Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Адвокат Маринюк С.О. звернувся в суд в інтересах [PERSON] з позовом до Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області, [PERSON] про визначення додаткового строку достатнього для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . У вступному слові представник позивача вказав, що [PERSON] була для [PERSON] сторонньою особою, тому про існування заповіту позивач не знав. Нотаріус чи орган місцевого самоврядування не повідомляли [PERSON] про відкриття спадщини після смерті [PERSON] та про існування заповіту в його користь. Про свої спадкові права [PERSON] дізнався у 2021 році. Проте, нотаріус відмовив [PERSON] у прийнятті заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку після смерті [PERSON] у зв`язку з пропуском визначеного законом строку для прийняття спадщини. Тому просить позов задовольнити та визначити [PERSON] додатковий строк - три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили, для звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Представник відповідача - Улашанівської сільської ради Славутського району Хмельницької області в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом. У заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності, відзив на позов не подав. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з"явився, хоча належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, відзив на позов не подав, у заяві до суду просить розглянути справу за його відсутності. Дослідивши письмові докази, суд знаходить, що позов слід задовольнити з таких підстав. [PERSON] постійно проживала та була зареєстрована за адресою [ADDRESS] (а.с.31). [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 2,54 га на території Волицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що стверджується державним актом на право приватної власності на землю серія Р1 № 752265 від 15 липня 2002 р (а.с.9). 18.01.2011 р [PERSON] склала заповіт на все належне їй майно в користь онука - [PERSON] , а 30.12.2012 р [PERSON] склала заповіт на земельну ділянку площею 2,54 га на території Волицької сільської ради Славутського району Хмельницької області, цільове призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, в користь [PERSON] (а.с.7). З реєстру заповітів вбачається, що обидва заповіти дійсні (а.с.35-39). [INFO] [PERSON] померла в м. Славута Хмельницької області, що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 03 березня 2018 року (а.с.6). У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно із ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Отже, відповідно до ст.ст. 1223, 1233 ЦК України [PERSON] є спадкоємцем [PERSON] за заповітом на земельну ділянку площею 2,54 га, яка розташована на території Волицької сільської ради Славутського району Хмельницької області. Після смерті [PERSON] за заявою [PERSON] заведена спадкова справа № 118/2014 (а.с.29-58). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Отже, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. [PERSON] не проживав із спадкодавцем, звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , але пропустив визначений законом строк для прийняття спадщини, що стверджується листом нотаріуса (а.с.10). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви нотаріусу про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до статті 63 Закону України «Про нотаріат» нотаріус або в сільських населених пунктах - посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, отримавши від спадкоємців повідомлення про відкриття спадщини, зобов`язана повідомити про це тих спадкоємців, місце проживання або роботи яких відоме. Нотаріус або посадова особа органу місцевого самоврядування, уповноважена на вчинення нотаріальних дій, також може зробити виклик спадкоємців шляхом публічного оголошення або повідомлення у пресі. Згідно з повідомленнями видань ПП "Трудівник Полісся" СЬОГОДНІ" та ТзОВ "Дочірнє підприємство "Контакт-Славута" (телерадіокомпанія) у місцевих засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини ніколи не розміщувалось (а.с.8-9). Чинне законодавство України не містить визначення поняття "поважні причини" та не встановлює переліку таких причин. Для того, щоб визначити, які причини пропуску строку для прийняття спадщини можуть вважатися поважними, слід звернутися до судової практики. Відповідно до правової позиції зазначеної в Постанові Верховного Суду від 26.06.2019 року у справі №565/1145/17 поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Отже, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. На підставі викладеного суд вважає причини пропуску строку прийняття спадщини [PERSON] після смерті [PERSON] поважними, зважаючи на те, що він був сторонньою особою для спадкодавця, не перебував в родинних чи інших близьких відносинах із спадкодавцем, разом із спадкодавцем не проживав, не знав про існування заповіту в його користь; у засобах масової інформації оголошень про виклик спадкоємців до нотаріуса чи в будь-яку сільську раду з приводу відкриття спадщини після смерті [PERSON] не розміщувалось. Вказані обставини є об`єктивними та істотними перешкодами для реалізації права позивача на спадкування після смерті [PERSON] , а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved