Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У березні 2021 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] , в якій вона просить: - встановити факт спільного проживання однією сім`єю з [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , у період з 2005 по 17.10.2020 роки за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 23.03.2021 вищевказана позовна заява надійшла в провадження судді Сіромашенко Н.В. Ухвалою суду від 29.03.2021 позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви. На виконання ухвали суду від 29.03.2021 представником позивача 12.04.2021 подано позовну заяву в новій редакції, в якій додано вимогу про визнання позивача спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] . В обґрунтування позовної заяви посилається на те, що вона та [PERSON] з 2005 року по день смерті останнього ( [INFO] ) спільно проживали однією сім`єю, мали спільний бюджет і побут, вели спільне господарство, допомагали один одному, спільно користувались житлом, разом купували харчі, спільно несли витрати на побутові потреби, лікування, утримання житла, купували речі домашнього вжитку для спільного користування, їх відносини відповідали усім ознакам сімейного співжиття. Проте, [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Вказує, що з іншими особами під час їх спільного проживання ні вона, ні [PERSON] в шлюбних відносинах не перебували. Оскільки інші спадкоємці у померлого були відсутні, вона у встановлений законодавством строк звернулася до приватного нотаріуса КМНО Толстікової О.М. із заявою про прийняття спадщини. Проте, приватним нотаріусом позивачці усно роз`яснено, що вона по закінченню шестимісячного строку для подання заяв після смерті [PERSON] не зможе прийняти спадщину після померлого, оскільки у нотаріуса відсутні правові підстави вважати її спадкоємцем четвертої черги. Таким чином, вона з метою встановлення факту спільного проживання із померлим однією сім`єю та визнання її спадкоємцем четвертої черги змушена звернутися із відповідним позовом до суду, про що надає відповідні докази для встановлення судом факту проживання її однією сім`єю з померлим [PERSON] , з 2005 року до часу відкриття спадщини - [INFO] , оскільки всі надані докази свідчать про ведення неюта [PERSON] спільного господарства, наявність спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, усталених відносин, притаманних подружжю. При цьому зазначила, що встановлення факту її спільного проживання із померлим однією сім`єю та визнання її спадкоємцем четвертої черги необхідне їй з метою подальшого оформлення спадщини та одержання свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , після смерті якого приватним нотаріусом КМНО Толстіковою О.М. відкрита спадкова справа. Ухвалою суду від 19.04.2021 відкрито провадження у справі та справа призначена до розгляду в порядку загального позовного провадження та призначено у справі підготовче судове засідання на 14.09.2021 о 09.00 год. 13.09.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів у приватного нотаріуса КМНО Толстікової О.М. а саме: належним чином засвідченої копії спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . Крім цього, 13.09.2021 до суду надійшло клопотання представника позивача про виклик свідків з метою встановлення факту проживання однією сім`єю [PERSON] та [PERSON] з 2005 по 17.10.2020 років за адресою: [ADDRESS] та їх допит в судовому засіданні в режимі відеоконференції, у зв`язку з їх віддаленістю місця проживання від місця розташування суду, де розглядається ця права. Проведення відеоконфереції просила доручити Зіньківському районному суду Полтавської області (38100, Полтавська область, м. Зіньків, вул. Соборності, 2). В подальшому, в ході розгляду справи, 21.09.2021, від відповідача надійшов відзив на позов, в якому представник відповідача заперечувала проти задоволення позову, просила відмовити у його задоволенні, у зв`язку з безпідставністю, оскільки доводи позивачки не підтверджуються доказами, а документи, додані до позову не доводять та не встановлюють юридичного факту щодо проживання [PERSON] разом з [PERSON] однією сім`єю у зазначений період, при цьому, виключно пояснення позивачки, а також, покази свідків не можуть бути належним доказом проживання однією сім`єю, оскільки підтверджують лише те, що позивачка була знайома з померлим, але не містять інформації на підтвердження реальних сімейних відносин. В підготовчому судовому засіданні 12.10.2021 судом було задоволено клопотання представника позивача від 13.09.2021 про витребування доказів, витребувано ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2021 у приватного нотаріуса КМНО Толстікової О.М. належно посвідчену копію спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] . Також, в судовому засіданні 12.10.2021 судом було задоволено клопотання представника позивача від 13.09.2021 про допит свідків. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 12.10.2021 доручено Зіньківському районному суду Полтавської області, забезпечити проведення судового засідання в режимі відеоконференції 17 грудня 2021 року о 08:30 год. Особами, які братимуть участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції є свідки: - [PERSON] (1989 року народження, проживає за адресою: [ADDRESS] ), - [PERSON] (1948 року народження, адреса: [ADDRESS] ); - [PERSON] , 1960 року народження, адреса: 38195, Полтавська область, Зіньківський район, с. Соколівщина); - [PERSON] , 1979 року народження, адреса: [ADDRESS] , - [PERSON] , 1972 року народження, адреса: [ADDRESS] , - [PERSON] , 1954 року народження, адреса: [ADDRESS] , - [PERSON] , 1938 року народження, адреса: [ADDRESS] , - [PERSON] , 1966 року народження, адреса: [ADDRESS] , - [PERSON] , [INFO] , що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , - [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] . 03.11.2021 на виконання ухвали суду від 12.10.2021від приватного нотаріуса КМНО Толстікової О.М. до суду надійшла належним чином засвідчена копія спадкової справи після померлого [INFO] [PERSON] . В судовому засіданні, проведеному 17.12.2021 у режимі відеоконференції із Зіньківським районним судом Полтавської області, були допитані під присягу як свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Ухвалою суду від 17.12.2021, постановленої без виходу до нарадчої кімнати, закрито підготовче засідання та справу призначено до судового розгляду по суті на 22.04.2022 о 10.00 год. В судовому засіданні, призначеному на 30.06.2022 о 14.00 год, позивачка та її представник позов підтримали, просили задовольнити з підстав викладених у ньому. Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, сповіщена належним чином про час та місце слухання справи. У відзиві на позов просила слухати справу за відсутності представника відповідача. Третя особа про розгляд справи повідомлялась належним чином, в судове засідання не з`явилась, надіслала суду заяву про слухання справи без її участі. У судовому засіданні 30.06.2022 була допитана як свідок, під присягу, [PERSON] , яка показала, що позивачка -є її тіткою, яка з 2005 року перебувала з у фактичних шлюбних відносинах з [PERSON] , з яким свідок познайомилася влітку 2010 року. Вказала, що приходила до них в гості в м. Києві та приїжджала до м. Зінькова. У 2012 році чоловік переїхав з м. Києва до м. Зінькова, до тітки відносився поважно, був хазяйновитий, добре порався по городу. Вони жили разом та разом придбавали різні речі, вели спільне господарство. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За таких обставин, з урахуванням положень ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача та третьої особи. Суд, заслухавши думку учасників процесу, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження та позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , видане Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ). Згідно довідки про причину смерті від 17.10.2020 № 92 [PERSON] помер [INFO] у віці 77 років від онкологічного захворювання. Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить квартира [ADDRESS] . Право власності на квартиру [ADDRESS] було зареєстровано за [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 18.09.1997, видане Управлінням справами Національної академії наук України, зареєстровано БТІ на праві приватної власності на підставі «Свідоцтва про право власності на жило» і записано у реєстрову книгу за № 3185. Відповідно до паспорта серії [NUMBER] , виданого 21.03.1996 Зіньківським РВ УМВС України в Полтавській області, позивачка [PERSON] народилася [INFO] у м. Зіньків, Полтавської області та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки ВК Зіньківської міської Полтавської області ради від 03.11.2020 №3784) повернено історичну назву [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданим 29.01.1996 райвідділом ЗАГС м. Зіньків Полтавської області, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 29.01.1996 зроблено запис за № 8. Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 08.06.1982 ЗАГС Радянського РВК м. Київ, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірваний, про що в книзі реєстрації актів про розірвання шлюбу 22.10.1981 зроблено запис за № 708, що також, підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу № 00028379878 від 02.11.2020. Як вбачається з копії спадкової справи № 20/2020 від 02.11.2020, надісланої на запит суду приватним нотаріусом КМНО Толстіковою О.М., зареєстрованої в Спадковому реєстрі за № 66675590, до майна померлого [INFO] [PERSON] , позивачка у межах встановленого законодавством строку звернулася до приватного нотаріуса КМНО Толстікової О.М. із заявою від 02.11.2020 про прийняття спадщини, оскільки померлий у зареєстрованому шлюбу не перебував, батьки померли, дітей не має, інші спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку у спадщині, згідно ст. 1241 ЦК України, у померлого відсутні. Відповідно до Заповіту, укладеного в м. Києві 06.10.2005, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О., зареєстрованого у реєстрі за №12907 (номер у Спадковому реєстрі 37455121) [PERSON] (ІН [NUMBER] ), [INFO] , що народився у місті Києві, що зареєстрований та фактично мешкає за адресою: [ADDRESS] , на випадок його смерті належну йому на праві приватної власності квартиру номер [ADDRESS] , заповідає гр. [PERSON] , [INFO] . При цьому, згідно архівної довідки Київського державного нотаріального архіву від 15.01.2021 № 306/01-14 наданої на запит на отримання інформації приватного нотаріуса Толстікової О.М. № 111/02-14 від 02.11.2020, за даними архівного фонду № 321 знаходиться заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Селіверстовим В.О., від імені [PERSON] 06.10.2005 за реєстровим № 12907. Однак, заповіт скасовано на підставі заяви від 11.11.2010 за реєстровим № 3662. Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 62291871 від 02.11.2020 заповіт № 37455121 скасований за заявою 50268809 - 11.11.2010. У судовому засіданні позивачка пояснила, що приватним нотаріусом усно роз`яснено, що вона по закінченню шестимісячного строку для подання заяви після смерті [PERSON] не зможе прийняти спадщину після померлого, оскільки у нотаріуса відсутні правові підстави вважати її спадкоємцем четвертої черги та запропонувала звернутися з позовом до суду. При цьому судом встановлено, що ухвалою Зіньківського районного суду Полтавської області від 05.03.2021 у справі № 530/1595/20 заяву [PERSON] , заінтересована особа: Київська міська рада про встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі ч. 4 ст. 315 ЦПК України, залишено без розгляду, оскільки із заяви [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення вбачається спір про право зі сторони КМР, що зумовило позивачку звернутися до Шевченківського районного суду м. Києва в порядку позовного провадження щодо встановлення факту проживання однією сім`єю з померлим та визнання її спадкоємцем четвертої черги. Як стверджувала позивачка у судовому засіданні факт спільного проживання її із померлим [PERSON] однією сім`єю підтверджується наступними обставинами. Так, впродовж 2003-2013 років вона працювала у місті Києві: з 2003 по 2006 медсестрою у Міжрайонних лікувально-виробничих майстернях при Міжрайонному Радянському ПНД м. Києва, який знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 95, а з серпня 2006 по травень 2013 роки - на ТОВ «СПЕКЛ», який знаходиться за адресою: м. Київ, вул.Світлицького,35, що підтверджується записами у трудовій книжці позивачки серії [NUMBER] , а також інформацією, отриманою за безкоштовним запитом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань від 13.09.2021 щодо Міжрайонних лікувально-виробничих майстерень при Міжрайонному Радянському ПНД м. Києва та щодо ТОВ «СПЕКЛ». Пояснила, що з [PERSON] вони почали проживати однією сім`єю у м. Києві з 2005 року у його квартирі за адресою: [ADDRESS] , де він був зареєстрований, що підтверджується відповідною відміткою у копії його паспорта серії [NUMBER] , виданим 08.08.2002 Святошинським РУ ГУМВС України в м. Києві та листом-відповіддю Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Святошинської у м.Києві РДА №2886/26 від 18.11.2020 № 2886/21 на адвокатський запит адвоката Школьного В.А. від 13.11.2020. При цьому, з іншими особами під час їх спільного проживання ні вона, ні [PERSON] в шлюбних відносинах не перебували. Крім цього, пояснювала, що вона та [PERSON] , під час спільного проживання за адресою місця реєстрації [PERSON] , вели спільний побут, мали спільний бюджет, спільно купували речі для спільного користування, несли витрати на лікування, піклувалися один про одного та фактично їх відносини мали всі ознаки, притаманні подружнім. Так, наприклад 14.05.2005 для спільного користування вони придбали санітарно-технічний пристрій, про що свідчить товарний чек від 14.04.2005 на суму 365 грн, виданий ТОВ МП «Академія», що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На початку 2008 року придбали СВЧ-піч, про що свідчить гарантійний талон СЕ07 №7МRРА02110 від 30.01.2008, виданий магазином «Твой дом», що знаходиться за адресою б-р Вернадського 79, та фіскальний чек від 30.01.2008. У кінці 2008 року за спільні кошти придбали телевізор LG, про що свідчить замовлення інтернет-магазину «ОstrovОК» від 29.12.2008 та товарний чек №20112 від 29.12.2008 на суму 2300,00 грн. При цьому звернула увагу, що замовлення оформлене на її ім`я та у рядку «адреса доставки» зазначена адреса квартири [PERSON] , а саме: « [ADDRESS] », де вони спільно проживали з останнім. 29.12.2008 придбали праску для спільного користування у магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить фіскальний чек від 29.12.2008 на суму 339,00 грн. 10.01.2009 для спільного користування придбали холодильник «Samsung»RLSBPS в магазині « [INFO] » за адресою: [ADDRESS] , про що свідчить гарантійний лист ТОВ «АТМ Інтернешнл» від 10.01.2009. Крім того, спільно несли витрати на утримання квартири [PERSON] , про що свідчить повідомлення про призначення житлової субсидії [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Окрім цього пояснила, що [PERSON] знаходився на лікуванні у нарколога, що підтверджується відповідною довідкою лікаря [PERSON] , при цьому, звернула увагу, що витрати на отримання [PERSON] медичної послуги у розмірі 900 грн., що підтверджується квитанцією №14686 від 08.08.2009, вони понесли з ним спільно. В подальшому, у 2012 році, вони з метою підготовки до виходу на пенсію почали переїзд до належного їй приватного будинку за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою ВК Зіньківської міської ради від 03.11.2020 №3784), буд. 42, де [PERSON] проживав разом із нею без реєстрації місця проживання. Право власності позивачки на вказаний будинок підтверджується договором купівлі-продажу будинку від 29.08.2006, посвідченого нотаріусом Зіньківського районного нотаріального округу Полтавської області, зареєстрованого в реєстрі за № 2138. При цьому позивачка звернула увагу, що факт переїзду у 2012 році [PERSON] до її будинку за вказаною адресою підтвердили свідки, які були допитані судом, а саме: [PERSON] , 1948 року народження, який проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , 1960 року народження, що проживає за адресою: 38195, Полтавська область, Зіньківський район, с. Соколівщина, які допомагали [PERSON] розвантажувати речі, які останній перевіз з м. Києва для подальшого спільного проживання разом із нею у м.Зіньків, Полтавської області. Зазначила, що під час проживання в її будинку у м. Зінькові вони з [PERSON] , також вели спільне господарство, мали спільний бюджет і побут, їх відносинам були притаманні усі риси сімейного (подружнього) життя. Так, з 2012 року вони спільно здійснювали будівництво прибудови (кухні) до її будинку, несли витрати на купівлю будівельних матеріалів та оплату виконаних робіт будівельникам, що підтвердили свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Також, [PERSON] у магазині « [INFO] » за адресою [ADDRESS] , придбав для встановлення у будинку, де вони спільно проживали, стабілізатор напруги Форте, про що свідчить накладна, видана ФОП [PERSON] 08.11.2012 року на ім`я [PERSON] . У 2016 році ними за спільні кошти було придбано телевізор Saturn на суму 4785,00 грн, що підтверджується товарним чеком від 20.11.2016, виданим ФОП [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У 2019 році вони придбали вікно для будинку, в якому проживали, про що свідчить квитанція до прибуткового касового ордеру №62 від 15.04.2019 на суму 2200,00грн, виписана ФОП [PERSON] на ім`я [PERSON] [PERSON] та Позивач впродовж співжиття мали декілька банківських рахунків, оформлених на ім`я [PERSON] : у ВАТ «ВіЕйБі Банк» від 15.05.2009, ВАТ КБ «Хрещатик» від 23.09.2010 та від 16.02.2010 р., та декілька депозитів: у АТ КБ «Приватбанк» від 10.01.2017, 06.12.2018, у АТ «Ощадбанк» від 12.08.2019, оригінали документів щодо яких зберігаються у позивачки. Крім того, у зв`язку із хворобою у період з 16.07.2012 по 18.07.2012 [PERSON] обстежувався у Полтавській обласній клінічній лікарні, про що свідчить виписний епікріз з історії хвороби №12604. У період з 30.07.2012 по 15.08.2012 [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні у Зіньківській Центральній районній лікарні, про що свідчить виписка із медичної карти стаціонарного хворого №3016 Зіньківської ЦРЛ, з якої вбачається, що місцем проживання [PERSON] вказана адреса: [ADDRESS] . Крім цього, 15.05.2015 [PERSON] проходив обстеження у Зіньківській Центральній районній лікарні, про що свідчать відповідні результати аналізів, які долучені до матеріалів справи. Крім того з пояснень позивачки встановлено, що час від часу вони приїздили до м. Києва з метою проходження [PERSON] лікування, у зв`язку з виявленням у нього тяжким захворюванням, оскільки останній вважав медичне обслуговування у м. Києві більш ефективним. Позивачка вказувала, що всіляко підтримувала та допомагала йому у боротьбі з хворобою, приїздила разом з ним до м. Києва на час проведення медичних досліджень та його лікування, про що свідчить медична документація, виписана на ім`я померлого, яка міститься в матеріалах справи. Крім цього, судом встановлено, що 12.08.2013 онкологічна МСЕК у м. Києві видала [PERSON] . Довідку до акта огляду медико-соціальною експертною комісією про те, що [PERSON] присвоєно І групу інвалідності підгрупи Б, в якій визначено, що останній потребує стороннього догляду та допомоги. Так, відповідно листа Управління соціального захисту населення Святошинської РДА у м. Києві від 23.03.2021 №4739/35-01/12 [PERSON] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , не перебував на обліку в Управлінні та не одержував державну соціальну допомогу та компенсаційну виплату. Також, зазначено, що [PERSON] на обслуговуванні у територіальному центрі соціального обслуговування Святошинського району м. Києва не перебував. Таким чином, оскільки відповідно до висновку онкологічної МСЕК у м. Києві, [PERSON] потребував такої сторонньої допомоги, то відсутність [PERSON] на обліку в Управлінні соціального захисту населення Святошинської РДА у м.Києві свідчить про те, що йому така допомога від сторонніх людей потрібна не була, оскільки такою допомогою забезпечувала його позивачка. При цьому, останні роки [PERSON] постійно не проживав за адресою у [ADDRESS] , про що свідчить його заява від 03.06.2019 №02/08-8447 на ім`я генерального директора Комунального концерну «Центр комунального сервісу» про зняття з нарахування гарячої води, у зв`язку із встановленням та опломбуванням заглушки. Вказувала, що на час смерті [PERSON] вона разом з ним тимчасово перебували у м. Києві, де він проходив чергове лікування, проте, [INFO] він помер. При цьому, позивачка зауважила, що взяла на себе вирішення усіх питань, пов`язаних зі смертю та похованням [PERSON] , в тому числі, отримання свідоцтва про його смерть та праху покійного. Вказані обставини, підтверджені документами, що наявні в матеріалах справи, а саме: довідка про причину смерті [PERSON] №92 від 17.10.2020.; свідоцтво про смерть [PERSON] серії [NUMBER] від 17.10.2020; довідка про отримання праху №9.137664К від 26.10.2020; лист-відповідь Управління соціального захисту населення Святошинської РДА у м.Києві №16112/35-02/02 від 18.11.2020 на адвокатський запит адвоката Школьного В.А. про те, що родичі померлого для призначення одноразової допомоги на поховання до управління не зверталися; опис документів, що надано ЦНАП для виконання адміністративної послуги від 26.10.2020 на ім`я позивачки [PERSON] щодо зняття [PERSON] з реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Також, на підтвердження факту спільного проживання [PERSON] з позивачкою з 2005 року за адресою у м. Києві останньою надані рахунки та фіскальні чеки про сплату за житлово-комунальні послуги: за листопад-грудень 2005р., січень, лютий 2006р., січень, лютий, листопад, грудень 2007р., січень, лютий, листопад, грудень 2008р., листопад, вересень 2009р. Крім того, позивачка й після смерті [PERSON] продовжувала сплачувати вартість житлово-комунальних послуг за квартиру [ADDRESS] , що підтверджується дублікатами квитанцій АТ КБ «Приватбанк» від 30.11.2020, 15.01.2021, 15.03.2021. Крім того, у судовому засіданні, проведеному17.12.2021у режимі відеоконференції із Зіньківським районним судом Полтавської області були допитані, під присягу, як свідки: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Так, свідок [PERSON] - онука позивачки, показала, що з 2004 по 2005 роки [PERSON] та [PERSON] проживали разом в м. Києві, піклувалися один одним. В 2008, 2009 роках вона приїздила до них до м. Києва на вихідні та свята, робили сумісні фото, організовували прогулянки, [PERSON] проводив різні екскурсії. Під час спільного проживання ними було сумісно придбано телевізор. З 2012 року [PERSON] та [PERSON] , переїхали у м. Зіньків, а в 2013 році [PERSON] їздила разом з [PERSON] до Києва на лікування. Свідок [PERSON] показав, що [PERSON] проживала разом з [PERSON] .. Вони, разом із [PERSON] , розвантажували машину з майном [PERSON] коли останній переїхав до м. Зіньковата, в машині перевозили холодильник та іншу побутову техніку. До переїзду до м. Зінькова позивачка та [PERSON] проживали в Києві. Позивачка знаходилася [PERSON] в фактичних шлюбних відносинах Свідок [PERSON] показав, що грядка сина позивачки розташована поряд з будинком позивачки. [PERSON] переїхав жити до останньої, перевіз меблі з Києва до м. Зінькова. Коли розвантажували машину з м. Києва, тоді вони й познайомилися з померлим, це було приблизно в 2012 році. [PERSON] розплатився за розвантаження машини як господар. Позивачка та [PERSON] жили добре, він носив сумки коли вони скуплялися, був дбайливим хазяїном, відносини були сімейні. Коли [PERSON] захворів на онкологічне захворювання, то переїхав до м. Києва. За словами свідка, чоловік постійно приїздив до м. Зінькова після лікування. Свідок [PERSON] показав, що він є сусідом [PERSON] . Позивачка жила разом з [PERSON] , ходили разом по вулиці, в магазин, вели спільне господарство. Він також допомагав їм по господарству. Жили як подружжя. З [PERSON] він познайомився у 2012 році. Померлий до смерті мешкав в м. Зіньків. В теплий період року він був постійно м. Зіньків. Свідок [PERSON] показала, що позивачка та [PERSON] були дуже гарними сусідами, гарно проживали, та вона була впевнена, що вони чоловік та дружина. В 2011-2012 роках [PERSON] проживав вже в м. Зіньків, до 2012 року вони приїжджали влітку, а до цього часу, вони проживали в м. Києві. При цьому згадала, що її онуці було 8 років, а зараз їй 20 років та вони весь час були разом. Крім того, разом вони будували прибудову, паркан, ремонтували, висаджували фруктові дерева. Коли [PERSON] захворів, вони часто їздили до м. Києва, позивачка йому допомагала, доглядала за ним, вони часто зверталися до неї за допомогою, оскільки вона є медичним працівником. Свідок [PERSON] показала, що вона є їхньою сусідкою по городу. Коли [PERSON] хворів вона шила йому одяг, оскільки є швачкою. Знає померлого з 2012 року. Позивачка працювала в м. Києві, там вона з ним й познайомилася. Знає позивачку дуже давно, остання дуже добре піклувалася про [PERSON] , жили вони добре, були гарним подружжям. Коли він захворів, вона за ним доглядала, купувала ліки. Вони періодично приїжджали до м. Зіньків, а потім він помер у м. Києві. Свідок [PERSON] показала, що знає позивачку з 1997 року. Потім остання через чотири роки поїхала працювати до м. Києва, де познайомилася з [PERSON] . У 2012 році останній приїхав жити до м. Зінькова, всі говорили, що вони одружилися, бо він приїхав жити в це місто та вона навіть не знала, що вони в шлюбі не перебувають, При цьому, кожні 3-4 рази на рік вони поверталися до м. Зінькова. Десь з 2005-2006 роки на літо приїздили удвох, а потім він переїхав до м. Зінькова. Чоловік був хазяйновитий, дбав про своє здоров`я, у них були дуже гарні стосунки. Не було сумнівів щодо того, що вони сімейна пара та до його смерті вони були разом. Урну з його прахом захоронили у м. Зінькові. Свідок [PERSON] показав, що він є сусідом позивачки та [PERSON] . На протязі 10 років вони точно проживали разом, вели спільне господарство, тримали домашнє господарство, у них були сімейні стосунки. До проживання [PERSON] у м. Зінькові, а також у м. Києві та й до його смерті проживали разом. Свідок [PERSON] показала, що вона є сусідкою позивачки та [PERSON] . Знайома з ними з 2009 року. Останній та позивачка всюди були разом, спочатку в м. Києві, а потім у м. Зінькові. У них були сімейні відносини, він її дуже любив, разом вони займалися будівництвом, купили холодильник. У м. Києві були у серпні - вересні на лікуванні, а в жовтні чоловік помер та на момент смерті чоловіка, вони проживали разом. Свідок [PERSON] показав, що є сином [PERSON] . З 2005-2006 років його мати жила у м. Києві де й познайомилася з померлим. Чоловік постійно приїжджав до м. Зінькова, а у 2012 році він переїхав до м. Зінькова, перевіз свої речі, вони вели спільний побут, відмічали свята, дні народження. У 2013 році чоловік захворів та вони разом регулярно їздили на лікування до м. Києва. У вересні 2020 року він відвіз їх до Києва, а в жовтні 2020 року [PERSON] помер. Відповідно до ч.ч. 2, 4 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. За правилами ст. 1220 ЦК України часом відкриття спадщини слід вважати день смерті особи, зазначений у свідоцтві про смерть, виданим відповідним державним органом реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 цього Кодексу. За правилами ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦК України). Відповідно до ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Положенням ст. 74 СК України законодавчо визнано можливість створення сім`ї чоловіком, і жінкою, які не перебувають у шлюбі. Про утворення особами сім`ї може свідчити не тільки укладення шлюбу, кровне споріднення, усиновлення, а й інші обставини, якщо це не суперечить моральним засадам суспільства. Пленум Верховного Суду України в п. 21 постанови № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо. Пунктом 9 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13, судам роз`яснено, що при встановленні судами факту проживання із спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати положення статті 3 Сімейного кодексу України відповідно до якої сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки, а також те, що сім`я створюється на підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. У цьому випадку встановлення факту ні зумовлює юридичних наслідків, тому підстави для задоволення позовної заяві відсутні. Пунктом 6 рішення Конституційного Суду України від 03.06.99 № 5-рп/99 установлено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. За змістом статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно положень ст.ст. 77-79 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до ч. 1 ст. 90 ЦПК України, яка міститься у главі 5 Докази та доказування§ 1 Основні положення про докази, показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Верховний Суд 23.10.2019 прийняв постанову у справі № 917/1307/18, якою розтлумачив сутність принципу змагальності та неможливість застосування учасником справи концепції «негативного доказу» для обґрунтування власної позиції. Так, Верховний Суд зазначив, що принцип змагальності полягає в обов`язку кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається на підтвердження або заперечення власних вимог у спорі. Мається на увазі, що позивач стверджує про існування певної обставини та подає відповідні докази, а відповідач може спростувати цю обставину, подавши власні докази, які вважає більш переконливими. В свою чергу суд, дослідивши надані сторонами докази, та з урахуванням переваги однієї позиції над іншою виносить власне рішення. При цьому, сторони не можуть будувати власну позицію на тому, що їх позиція є доведеною, доки інша сторона її не спростує (концепція негативного доказу), оскільки за такого підходу втрачає сенс уся концепція принципу змагальності. Аналізуючи зібрані у справі докази, а також зважаючи на показання осіб, які були допитані як свідки у справі, суд дійшов висновку, що в ході судового розгляду знайшов підтвердження факт того, що позивачка була пов`язана спільним побутом та проживала однією сім`єю зі спадкодавцем - [PERSON] , [INFO] , померлим [INFO] , який був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП: [NUMBER] у період з 2005 року по день його смерті, тобто по [INFO] , тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Крім того, за ч. 4 ст.175 ЦПК України якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору. Так, позивачка [PERSON] є інвалідом другої групи, що підтверджується довідкою №0073112 від 25.04.2003, виданою Міжрайонною спеціалізованою онкологічною МСЕК Управління охорони здоров`я Полтавської обласної державної адміністрації. Відповідно до п. 9 ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю І та II груп.

Outcome: approved