просила позов задовольнити. Додатково пояснила, що відповідач крім аліментів, матеріально дитину утримавати не допомогає, речі для дитини купляв давно. На минулий День нарордження доньки не прийшов, навіть не зателефонував. Дитина сама дзвонила, але він не брав слухавку. На даний час вона працює медичною сестрою стаціонару травматичного відділення травматології КНП МКЛ №1 ІФ МР, є військовозобов`язаною і може в будь який час піти на війну, тому хвиляюється, щоб дитина не залишалася без засобів до існування. Вона змушена постійно залишати дітей на свого батька, оскільки працює. Відповідач доньку до себе не забирає погостювати, дитина постійно знаходиться з нею. В судовому засіданні відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дитини у більшому розмірі, а саме 1500 грн. щомісячно. Додатково пояснив, що проживає з батьками, оскільки власного житла не має. Його брат є особою з інвалідністю ІІІ групи і він змушений допомагати своїм батькам. Коштів для оплати аліментів в розмірі 2000 грн. не має. Він періодично надає додаткові кошти для утримання дитини, купує речі доньці, однак доказів на підтвердження цього немає. Позивач йому не дозволяє забирати дитину погостювати на тривалий час та до себе додому. На минулий День народження дочки він не телефонував, оскільки думав, що дитина перебуває за кордоном. Вислухавши думку сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, з таких підстав: Судом встановлено, що сторони з\~25.10.2013\~року перебували\~у зареєстрованому\~шлюбі,\~який рішенням\~Тлумацького районного\~суду Івано-Франківської\~області від\~26.01.2018\~року розірвано, місцем проживання малолітньої дочки [PERSON] , [INFO] , було визначено місце проживання її матері [PERSON] (позивач) (а.с. 4-5). За час перебування в шлюбі у сторін народилася одна дитина: дочка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с. 13), де в графі «Батько» вказано « [PERSON] » (відповідач), а в графі «Мати» - « [PERSON] » (позивач). Відповідно до рішення Тлумацького районного суду Івано-Франківської області від 10.01.2018 року (а.с. 6-7) з [PERSON] (відповідач) стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі в розмірі по 1000 гривень 00 копійок щомісячно. На виконання вищевказаного рішення, 10.01.2018 року Тлумацьким районним судом Івано-Франківської області було видано виконавчий лист № 353/1156/17 від 10.01.2018 року (а.с. 8). Згідно розрахунку із сплати аліментів, згідно виконавчого листа № 353/1156/17 від 10.01.2018 року про стягнення з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] аліментів по 1000 грн. щомісячно, складеного головним державним виконавцем Здерко М.М., за період з січня 2021 року по травень 2022 року [PERSON] було нараховано 22352,00 грн. аліментів. Станом на 30.05.2022 року [PERSON] сплачено 22550,00 грн. аліментів. Заборгованість відсутня. (а.с. 9). З наданого розрахунку вбачається, що аліменти відповідачем сплачуються нерегулярно в декілька платежів на рік. У позивача [PERSON] та [PERSON] (шлюб з яким вона уклала 04.10.2018 року, а.с. 15) [INFO] народився син [PERSON] (а.с. 14). Згідно акту обстеження матеріально-побутових умов проживання сім`ї, складеного Кутищенським старостинським округом № 14 Тлумацької міської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 185 від 30.05.2022 року, [PERSON] проживає разом з чоловіком [PERSON] , батьками [PERSON] та [PERSON] , бабусею [PERSON] у будинку по [ADDRESS] та у неї на утриманні перебуває дочка [PERSON] та син [PERSON] . Житловий будинок належить бабусі [PERSON] , яка постійно хворіє і потребує стороннього догляду. Батько [PERSON] не працює. Мати [PERSON] являється особою з інвалідністю, є онкохворою, постійно потребує коштів на лікування (а.с. 10-11). Згідно довідки № 35 про отримані доходи комунального некомерційного підприємства «Міська клінічна лікарня №1 Івано-Франківської міської ради» [PERSON] (позивач) дійсно працює штатною медичною сестрою стаціонару травматичного відділення травматології КНП МКЛ №1 ІФ МР і її дохід за період з листопада 2021 року по квітень 2022 року становить 82281 грн. 06 коп. (а.с. 12). Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 302666504 від 14.06.2022 року [PERSON] (відповідач) на праві власності належить земельна ділянка площею 0,1 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с. 34). Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї, складеного Іваниківським старостинським округом № 3 Богородчанської селищної ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області № 38 від 13.06.2022 року (а.с. 35) [PERSON] (відповідач) не працює та проживає по [ADDRESS] і в склад його сім`ї входять: батько [PERSON] пенсіонер, 1964 р.н., мати [PERSON] пенсіонер, 1962 р.н., брат [PERSON] особа з інвалідністю ІІІ групи, 1986 р.н., брат [PERSON] , 1988 р.н. Відповідно до ч. 2\~ст. 51 Конституції України, ст. 180 Сімейного кодексу України\~- батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до їх повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей, і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Положеннями\~ст. 141 Сімейного Кодексу України\~передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до\~ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 1\~ст. 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до\~ч.\~3\~ст.\~181\~СК України\~ за\~рішенням суду\~кошти на\~утримання дитини\~(аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб\~стягнення аліментів,\~визначений рішенням\~суду,\~змінюється за\~рішенням суду\~за позовом\~одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку.\~Мінімальний рекомендований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину становить\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку і\~може бути\~присуджений судом\~у разі\~достатності заробітку\~(доходу)\~платника аліментів. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2022 році прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року становить - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що його матеріальне становище погіршилося, є важким, оскільки він не працює та не має доходів, допомагає батькам-пенсіонерам, оскільки доказів на підтвердження зазначених обставин, відповідач суду не надав. З`ясувавши обставини, які згідно ст. 182 СК України враховуються при визначенні розміру аліментів, оцінивши матеріальне становище сторін по справі, враховуючи те, що матеріальний стан одержувача аліментів змінився, у неї народилася ще одна дитина, розмір стягуваних аліментів на дочку [PERSON] є меншим за 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, позивач працює та має на утриманні двоє малолітніх дітей, та несе витрати на їх утримання, коштів на утримання дочки не вистачає, відповідач не має постійного місця роботи, однак є працездатною особою, тобто взмозі надавати кошти на утримання своєї дочки, інших дітей та непрацездатних осіб, на утриманні немає, визнав позов частково, суд вважає, що позов підлягає до задоволення та розмір стягуваних з [PERSON] (відповідач) на користь [PERSON] (позивач) аліментів на утримання дочки [PERSON] , [INFO] , слід збільшити, встановивши розмір аліментів у твердій грошовій сумі по 2000,0 грн. щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. При такому вирішенні позову, з врахуванням того, що позивач звільнена від сплати судового збору, а судові витрати в разі задоволення позову покладаються на відповідача, суд вважає, що з відповідача слід стягнути на користь держави - судовий збір у встановленому законодавством розмірі 992,40 грн., а на користь позивача витрати понесені на професійну правничу допомогу в розмірі 2500 грн. 00 коп. (квитанція № 008036 від 30.05.2022 року, а.с. 18, витяг з договору про надання правової допомоги № 10 від 30.05.2022 року, а.с. 17, акт виконаних робіт по наданню правничої допомоги від 30.05.2022 року, а.с. 19). На підставі ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 СК України та

Outcome: approved