Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із зазначеною позовною заявою. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 26.08.2021 він відправив рекомендованим листом відповідачу заяву за № 25/08/21-1, однак відповіді на неї не отримав. Вважає, що відповідач порушив вимоги Закону України «Про звернення громадян», оскільки не надав йому вчасно відповіді. Ухвалою суду від 29.11.2021 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не є власником квартири/нежитлового приміщення в будинку [ADDRESS] , не є співвласником будинку. Отже, ОСББ «Данченка 30» не є юридичною особою, яка може порушити права чи інтереси останнього. Кількість поданих [PERSON] звернень до ОСББ «Данченко 30» паралізує його діяльність та позбавляє можливості забезпечувати права та інтереси тих, хто має на це право - співвласників, відволікає здійснення фактичного управління будинком, спільним майном співвласників. Позивач зловживає процесуальними правами, а саме правом звернення до суду, оскільки штучно з одного листа за номером відправлення № 0408403181853 було подано орієнтовно 14 позовів, які є зверненнями до одного і того ж відповідача, з ідентичним змістом, різні лише тексти звернень, але які були направлені одним листом позивача на адресу відповідача, цей лист з невідомих причин відповідач не отримав, тому і не надав відповідь. У зв`язку з цим зазначає, що Закон України «Про звернення громадян» не дає права позивачу звертатися з такими запитами. Також посилається на положення ч. 2 ст. 8 вказаного закону щодо не розгляду повторних звернень, якщо перше вирішено по суті. Вважає, що позивач зловживає правом на подання позову, штучно створивши багато запитів та позовних заяв. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав просив їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, до суду подав заяву, в якій позовні вимоги не визнав у повному обсязі, підтримав відзив на позов, просив відмовити у задоволенні позову. Вислухавши позивача, дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що із змісту заяви [PERSON] датованої 25.08.2021 за № 25/08/21-1 адресованої голові правління ОСББ «Данченка 30» Трохтій Я.О., членам правління ОСББ «Данченка 30», позивач просив повернути йому на картку перераховані кошти в сумі 798 грн 00 коп., як безпідставно отримані кошти. Описи вкладення, накладна Укрпошти № 0408403175330 доводять факт відправки 26.08.2021 позивачем на адресу відповідача вказаної заяви поштовим відправленням «Укрпошта експрес» з оголошеною цінністю, тип: склад-склад, у якому зазначено номер мобільного телефону (який також вказано відповідачем як його контактний в відзиві на позовну заяву). Згідно даних рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення 31.08.2021 вказане відправлення було вручено Торохтій Я.О . Однак відповіді позивачу відповідач не надав. Згідно вимог ч. 1 ст. 7 Закону України «Про звернення громадян» звернення, оформлені належним чином і подані у встановленому порядку, підлягають обов`язковому прийняттю та розгляду. Заявою (клопотанням) вважається звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених Конституцією та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності (ч. 3 ст. 3 Закону України «Про звернення громадян»). Відповідно до приписів ч. 1 ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» громадянин має право одержати письмову відповідь про результати розгляду заяви чи скарги. Таким чином, відповідачем порушено права позивача, передбачені Законом України «Про звернення громадян». Суд вважає, що ефективним способом захисту прав позивача у цьому випадку буде зобов`язати відповідача надати письмову відповідь на заяву (звернення) позивача № 25/08/21-1 від 25.08.2021 в порядку та строки, встановлені Законом України «Про звернення громадян». Клопотання відповідача, яке міститься у відзиві на позовну заяву про визнання позивача таким, що зловживає процесуальними правами є недостатньо обґрунтованими, а тому задоволенню не підлягають. Згідно ч. 2 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. При цьому доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на його користь понесених витрат на правничу допомогу у розмірі 6 600 грн, суд зазначає наступне. Стаття 133 ЦПК України визначає види судових витрат і передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. У свою чергу, одним з видів витрат, пов`язаних з розглядом справи є витрати на професійну правничу допомогу, які несуть сторони судової справи (крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави). Статтею 1 Закону України від 20 грудня 2011 року «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах» визначено граничний розмір витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 1 зазначеного вище Закону передбачено, що розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних справах, в яких така компенсація виплачується стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, іншою стороною, а в адміністративних справах - суб`єктом владних повноважень, не може перевищувати 40 відсотків прожиткового мінімуму для працездатних осіб, розмір якого встановлено на 1 січня календарного року, за годину участі особи, яка надавала правову допомогу, у судовому засіданні, під час вчинення окремих процесуальних дій поза судовим засіданням та під час ознайомлення з матеріалами справи в суді, що визначається у відповідному судовому рішенні. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу, позивачем до суду надано копію договору про надання правової допомоги № 0401/22 від 04.01.2022, копію акту про прийняття-передачу наданої правової (правничої) допомоги № 02/02/22-1, копію свідоцтва про право заняття адвокатською діяльністю серії ЖТ № 000817 та ордер на надання правової допомоги. Згідно положень частин 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. З урахуванням наведеного, враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатом послуг та витрачений ним час на надання таких послуг, кількість аналогічних позовних заяв [PERSON] , які перебувають в провадженні Подільського районного суду м. Києва, а також з огляду на приписи п. 3 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, суд вбачає наявність підстав для часткового задоволення вимог позивача про стягнення з відповідача у даній справі витрат на правничу допомогу, а саме задоволення цих вимог у розмірі 500 гривень. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивач звільнений від сплати судового збору, а тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп. На підставі викладеного та

Outcome: partial