Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 23076, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 20.08. 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 12 162,97 грн. Позов обґрунтований тим, що 20. 08. 2021 приватним нотаріусом Київського міського\~ нотаріального округу м. Києва Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис на кредитному договорі\~ № 93458903 від 26.11.2011, який укладений між [PERSON] та ПАТ «Банк Русский Стандарт», правонаступником якого є відповідач. На виконання вказаного виконавчого напису нотаріуса приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Овсієнко А.В. 10.05.2021 було відкрито виконавче провадження № 67412673 та винесені постанову про відкриття виконавчого провадження, постанову про арешт коштів боржника, постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Про вчинення оскаржуваного виконавчого напису [PERSON] дізналася на початку грудня 2021 року, отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження. З розміром заборгованості позивач не згодна, оскільки він не відповідає дійсній сумі заборгованості у зв`язку із неправильним зазначенням відсотків за користування кредитом та датою виникнення зобов`язання з повернення кредиту, та сплати відсотків за користування, а також надмірним нарахуванням кредитором відсотків за користування кредитом. Позивач вважає, що виконавчий напис є таким, що не підлягає виконанню, оскільки його було видано з порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Позивач в судове засідання не з`явилась,\~\~ подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень, однак в судове засідання\~\~ не з`явився, причину своєї неявки суду не повідомив, відзиву на позовну заяву або заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило. Виходячи з викладеного, а також враховуючи положення ст. 130 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає, що відповідач належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4 ст. 280 ЦПК України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Треті особи до судового засідання не з`явились, причину своєї неявки суду не повідомили, належним чином були повідомлені про дату, час і місце судового розгляду справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи повідомленнями про вручення поштових відправлень. Під час судового розгляду судом встановлено наступне. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу м. Києва Бригідою Володимиром Олександровичем вчинений виконавчий напис\~ № 23076\~ від 20.08.2021\~ про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь відповідача за кредитним договором № 93458903 від 26.11.2011 за період з 29.04.2019 по 28.07.2019 в розмірі\~ 12162,97 грн, з них:\~ заборгованість за сумою кредиту в розмірі 7522,82 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 2940,15 грн, плата за пропуск мінімальних платежів 600 грн., та витрати, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису у розмірі 1100,00 грн. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва відкрито виконавче провадження № 67412673 від 05.11.2021 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми\~ Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення виконавчого напису нотаріусом регулюється ст. 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року за № 1172, а також Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595. Відповідно до положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. За змістом п. 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595, нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. За змістом постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, з матеріалів справи вбачається, що виконавчий напис було вчинено на копії кредитного договору, який не було нотаріально посвідчено та з посиланням на положення постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 29 червня 1999 року № 1172. Разом із тим, положення постанови КМУ № 1172 від 29 червня 1999 року, в редакції постанови КМУ\~ № 662 від 26 листопада 2014 року, які надавали право на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, визнано нечинними постановою\~ Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року (справа №\~ 826/20084/14).\~ Крім того, судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 20 серпня\~ 2021 року, після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, в той час, коли законодавством України не було передбачено можливості здійснювати стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Таким чином, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватного нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору № 93458903 від 26.11.2011, укладеного між сторонами. Враховуючи усі вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає\~ виконанню є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. За змістом ч. 1 ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позовних вимог судовий збір покладається на відповідача.

Outcome: approved