Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що [PERSON] є рідною дочкою відповідача; на даний час вона навчається у Національному медичному університеті імені О.О. Богомольця на денній формі навчання, термін закінчення навчання 30.06.2027 року. Зазначає, що дочка повністю перебуває на її утриманні, відповідач добровільно грошові кошти не надає хоча має в тому зобов`язання. А тому позивач просила присудити до стягнення із відповідача в її користь аліменти на утримання дочки на час навчання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку. До суду позивач [PERSON] не з`явилася, подала заяву про підтримання позову та розгляд справи в її відсутності. Відповідач [PERSON] позов визнав частково, згідний сплачувати аліменти на утримання дочки, яка продовжує навчання в розмірі 1/6 частини всіх видів свого доходу. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення сторони, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що згідно свідоцтва про народження [NUMBER] (актовий запис №02), виданого Новокалинівською селищною радою Самбірського району Львівської області, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Із фотокопії студентського квитка №5296 відомо, що [PERSON] навчається у Національному університеті імені О.О. Богомольця на денній формі навчання до 30.06.2027 року. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно\~ст.\~199\~Сімейного кодексу\~України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку із цим, потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Частиною 1 ст. 191 Сімейного кодексу України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу, - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 3 ст.\~181\~Сімейного кодексу\~України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частинами 1, 2\~статті 182 Сімейного кодексу України, передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1)стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1)наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4)інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із\~ст.\~200\~СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього\~Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків, суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У судовому засіданні встановлено, що відповідач частково згідний із позовом, оскільки має таку можливість надавати матеріальну допомогу в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку доходу; окрім того ствердив суду про два кредитні договори, де погашає по 2-3 тисячі гривень і до 2024 та 2026рр. відповідно; загальний щомісячний дохід відповідача становить близько дванадцяти тисяч гривень. Виходячи із характеру спірних правовідносин, що виникли між сторонами, існування в батька часткової можливості надавати допомогу повнолітній дочці, яка продовжує навчання, разом з тим часткове визнання позову відповідачем та висловлене ним розуміння такої необхідності, ураховуючи вищенаведені обставини справи в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність в даному випадку передбачених законом підстав для часткового задоволення позову і суд вважає достатнім для покриття пов`язаних із навчанням витрат повнолітньої дочки слід присудити стягувати із відповідача на користь позивача аліменти у розмірі 1/5 частини всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і на період навчання до досягнення дочкою 23 річного віку. Разом з тим вимога позивача про стягнення із відповідача витрат на правничу допомогу не підлягає задоволенню, оскільки таке жодним чином не підтверджено; судовий збір слід стягнути із відповідача у встановленому законом розмірі.

Outcome: partial