Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

22 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до товариства з\~обмеженою відповідальністю\~«Файна Готівка» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява\~мотивована тим,\~що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 105819, за яким стягнено з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-168775 від 11.03.2019 укладеним з ТОВ «Качай гроші», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 3 від 12.03.2021 є ТОВ «ФК ЕЙС», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/21/КГ від 16.06.2021 є відповідач, в розмірі 11592 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4830 грн, прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 6762 грн. Позивач вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Стягнення проведено відповідно до кредитного договору який не був нотаріально посвідчений, та взагалі письмово не укладався, також, нотаріусом не було перевірено безспірність заборгованості, а тому просив суд задовольнити позов. 22\~лютого 2022\~року представник\~відповідача Гмиря\~А.В.\~звернулася до\~суду з\~клопотанням про\~зменшення витрат\~на правничу\~допомогу виходячи\~з критерію\~реальності адвокатських\~витрат (встановлення\~їх дійсності\~та необхідності),\~а також\~критерію розумності\~їхнього розміру,\~виходячи з\~конкретних обставин\~справи та\~фінансового стану\~обох сторін.\~Розмір витрат\~на правничу\~допомогу є\~необґрунтованим та\~завищеним,\~оскільки у\~справі відкрито\~спрощене провадження,\~а тому\~просила зменшити\~їх розмір\~з урахуванням\~співмірності,\~складності справи,\~та виконаної\~роботи.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Позивач у судове засідання не з`явилася, його представник [PERSON] надав суду заяву про розгляд справи без його участі, та без участі позивача, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, в судове засідання не з`явилися, про час, день та місце слухання справи повідомлялися належним чином. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що 15 липня 2021 року приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 105819, за яким стягнено з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором № 00-168775 від 11.03.2019 укладеним з ТОВ «Качай гроші», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 3 від 12.03.2021 є ТОВ «ФК ЕЙС», правонаступником усіх прав і обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/21/КГ від 16.06.2021 є відповідач, в розмірі 11592 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4830 грн, прострочена заборгованість по несплачених відсотках за користування кредитом 6762 грн (а.с.22). Спірний виконавчий напис знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В., що підтверджується постановою про відкриття виконавчого провадження від 04.11.2021 № 67376985 (а.с.23). Статтею 18 ЦК України, визначено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1 Закону України «Про нотаріат», нотаріат в Україні це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом «Про нотаріат»\~та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право винило в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником, що визначено Главою 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджено\~Постановою Кабінету\~Міністрів України\~від 29.06.1999\~№ 1172 для одержання виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Згідно статті 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Таким чином, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, перевірці підлягає не лише додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі перевірці підлягають також і доводи боржника в повному обсязі, установлення та зазначення чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості, ці обставини встановлюються відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вказана правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 05 липня 2017 року справа № 754/9711/14-ц. В ході судового розгляду відповідачем не надано суду доказів на підтвердження того, що нотаріусу передано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, зокрема оригінал кредитного договору, або нотаріально посвідчена його копія, виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості, строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості за кредитним договором, договори про відступлення прав вимоги за кредитним договором відповідачу. Відповідно до ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат пов`язаних з розглядом справи відносяться витрати на правничу допомогу. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з позовом позивачем сплачено судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн, та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн, а всього 1362 грн, що відповідає приписам Закону України «Про судовий збір», та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 137 ЦПК України визначено, що\~витрати, пов`язані з оплатою правничої допомоги адвоката несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги з рахунок держави. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до\~ч.\~4,\~5\~ст.\~137\~ЦПК України\~розмір витрат\~на оплату\~послуг адвоката\~має бути\~співмірним із: 1)\~складністю справи\~та виконаних\~адвокатом робіт\~(наданих\~послуг); 2)\~часом,\~витраченим адвокатом\~на виконання\~відповідних робіт\~(надання\~послуг); 3)\~обсягом наданих\~адвокатом послуг\~та виконаних\~робіт; 4)\~ціною позову\~та (або)\~значенням справи\~для сторони,\~в тому\~числі впливом\~вирішення справи\~на репутацію\~сторони або\~публічним інтересом\~до справи. У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Як вбачається з договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2021, додатку № 3 до вказаного договору, акту приймання-передачі наданих послуг до договору про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2021, товарного чеку від 29.11.2021, позивачу було надано наступні послуги правової допомоги: консультація щодо можливості та доцільності вирішення справи у судовому порядку, підготовка та направлення адвокатського запиту, складення позовної заяви, заяви про забезпечення позову, заяви про витребування доказів. Вартість наданих послуг оцінено в розмірі 9080 грн (а.с.26-32). Вирішуючи питання щодо стягнення витрат на правничу допомогу, судом враховується обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, їх вартість, співмірність зі складністю цієї справи, та заперечення відповідача щодо доведеності в повному обсязі наданих позивачу послуг правничої допомоги у розмірі 9080 грн, суд виходячи з критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру, складності справи, вбачає підстави для зменшення розміру суми заявлених витрат на правничу допомогу до 5000 грн. Таким чином, загальна сума судових витрат яка складається із судового збору та витрат на правничу допомогу складає 6362 грн, та підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі вищенаведеного,

Outcome: partial