Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

[PERSON] 26 травня 2022 року звернулася до суду із позовною заявою, в якій зазначила, що у шлюбі з [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] . Спільне життя з відповідачем не склалося, тому що у сторін різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Кожен з них живе окремим життям та своїми інтересами. У цей час позивачка разом з малолітнім сином проживає окремо від відповідача. Своїми діями відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст.180 СК України обов`язку утримувати свою дитину, оскільки не забезпечує в необхідній мірі належного та необхідного рівня її життя, грошові кошти на продукти харчування, одяг та інші предмети першої необхідності не надає, матеріально сина жодним іншим чином не забезпечує. Весь тягар забезпечення дитини лежить на позивачці, однак матеріальний стан останньої не дає можливості у повному обсязі забезпечувати повноцінний та всебічний розвиток дитини. На даний час відповідач перебуває у ДУ "Луцький слідчий ізолятор", у зв`язку із вчиненням кримінального правопорушення, за що до останнього застосовано покарання у виді позбавлення волі на тривалий термін. Зазначила, що в державі постійно відбувається ріст цін на продукти харчування, побутові речі, одяг, взуття, що є загальновідомим фактом, який додаткового доказування не потребує, та який, відповідно, також має бути врахований при визначенні розміру аліментів на утримання дитини, зокрема, і при розгляді цієї справи. Як відомо позивачці, аліменти відповідач нікому не платить, стягнень по виконавчим документам з відповідача не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків, повнолітніх дітей не має. Просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з позовом до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою суду від 26 травня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у даній справі. Сторони в судове засідання не з`явилися, позивачка звернулася до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог, відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, відзив на позов не подав, клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференцзв`язку із місця утримання ДУ "Луцький слідчий ізолятор" не подав. Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення. Судом установлено, що сторони перебувають у шлюбі з 12 листопада 2019 року по даний час (а.с.9). З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.02.2020 вбачається, що батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей. Як вбачається із довідки Ратнівської селищної ради Волинської області №814 від 23.05.2022, син [PERSON] , [INFO] , проживає з матір`ю [PERSON] та, відповідно, перебуває на утриманні останньої. У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою. Відповідно до ч.3\~ст.181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Виходячи із норм\~СК України, обов`язок утримувати дитину до досягнення нею повноліття покладається рівною мірою на матір і батька. У ч.1\~ст. 184 СК України\~зазначено,\~що суд\~за заявою\~одержувача визначає\~розмір аліментів\~у твердій\~грошовій сумі. \~Розмір\~аліментів,\~визначений у\~твердій грошовій\~сумі,\~щорічно підлягає\~індексації відповідно\~до закону. За ч.2\~ст. 182 СК України\~мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із\~ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2022 рік" прожитковий мінімум з 01 січня 2022 року на дітей віком до 6 років становить 2100 гривень. Відповідно до ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" прожитковий мінімум це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я, набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості. Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України "Про прожитковий мінімум" задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення. Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Із позовної заяви вбачається, що відповідач є особою працездатного віку, докази наявності протипоказань щодо фізичної праці в останнього за місцем відбування покарання відсутні, інших утриманців відповідач не має, офіційно ніде не працює. З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання спільної неповнолітньої дитини сторін у твердій грошовій сумі в розмірі, дещо вищому за мінімальний. Враховуючи зазначене, а також положення ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8\~ст.7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, з огляду на рівний обов`язок обох батьків утримувати своїх дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягувати на користь позивачки аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 2000 грн щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону. За правилами ч.6\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача\~в дохід\~держави з\~урахуванням заявлених\~позивачкою позовних\~вимог слід\~стягнути судовий\~збір в\~розмірі 992,4 грн. Згідно з п.1 ч.1\~ст. 430 ЦПК України\~суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: approved