Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] , через представника - адвоката Яцишина А.О., звернувся до суду з позовом до Старосинявської селищної ради про встановлення факту прийняття спадщини та місця відкриття спадщини, визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. В обґрунтування вимог вказує, що 17 липня 2000 року [PERSON] , як члену колективного сільськогосподарського підприємства «Селянська спілка «18 липня» видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405622, сертифікат видано на підставі розпорядження (рішення) Старосинявської райдержадміністрації від 10.07.2000 року №122/00р. [INFO] [PERSON] помер, а після його смерті спадкоємцем за законом був його син [PERSON] , який прийняв спадщину, але не оформив своїх спадкових прав на майно померлого, а саме право на земельну частку (пай) розміром 3,21 га в умовних кадастрових гектарах. [PERSON] помер [INFO] та позивач, як його син, є спадкоємцем першої черги та прийняв спадщину. Позивач вказує, що для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом як внуку після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом якого був його син [PERSON] , ним було подано відповідну заяву до Старосинявської державної нотаріальної контори. Однак, постановою державного нотаріуса від 09.04.2019 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] , оскільки для вчинення нотаріальних дій надані документи, що не відповідають вимогам чинного законодавства. Дана відмова нотаріуса обґрунтована тим, що встановити факт фактичного вступу в управління або володіння майном [PERSON] (батька) після смерті [PERSON] неможливо, оскільки наданий сертифікат виданий на ім`я [PERSON] , а не на ім`я померлого. У зв`язку із зазначеним, позивач був змушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, дану заяву було задоволено рішенням Старосинявського районного суду від 14 січня 2021 року. Позивач зазначає, що 07 жовтня 2021 року він повторно звернувся до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , спадкоємцем за законом якого був його син [PERSON] , проте, постановою державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно померлого [PERSON] йому відмовлено, оскільки для вчинення нотаріальних дій не надані необхідні документи. Відмова мотивована тим, що [PERSON] не проживав зі своїм батьком на день смерті за однією адресою, не надано документи, що підтверджують місце відкриття спадщини, місце проживання померлого на день смерті та склад його сім`ї, а отже неможливо встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину. У зв`язку із наведеними обставинами позивач просить встановити факт прийняття спадщини, визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування в судовому порядку. Ухвалою судді від 26 листопада 2021 року відкрито провадження у вказаній справі, постановлено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. В ході підготовчого провадження представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, доповнивши позовні вимоги вимогою встановити факт, що місцем відкриття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] є с.Сьомаки Хмельницького району Хмельницької області. Ухвалою судді Старосинявського районного суду від 29 березня 2022 року прийнято заяву представника позивача про зміну предмету позову, підготовче провадження у справі закрито, справу призначено до розгляду по суті. Позивач [PERSON] та його представник адвокат Яцишин А.О. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили позов задовольнити. Представник відповідача Старосинявської селищної ради в судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву, відповідно до змісту якої просить справу розглядати у його відсутності, відзив на позов не подавав. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи із наступних підстав. Судом встановлено, що [INFO] в с. Сьомаки Старосинявського Хмельницької області помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Сьомаківською сільською радою Старосинявського району Хмельницької області від 04.10.2007 року. Позивач [PERSON] , [INFO] ,є сином [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про народження [NUMBER] , видане 27.05.1993 року Сьомаківською сільською радою Старосинявського району. Після смерті [PERSON] [INFO] відкрилась спадщина щодо належного ойму майна та за заявою [PERSON] державним нотаріусом Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О., була відкрита спадкова справа № 87-2008. Як вбачається із матеріалів зазначеної спадкової справи № 87-2008, єдиним спадкоємцем майна померлого [INFO] [PERSON] є його син - [PERSON] , [INFO] , та йому 21.07.2008 року нотаріусом видано свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, яке складається з житлового будинку з надвірними будівлями, який знаходиться в [ADDRESS] та права на земельну частку (пай), свідоцтва зареєстровані в реєстрі за №3814 та №3817. [PERSON] , [INFO] , (батько позивача) був сином [PERSON] , що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану про державну реєстрацію народження №00020140034 від 15 травня 2018 року, актовий запис №348 від 26.11.1962 року. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] в м. Луганськ, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану Кам?янобрідського районного управління м. Луганська від 04 жовтня 2001 року. Відповідно до Сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0405622, виданого члену колективного сільськогосподарського підприємства селянська спілка «18 липня» [ADDRESS] на ім`я [PERSON] Старосинявською районною державною адміністрацією 17 липня 2000 року на підставі рішення Старосинявської районної державної адміністрації від 10 липня 2000 року за № 122/00р, йому належить право на земельну частку (пай) площею 3,21 га в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Відповідно до книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку пай, вказаний сертифікат видано 20.07.2000 року [PERSON] та зареєстровано під №259. Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.04.2019 року № 393/02-31/2019 державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який був спадкоємцем за законом після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , який прийняв спадщину але не оформив своїх спадкових прав, на майно померлого, оскільки спадкоємцем не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, так як сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405622, виданий на ім`я « [PERSON] », а як вбачається з документів померлий значиться як [PERSON] . Рішенням Старосинявського районного суду від 14 січня 2021 року встановлено факт належності [PERSON] сертифіката на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405622, виданого на ім`я « [PERSON] ». 07.10.2021 року постановою державного нотаріуса Старосинявської державної нотаріальної контори Гоменюк О.О. відмовлено повторно [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [INFO] [PERSON] , який був спадкоємцем за законом після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , оскільки спадкоємцем не подані документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій, так як [PERSON] не проживав зі своїм батьком на день смерті за однією адресою, не надано документи, що підтверджують місце відкриття спадщини, місце проживання померлого на день смерті та склад його сім`ї, а отже неможливо встановити місце відкриття спадщини та коло спадкоємців, які прийняли спадщину. Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 55778085 від 09.04.2019 року, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , у спадковому реєстрі інформація відсутня. Згідно листа Хмельницького обласного нотаріального архіву № 3647/01-21 від 16.12.2021 року по даних архівного фонду спадкова справа щодо майна померлого [INFO] [PERSON] у 2001-2004 роках не заводилась, інформація з 2005 року надана у інформаційній довідці із Спадкового реєстру. Відповідно до повідомлення Луганського обласного нотаріального архіву №447/01-20 від 19.04.2018 року у справах архіву спадкова справа після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , не зберігається. Згідно погосподарських книг за 1986-1990 роки [PERSON] , постійно проживав та був зареєстрований до дня вибуття, разом з дружиною [PERSON] , в [ADDRESS], дата вибуття не вказана, про що свідчить довідка, видана виконуючим обов`язки старости сіл Сьомаки та Красносілка Старосинявського району Хмельницької області М.П. Попсуй №368 від 17.07.2017 року. Відомості про зареєстроване місце проживання [PERSON] , який помер [INFO] , відсутні та такі дані встановити неможливо. Допитані у судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] , які є жителями с. Сьомаки Старосинявського району, повідомили, що [PERSON] постійно проживав у вказаному селі, а у 80-90 роках його дочка забрала у Луганську область, однак продовжував на літній період приїжджати у с. Сьомаки, проживав у своєму будинку, обробляв земельну ділянку, а на зимовий період їхав до дочки, помер у Луганській області, про те, чи знімався із реєстрації у с.Сьомаки свідкам не відомо. Згідно з п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року, положення зазначеного Кодексу застосовується до тих прав і обов`язків, що виникли до набрання чинності Кодексом або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої цього Кодексу «Спадкове право» застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до роз`яснень, даних в п.1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. Відповідно до ст.524 ЦК УРСР спадкування здійснюється за законом і за заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ч.1 ст.529 ЦК УРСР). Відповідно до ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Таким чином, Цивільний кодекс УРСР 1963 року передбачав фактичне прийняття спадщини та спадщина вважалася прийнятою, якщо спадкоємець фактично вступив в управління чи володіння спадковим майном. Під фактичним вступом у володіння або управління спадковим майном, що підтверджує факт прийняття спадщини, слід мати на увазі різні дії спадкоємця по управлінню, розпорядженню і користуванню цим майном, підтриманню його в належному стані або сплату податків та інших платежів тощо. Фактичний вступ у володіння частиною спадкового майна розглядається як прийняття всієї спадщини, з чого б вона не складалася і де б вона не знаходилась. Аналіз вказаних норм та судової практики дає підстави вважати, що доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном може бути зокрема наявність у спадкоємця протягом шестимісячного терміну після смерті спадкодавця оригіналу правовстановлюючого документу на спадкове майно чи права на нього. Відповідно до ст. 526 ЦК ЦК УРСР місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця (стаття 17 цього Кодексу), а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. В ході судового розгляду встановлено, що у [PERSON] , [INFO] , з моменту відкриття спадщини після смерті батька [PERSON] знаходився оригінал правовстановлюючого документу на спадкове майно, а саме сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0405622, виданий члену колективного сільськогосподарського підприємства селянська спілка «18 липня» с.Сьомаки Старосинявського району Хмельницької області [PERSON] 17 липня 2000 року, до часу смерті [PERSON] , а після смерті зберігається у його спадко`мця [PERSON] . У судовому засіданні позивачем [PERSON] надано оригінал вказаного сертифікату, що свідчить про те, що вказаний документ після смерті [PERSON] знаходився у його спадкоємця - сина [PERSON] , який передав його своєму сину - позивачу у справі. Аналізуючи вищенаведені докази в їх сукупності, враховуючи встановлені обставини справи, суд прийшов до висновку, що у судовому засіданні доведено факт, що [PERSON] протягом шести місяців після смерті матері [PERSON] фактично вступив в управління та володіння спадковим майном, відтак в силу вимог ст.ст. 548, 549 ЦК УРСР прийняв спадщину після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , та враховуючи неможливість встановити останнє постійне місце проживання спадкодавця [PERSON] , місцем відкриття спадщини після його смерті [PERSON] є с.Сьомаки Хмельницького (Старосинявського) району Хмельницької області за місцем знаходження його майна - земельної частки (паю). Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання права. У відповідності до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, аналізуючи зібрані у судовому засіданні докази у їх сукупності, приймаючи до уваги, що позивач [PERSON] прийняв у встановленому законом порядку спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] , який в свою чергу за життя прийняв спадщину після смерті [INFO] свого батька [PERSON] , який мав право земельну частку (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, однак у зв`язку з відмовою нотаріуса не може оформити право на спадщину на вказане майно, суд приходить до висновку, що права позивача підлягають до захисту шляхом визнання за ним в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , права на земельну частку (пай) розміром 3,21 в умовних кадастрових гектарах, як на спадкове майно, посвідчене сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії ХМ №0405622, виданим [PERSON] .

Outcome: approved