Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

В квітні 2022 року АТ «А-Банк» звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтовує тим, що 24 червня 2018 року уклав із [PERSON] договір. За цим договором АТ «А-Банк» зобов`язався відкрити [PERSON] кредитну лінію та видати платіжну кредитну картку. [PERSON] набув право знімати грошові кошти з кредитної картки та розраховуватися нею, а також зобов`язався повертати зняті ним грошові кошти. В порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав. Тому АТ «А-Банк» просив суд примусово стягнути з нього заборгованість за кредитним договором, що становить 27483 гривні 98 копійок, що складається: з заборгованості за кредитом 21616 гривень 13 копійок, заборгованості по відсоткам за користування кредитом 5867 гривень 85 копійок. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 22 квітня 2022 року було відкрито провадження у цивільній справі та вирішено розгляд цивільної справи здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву (а.с.27-28). За правилами ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до положення ч.1 та ч.4 ст.174 ЦПК України при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Встановлено, відповідач отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви та доданими до неї документами, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та довідкою про відстеження поштового відправлення за штрих-кодовим ідентифікатором (а.с.32,33). Проте, відповідач не скористався своїм правом та відзив на позовну заяву із викладенням заперечень проти неї не направив. За даних обставин, за правилами ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що 24 червня 2018 року АТ «А-Банк» видав [PERSON] платіжну кредитну картку, що підтверджується копією анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в АТ «А-Банк» (а.с.9). За допомогою кредитної картки [PERSON] набув право знімати грошові кошти та розраховуватися ними, а також зобов`язався повернути зняті ним грошові кошти. У відповідності до ч.2 ст.1050, ч.2 ст.1054 ЦК України позичальник зобов`язується повертати кредит та сплачувати проценти за користування ним у розмірах та на умовах, встановлених договором. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути кредит частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини кредитодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. За змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19) Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачці Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приватбанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Встановлено, що відповідач знімав з кредитної картки грошові кошти та розраховувався ними. Тому у нього виникла заборгованість за кредитним договором у загальному розмірі 27483 гривні 98 копійок, що складається: з заборгованості за тілом кредиту 21616 гривень 13 копійок та заборгованості за відсотками 5867 гривень 85 копійок. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 14 лютого 2022 року (а.с.6-8). Разом з цим, суд звертає увагу на ту обставину, що в матеріалах цивільної справи відсутні докази, які б вказували на те, що між сторонами по справі належним чином узгоджений обов`язок відповідача зі сплати на користь АТ «А-Банк» відсотків за користування кредитом. Оскільки, за змістом анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в А-Банку, підписаної відповідачем (а.с.9) відсутня умова про розмір процентної ставки за користування кредитом. Тоді як витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ «А-Банк (а.с.9 зворот 13,14) не підписувався відповідачем, що свідчить про те, що сторони не досягли згоди щодо умови про розмір процентів за користування кредитними коштами. Тому підстави для стягнення з відповідача заборгованості за відсотками у розмірі 5867 гривень 85 копійок, відсутні. Викладене у повній мірі узгоджується зі змістом правової позиції, викладеної в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19). В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач добровільно сплатив заборгованість за кредитним договором. Тому суд вважає, що з [PERSON] на користь АТ «А-Банк» належить стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 21616 гривень 13 копійок. VІI. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення №6005315373607 від 14 лютого 2022 року (а.с.1) вбачається, що при пред`явленні позову АТ «А-Банк» сплатив судовий збір у розмірі 2481 гривні. Позов задоволений частково, а саме 78,65% (21616,13 / 27483,98 ? 100%). З огляду на це, з [PERSON] на користь позивача слід примусово стягнути витрати на оплату судового збору у розмірі 1951 гривні 31 копійки (2481 / 100% ? 78,65%). На підставі викладеного та

Outcome: partial