Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Представник заявника [PERSON] адвокат Савинський О.Г. звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, обґрунтувавши свої вимоги тим, що [INFO] , у м. Луганськ Луганської області, помер громадянин України - чоловік заявника [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Посилаючись на\~те,\~що місцем\~смерті [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~є тимчасово\~окупована територія\~України,\~на якій\~неможливо здійснити\~у встановленому\~законом порядку\~державну реєстрацію\~його смерті,\~а видані\~розташованим на\~вказаній території\~закладом охорони\~здоров`я\~документи про\~смерть не\~створюють правових\~наслідків оскільки видані органами/їх посадовими/службовими особами на тимчасово окупованій території України, у зв`язку із чим заявник [PERSON] позбавлена можливості здійснити реєстрацію смерті чоловіка у відповідності до вимог чинного законодавства України, отримати свідоцтво про його смерть встановленого державного зразка, та отримати неотриману пенсію померлого, враховуючи, що чинним законодавством України не передбачено іншого порядку встановлення факту смерті, представник заявника просив суд заяву задовольнити та встановити факт смерті. Заявник [PERSON] та її\~представник -\~адвокат Савинський О.Г., будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явились, через канцелярію суду надали клопотання про розгляд справи за їх відсутності. Представник заінтересованої особи Харківського міського відділу ДРАЦС Головного управління юстиції у Харківській області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, у поданих до суду поясненнях по справі розгляд справи просив проводити у відсутності представника відділу. Клопотань про відкладення судового засідання, чи будь-яких заяв щодо продовження процесуальних строків з підстав, встановлених Законом №\~731-IX, або заяв про поновлення або продовження процесуальних строків, встановлених нормами ЦПК України, у зв`язку із їх пропуском з поважних причин, та таких, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, або з причин неможливості вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк, що зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, - від учасників справи до суду не надходило. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності учасників справи, на підставі наявних у справі письмових доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно із паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , [PERSON] народилася [INFO] в м. Брянка Луганської області та є зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] (а.с.2-4). Згідно із паспортом громадянина України, серії [NUMBER] , [PERSON] народився [INFO] в м. Брянка Луганської області та значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] (а.с.11-16). Згідно свідоцтва про одруження, серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Брянського міського управління юстиції 12 грудня 2003 року, 12.12.2003 року [PERSON] , [INFO] , одружився з [PERSON] , [INFO] , про що в книзі реєстрації актів про одруження зроблено запис за №294. Прізвище після одруження чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с.6). Згідно лікарське свідоцтво про смерть №275 від 07.08.2021 р. та довідка про причину смерті (до форми №106/о №275, видається для поховання), виданих медичною установою на території Луганської області - ГУ «ЛРКБ» ЛНР 07.08.2021 року на ім`я [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Луганськ Луганська Народна Республіка, в стаціонарі відділення інтенсивної терапії № 2 ГУ «ЛРКБ» ЛНР. Причина смерті- нова короновірусна інфекція COVID-19 підтведжена (ПЦР №942 від 27.07.21) (а.с. 8-10). Згідно свідоцтва про смерть, серія: [NUMBER] , виданого 10 серпня 2021 року відділом записів актів цивільного стану Брянківського міського управління юстиції Міністерства юстиції Луганської Народної Республіки, зазначено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] у м. Луганськ Луганської Народної Республіки (а.с.7). Надаючи правову оцінку встановленим обставинам, суд виходить з наступного. Згідно із\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст.\~315\~ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до положень ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Законів України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» №1207-VII від 15 квітня 2014 року, а також «Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей» №1680- VII від 16 вересня 2014 року та постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» № 254-VIII від 17 березня 2015 року. Відповідно до ст.ст. 1, 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Статтею 9\~цього\~Закону передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий такими органами та/або особами, є недійсним і не створює правових наслідків. Згідно із ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Згідно із Наказом міністерства юстиції України від 17 червня 2014 року № 953/5 «Про невідкладні заходи щодо захисту прав громадян на території проведення антитерористичної операції», доступ користувачів до Єдиних та Державних реєстрів інформаційної системи Міністерства юстиції України, зокрема Державного реєстру актів цивільного стану громадян, на території Луганської області тимчасово припинено, до закінчення антитерористичної операції на сході України. Тимчасово призупинено проведення державної реєстрації актів цивільного стану, внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, повторну видачу свідоцтв про державну реєстрацію актів цивільного стану та видачу витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян відділами державної реєстрації актів цивільного стану. За роз`ясненнями п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» від 01 липня 2010 року №\~2398-VI державна\~реєстрація смерті проводиться органом\~державної реєстрації\~актів цивільного\~стану на\~підставі:\~документа встановленої\~форми про\~смерть,\~виданого закладом\~охорони здоров`я\~або судово-медичною\~установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Згідно із Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15 квітня 2014 року, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними якщо ці органи створені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (документ), виданий цими органами є недійсним і не створює правових наслідків. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. За приписами статті 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Вирішуючи питання щодо допустимості та належності доказів у сенсі глави 5 ЦПК України, суд приймає до уваги досліджені судом лікарське свідоцтво про смерть №275 від 07.08.2021 р. та довідку про причину смерті (до форми №106/о №275, видається для поховання), видані медичною установою на території Луганської області - ГУ «ЛРКБ» ЛНР 07.08.2021 року на ім`я [PERSON] , [INFO] , які хоч і не є офіційними документами, що самі по собі створюють правові наслідки, однак на переконання суду, слугують джерелом тих фактичних даних, які дають суду можливість дійти висновку, що смерть [PERSON] , [INFO] , дійсно настала [INFO] . Приймаючи до уваги відомості які містяться в означених документах, суд також виходить з того, що незважаючи на ситуацію, яка склалася у країні, медичні заклади у зв`язку із специфікою роботи, повинні надавати медичну допомогу будь-яким особам, і у будь-якій ситуації. Крім того, суд також виходить з того, що у виняткових випадках, визнання актів окупаційної влади в обмеженому контексті захисту прав мешканців окупованих територій ніяким чином не легітимізує таку владу, тому вважає\~\~можливим застосувати загальні принципи («Намібійські винятки»), сформульовані в рішеннях Міжнародного суду ООН (Консультативний висновок Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року) та ЄСПЛ («Кіпр проти Туреччини» (Cyprusv. Turkey, 10.05.2001), в контексті оцінки документів, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, оскільки не прийняття їх призведе до порушень та обмежень прав заявниці. Виходячи з аналізу чинного законодавства та встановлених обставин справи, оцінивши представлені в силу положень ст. 81 ЦПК України докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] [INFO] в м. Луганськ Луганської області, знайшов своє підтвердження в ході судового розгляду, у зв`язку із чим, вимоги заяви підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст.\~317, п. 8 ч. 1 ст.\~430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. За правилами ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення під час розгляду справ окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом.

Outcome: approved