Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

26 листопада 2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просила розірвати шлюб, зареєстрований між сторонами 20 листопада 1998 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, актовий запис № 783, посилаючись на те, що спільне життя із відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, що призвело до втрати взаєморозуміння та поваги один до одного. Вказала, що від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає із нею і на утримання якої відповідач надає матеріальну допомогу в добровільному порядку. Зазначила, що з відповідачем не підтримує шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, спільне життя і збереження шлюбу з відповідачем є неможливим. Прізвище після розірвання шлюбу просила залишити « [PERSON] ». Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 15 лютого 2022 року ухвалою суду сторонам надано строк для примирення терміном на 4 місяці. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року поновлено провадження у справі, розгляд справи призначено на 29 червня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явилась, в наданій суду письмовій заяві просила розглянути справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, наполягала на їх задоволенні. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти розірвання шлюбу. Суду пояснив, що позивач, яка працює у дитячому будинку, поїхала по евакуації в Голландію, а його можуть призвати за мобілізацією, і у разі його смерті він хоче щоб дружина отримувала компенсацію. Суд,\~заслухавши відповідача,\~дослідивши матеріали\~справи,\~всебічно і\~повно з`ясувавши\~фактичні обставини,\~на яких\~ґрунтуються позовні\~вимоги,\~об`єктивно оцінивши\~докази,\~які мають\~юридичне значення\~для розгляду\~справи і\~вирішення спору\~по суті,\~застосувавши до\~спірних правовідносин\~відповідні норми\~матеріального та\~процесуального права,\~встановив наступні\~фактичні обставини\~та відповідні\~їм правовідносини.\~ Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 20 листопада 1998 року, що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 20 листопада 1998 року (а.с.5). Від шлюбу сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~що підтверджується\~копією свідоцтва\~про народження\~серії [NUMBER] \~виданого 15\~вересня 2010\~року (а.с.6). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Статтею 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Статтею 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року передбачено, що чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Суд, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини припинення сімейних стосунків, дійшов до висновку про задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що причина розладу подружніх відносин між сторонами є\~ справжньою, глибинною, подружжя фактично припинили спільне проживання і сімейне життя, надання судом строку для примирення не призвело до примирення сторін, також у судовому засіданні встановлено небажання позивача перебувати у шлюбі з відповідачем, що має істотне значення для вирішення даної справи, так як покладати на позивача обов`язок збереження сім`ї при наявності на це її категоричного заперечення не можна, оскільки це не відповідає вимогам СК України, в зв`язку з чим суд\~ прийшов\~ до\~ висновку, що у даний час шлюб носить формальний\~ характер,\~ збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому вважає, що шлюб між сторонами повинний бути розірваний. В силу вимог\~ст. 113 Сімейного кодексу України\~особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно ч. 2\~ст. 114 Сімейного Кодексу України\~у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. У відповідності до вимог\~ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908 гривень, сплачений при поданні позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved