Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

29.10.2021 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» звернулося до Козівського районного\~суду Тернопільської області із позовною заявою до Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс», [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Заліщицька міська рада в особі державного реєстратора Відділу державної реєстрації речових прав на нерухоме майно про визнання недійсним договору оренди землі та скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кагро» та [PERSON] 18.10.2011 укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав в оренду строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 2,1206 га за орендну плату в розмірі 766,00 грн., що становить 3,0 % від грошової оцінки земельної ділянки, який у порядку визначеному законодавством зареєстрований Управлінням Держкомзему у Козівському районі Тернопільської області, реєстраційни запис №612308194001778 від 28.12.2011. На думку позивача, право оренди зареєстроване за цим договором укладеним із Товариством із обмеженою відповідальністю «Кагро» із [PERSON] є дійсним та триває протягом строку дії договору, тобто 10 (десять) років, п. 6 Договору. Втім, згідно інформації з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна незважаючи на діючий договір, 09.07.2018 [PERSON] із Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» уклала договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6123081900:01:001:0194, площею 2,1206 га. Державним реєстратором Заліщицької міської ради Костиник Валентиною Василівною здійснено державну реєстрацію права оренди цієї ж земельної ділянки, про що свідчить рішення про державну реєстрації прав та їх обтяжень індексний номер №42082165 від 17.07.2018. Позивач вважає, що договір про право оренди земельнї ділянки укладений 09.07.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» слід визнати недійсним, оскільки такий договір оренди землі не відповідає вимогам чинного законодавства, адже укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, а спірна земельна ділянка на момент укладення договору знаходилася в законному користуванні позивача. Обгрунтовуючи свою позицію, позивач просить суд визнати недійсним зазначений вище договір про право оренди земельної ділянки, укладений між 09.07.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» та скасувати рішення державного реєстратора про реєстрацію права оренди земельної ділянки на підставі цього договору, а також стягнути на користь позивача понесені судові витрати. Ухвалою Козівського районного\~суду Тернопільської області від 23 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Ухвалою Козівського районного\~суду Тернопільської області від 21 лютого 2022 року судом витребовувалися у Тернопільської районної державної адміністрації (Відділ з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації) копія договору оренди землі земельної ділянки кадастровий номер №6123081900:01:001:0194 від 09.07.2018 року, який уклали між собою [PERSON] та Товариство з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка», правонаступником якого є Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс». Ухвалою Козівського районного\~суду Тернопільської області від 11 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового засгляду по суті. У судове засідання 27.06.2022 представник позивача не з`явилася, подала до суду заяву в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Представник відповідача приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» у судове засідання будучи повідомленим належним чином не з`явився. Заяв та клопотань на адресу суду не надходило. Правом подання відзиву не скористався. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. 29.12.2021 подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги визнає повністю, оскільки на момент укладання договору вважала, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» і Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс» є однією юридичною особою, а відтак не передбачала, що порушує умови договору укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина». На підставі цього зазначила, що вважає такі позовні вимоги обґрунтованими та законними, а тому просить їх задоволити. Справу слухати без її участі. Представник третьої особи - Заліщицької міської ради 17.12.2021 подав клопотання у якому просив розгляд справи проводити без його участі, при вирішення справи послався на розсуд суду. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов такого висновку. Судом встановлено, що [PERSON] на праві приватної власності належить замельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,1206 га із кадастровим номером 6123081900:01:001:0194 на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №201970 виданого 14.10.2011 управлінням Держкомзему у Козівському районі, що підтверджується інформаційною довідкою № 276291324 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєтру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, сформованої 23.09.2021. 18.10.2011 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кагро» укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець передав в оренду строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 2,1206 га за орендну плату в розмірі 766,00 грн., що становить 3,0 % від грошової оцінки земельної ділянки. Згідно інформації Відділу № 6 Управління у Тернопільському районі Головного управління Держгеокадастру у Тернопільській області №К-50/0-0.386-72/319-21 від 27.09.2021, вказаний договір був зареєстрований 28.12.2011 року за №612308194001778 терміном на 10 (десять) років. Згідно умов договору від 18.10.2011 року укладеного між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Кагро» орендодавець передав в оренду строком на 10 років земельну ділянку загальною площею 2,12065 га за орендну плату в розмірі 3,0 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки в рік, що в грошовому еквіваленті становить 766,00 грн/рік. Відповідно до п. 6 Договору, сторонами погоджено, що його укладено строком на 10 років. Визначено, що договір набирає чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації права оренди земельної оренди (п. 40 Договору). Пунктами 34-36 договору визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки. Дія договору припиняється шляхом: його розірвання; за рішенням суду на вимогу однієї із сторін унаслідок невиконання другою стороною обов`язків передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження, орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається. Так, пункт 37 Договору передбачає. Що перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання договору. Із Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Кагро». Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєтрау прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження обєктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 09.07.2018 [PERSON] із Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» уклала договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6123081900:01:001:0194, площею 2,1206 га. Державним реєстратором Заліщицької міської ради Костиник Валентиною Василівною здійснено державну реєстрацію права оренди цієї ж земельної ділянки, що підтверджується рішенням про державну реєстрації прав та їх обтяжень №42082165 від 17.07.2018. У свою чергу, Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс» є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка», що підтверджується відомостями із Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Як вбачається із платіжних доручень №7 від 28.11.2019, №85 від 12.12.2019 ТОВ «Мрія Фармінг Львів» сплачувалися грошові кошти [PERSON] у сумі 8400 та 600 гривень відповідно згідно договору від 18.10.2019. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша\~статті 626 ЦК України). Згідно\~статті 13 Закону України«Про оренду землі»\~визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності (стаття 93 ЗК України). Згідно зі\~статтею 2 Закону України «Про оренду землі»\~відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються\~Земельним кодексом України\~(далі -\~ЗК України),\~ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до\~статті 1 Закону України «Про оренду землі»\~оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян та юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем (частина четверта\~статті 124 ЗК України\~). Частиною першою\~статті 627 ЦК України\~визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору\~з урахуванням вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Так частиною першою\~статті 638 ЦК України\~передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до ч.ч. 1-3\~ст. 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Договір набирає чинності з моменту його укладення. За змістом ч. 3\~ст. 640 ЦК України\~(в редакції, станом на момент укладення договору оренди землі та дату його реєстрації) - договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Відповідно до ч. 2\~ст. 124 ЗК України\~(в редакції, станом на момент укладення договору оренди) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. Згідно з вимогами ч. 2\~ст. 125 ЗК України\~право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Чинна на час ухвалення рішення редакція частини другої\~статті 126 ЗК України\~передбачає, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Закон України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року № 1952-IV, з змінами і доповненнями (тут і надалі - в редакції Закону на час прийняття оскаржуваних рішень)) у ст. 2 дає визначення поняттю «державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - державна реєстрація прав) - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Державний реєстр речових прав на нерухоме майно\~це єдина державна інформаційна система, що містить відомості про права на нерухоме майно, їх обтяження, а також про об`єкти та суб`єктів цих прав. За приписами ч. 3\~ст. 3 Закону №1952-IV\~права на нерухоме майно та їх обтяження, які виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої ним Законом, якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень. Враховуючи зазначені вище норми законодавства, позивачу (як правонаступнику ТОВ «Кагро») належить право оренди земельної ділянки згідно Договору, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Кагро» із [PERSON] власником земельної ділянки у 2011 році та зареєстрованого у встановленому на момент його укладення порядку. Таке право оренди є дійсним (чинним) та триває протягом строку дії договору\~10 років з моменту реєстрації\~до 18.10.2021 року (п. 6. Договору оренди). Відповідно до\~ст. 651 Цивільного кодексу України, зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Судом встановлено, що станом на день ухвалення рішення договір оренди землі, укладений із Товариством з обмеженою відповідальністю «Кагро», правонаступником якого є позивач сторонами у передбачений законом спосіб не розривався. У підтвердження використання земельної ділянки за цільовим призначенням (для товарного сільськогосподарського виробництва) та належного виконання взятих на себе договірних зобов`язань, позивач надав суду платіжні доручення, як докази сплати орендної плати [PERSON] . Разом з тим, незважаючи на діючий договір оренди землі, укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Кагро», [PERSON] із Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» уклала договір оренди земельної ділянки із кадастровим номером 6123081900:01:001:0194, площею 2,1206 га. Державним реєстратором Заліщицької міської ради Костиник Валентиною Василівною здійснено державну реєстрацію права оренди цієї ж земельної ділянки, що підтверджується рішенням про державну реєстрації прав та їх обтяжень №42082165 від 17.07.2018. Відповідно до частини першої\~статті 27 Закону України «Про оренду землі»\~орендареві забезпечується захист його права на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Згідно з п. 3 ч. 2\~ст. 24 Закону України «Про оренду землі»\~- орендодавець зобов`язаний не вчиняти дій які б перешкоджали орендареві користуватись орендованою земельною ділянкою. Відповідно до ч. 2\~ст. 13 Цивільного кодексу України\~при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватись від дій, які могли б порушити права інших осіб. Положеннями\~ст. 152 ЗК України\~передбачено, що держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється, зокрема, шляхом визнання угоди недійсною. Частиною першою\~ст. 215 ЦК України\~передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою, третьою, п`ятою та шостою\~статті 203 цього Кодексу. Згідно з положеннями ч. 1\~ст. 203 ЦК України, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Судом встановлено, що договір про право оренди земельної ділянки від 09.07.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» укладений до закінчення строку дії попереднього договору оренди землі, а спірна земельна ділянка на момент укладення договору знаходилася в законному користуванні позивача. Згідно з\~ст. 126 ЗК України, право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до\~Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Відповідно до ч. 8\~ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~державній реєстрації підлягають виключно заявлені речові права на нерухоме майно та їх обтяження, за умови їх відповідності законодавству і поданим/отриманим документам. Суд звертає увагу, що одночасне існування двох речових прав, зокрема право оренди на земельну ділянку, на одну земельну ділянку є неможливим. Відповідачем приватним агропромисловим підприємством «Агропродсервіс», що є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» відзив до суду не подано, а отже не заперечується укладення оспорюваного договору під час дії попереднього. Судом приймається до уваги посилання відповідача [PERSON] на те, що на момент укладання договору вона вважала, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» і Приватне агропромислове підприємство «Агропродсервіс» є однією юридичною особою, а відтак не передбачала, що порушує умови договору укладеного між нею та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина», позовні вимоги визнала. А тому, з врахуванням положень наведеного законодавства та позиції сторін, суд приходть до переконання, що договір укладений 09.07.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка» слід визнати недійсним. Щодо вимоги про скасування рішення державного реєстратора про реєстрацію прав та їх обтяжень, прийнятого державним реєстратором Заліщицької міської ради Тернопільської області Костиник В. В., то суд зазначає наступне. Судом встановлено, що державним реєстратором Заліщицької міської ради Тернопільської області Костиник Валентиною Василівною проведено державну реєстрацію права оренди цієї ж земельної ділянки за ТОВ «Теофіпілка» про що свідчить рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42082165 від 17.07.2018 року, прийняте на підставі договору про право оренди земельної ділянки кадастровий 6123081900:01:001:0194, площею 2,1206 га, укладеного 09.07.2018 року між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка». Якщо особа, якій належить право оренди земельної ділянки (первинний орендар) за законодавством, що було чинним до 1 січня 2013 року, після настання цієї дати не зареєструвала її право в у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, то укладення наступного договору оренди того ж майна під час дії первинного договору оренди може порушити відповідне право первинного орендаря у разі, коли на підставі наступного договору оренди відповідна земельна ділянка передана у користування наступному орендареві, а право останнього - зареєстроване у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Така реєстрація унеможливлює внесення запису до вказаного реєстру про право оренди тієї ж ділянки первинним орендарем (постанова Великої Палати Верховного Суду від 01.04.2020р. у справі № 610/1030/18). Верховний Суд України та Верховний Суд неодноразово висловлювали правову позицію про те, що державний реєстратор під час проведення державної реєстрації речових прав на нерухоме майно зобов`язаний перевірити інформацію про наявність або відсутність вже зареєстрованих речових прав з метою недопущення одночасного існування їх подвійної державної реєстрації, і що факт чинності попередніх договорів оренди землі унеможливлює державну реєстрацію прав оренди згідно договорів оренди землі, укладених пізніше (постанови ВС України від 29 вересня 2015 року у справі № 802/37191, від 30 березня 2016 року у справі № 21-1434а15, від 15 листопада 2016 року у справі № 825/1287/15-а). У постанові від 24 червня 2020 року у справі № 229/4059/19 Верховний суд прийшов до висновку про те, що за наявності діючого договору оренди, орендодавець не мав права передавати спірну земельну ділянку в користування іншій особі. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав користування (оренди) на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам\~Закону № 1952-ІV, який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, та призводить до позбавлення позивача як орендаря права самостійно господарювати на землі, що є порушенням положень статті 95 ЗК України\~та частини першої\~статті 25 Закону України «Про оренду землі. Відповідно до ч. 4\~ст. 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Частиною першою\~статті 19 ЦПК України\~установлено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають із цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій. якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами. Враховуючи висновки Верховного Суду та норми законодавства, а також оскільки судом визнано недійсним договір оренди земельної ділянки, укладений 09.07.2018 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Теофіпілка», суд вважає, що вимоги позивача про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний № 42082165 від 17.07.2018 року, прийнятого державним реєстратором Заліщицької міської ради Тернопільської області Костиник Валентиною Василівною також є підставними та підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права,бути законним і обґрунтованим. Стаття 141 ЦПК України\~передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Згідно ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Із матеріалів справи вбачається, що позивач Товариства з обмеженою відповідальністю «Мрія Фармінг Галичина» при подачі позовної заяви сплатив судовий збір в сумі 2270 гривень, що підтверджується платіжним дорученням АТ «Райффайзен банк Аваль» №1 від 12.10.2021. Зважаючи на вищевказані вимоги цивільного процесуального законодавства, відповідно до вимог\~ст. 141, 142 ЦПК України\~з Приватного агропромислового підприємства «Агропродсервіс» на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 1135,00 грн. У зв`язку із визнанням [PERSON] позову до початку розгляду справи по суті і задоволенням позовних вимог, з неї підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 567,50 грн., а решту суми в розмірі 567,50 грн. слід повернути позивачу з державного бюджету. На підставі\~наведеного,\~

Outcome: approved