Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Товариство з\~обмеженою відповідальністю\~«Консалт Солюшенс»звернулось з позовом до [PERSON] , [PERSON] . Позовні вимоги мотивовані тим, що 18 грудня 2012 року заочним рішенням Саратського районного суду Одеський області у справі №2-690/12 позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ( ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором № 2-327/ФКВІП-07 від 15 серпня 2007 року, яка складається з: заборгованості за сумою тіла кредиту у розмірі 124489 (сто двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) доларів США 02 центи, що за курсом НБУ станом на 13 серпня 2012 року дорівнює в гривневому еквіваленті - 995040 (дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сорок) гривень 74 копійки; заборгованості за відсотками у розмірі 18954 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) долари США 35 центів, що за курсом НБУ станом на ІЗ серпня 2012 року дорівнює в гривневому еквіваленті - 151502 (сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот дві) гривні 12 копійок, а всього на загальну суму 143 443,37 (сто сорок три тисячі чотириста сорок три) долари США 37 центів. Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення суду у справі №2-690/12 станом на 15 серпня 2007 року дорівнював 143 443,37 доларів США. 24 червня 2020 року проведено електронний аукціон №UA-EA-2020-06-l 2-000019-b за лотом № GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами: 120 кредитних договорів, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитним договором, що забезпечений іншою заставою та 4 беззаставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-06-12-000019-b. 21 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор, Заявник) укладено договір № 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236 (далі - Договір, копія - додаток № 6). За змістом пункту 1 цього Договору Банк відступає Новому кредитору належні Банку права вимоги до Боржників зазначених у Додатку № 1 Договору, в тому числі, права вимоги до правонаступників Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до Договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. За змістом пункту 327 Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] \~та [PERSON] , за кредитним договором № №2-327/ФКВ1П-07/ від 15 серпня 2007. та договором поруки №-327/2ФКВПОР- 07 від 15 серпня 2007. На підставі вказаного кредитного договору і було стягнуто кошти за рішенням Саратинського районного суду Одеської області №2-690/12. На виконання умов Договору, ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «Дельта Банк» кошти у розмірі 15 186 587,48 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 16.07.2020 року. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» права вимоги за кредитним договором №2-327/ФКВІП-07/СК від 15 серпня 2007 року, та договором поруки №-327/ZФКВПОР-07 від 15 серпня 2007, а отже ПАТ «Дельта Банк» вибуло із правовідносин за вказаними договорами. 24 грудня 2020 року ухвалою Саратського районного суду Одеської області задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувана\~ПАТ «Дельта\~Банк» на\~його правонаступника\~-\~ТОВ «Консалт\~Солюшенс» у\~справі №2-690/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішення Саратського районного суду Одеської області у справі №2-690/12 від 18 грудня 2012 року про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого\~є ТОВ\~«Консалт Солюшенс», заборгованості за кредитним договором №2-327/ФКВІП-07 від 15 серпня 2007 року у розмірі 143 443,37 доларів США не виконувалось боржниками, і, станом на дату подання даної позовної заяви, залишається також не виконаним. Весь цей час Відповідачі безпідставно користувались коштами, які належать до сплати Позивачеві. Тому, Позивач вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою щодо стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] грошових коштів, а саме 3 % річних за прострочення виконання рішення суду по справі № 2-690/12 за період з 19 липня 2018 року по 19 липня 2021 року. Отже, борг Відповідачів перед правонаступником ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Консалт Солюшенс», в розмірі 143 443,37 доларів США, що встановлений рішенням Саратського районного суду Одеської області у справі № 2-690/12 є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права. Розрахунок санкцій проведено за період з 19липня 2018 року по 19 липня 2021 року на суму грошового зобов`язання - 143 443,37 дол. США, стягнутої заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 грудня 2012 року у справі №2-690/12. Всього 3% річних: 12 921,69 дол. США. В судове засідання представники позивача не з`явились, згідно клопотання, яке міститься в позовній заяві, просили справу розглянути у їх відсутність, а також не заперечували проти постановляння заочного рішення. Відповідачам було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідачів на позов до суду не надходило.\~ Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явилися,\~судові повістки\~за адресою\~реєстрації не\~отримують,\~у зв`язку\~із чим,\~на підставі\~на підставі\~п.\~2\~ч.\~1\~ст.\~131\~ЦПК України\~вважається повідомленими\~про розгляд\~справи. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що 18 грудня 2012 року заочним рішенням Саратського районного суду Одеський області у справі №2-690/12 позов Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задоволено; Стягнуто з [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , та [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , солідарно, на користь Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк" ( ідентифікаційний код за ЄДРПОУ 34047020) заборгованість за кредитним договором № 2-327/ФКВІП-07 від 15 серпня 2007 року, яка складається з: заборгованості за сумою тіла кредиту у розмірі 124489 (сто двадцять чотири тисячі чотириста вісімдесят дев`ять) доларів США 02 центи, що за курсом НБУ станом на 13 серпня 2012 року дорівнює в гривневому еквіваленті - 995040 (дев`ятсот дев`яносто п`ять тисяч сорок) гривень 74 копійки; заборгованості за відсотками у розмірі 18954 (вісімнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят чотири) долари США 35 центів, що за курсом НБУ станом на ІЗ серпня 2012 року дорівнює в гривневому еквіваленті - 151502 (сто п`ятдесят одна тисяча п`ятсот дві) гривні 12 копійок, а всього на загальну суму 143 443,37 (сто сорок три тисячі чотириста сорок три) долари США 37 центів. Таким чином, загальний розмір заборгованості [PERSON] та [PERSON] відповідно до рішення суду у справі №2-690/12 станом на 15 серпня 2007 року дорівнював 143 443,37 доларів США. 24 червня 2020 року проведено електронний аукціон №UA-EA-2020-06-l 2-000019-b за лотом № GL3N218065 за кредитним портфелем, що складається з прав вимоги та інших майнових прав за кредитними договорами, які укладались з фізичними особами: 120 кредитних договорів, що забезпечені іпотекою, 2 кредитними договорами, що забезпечені транспортними засобами, 1 кредитним договором, що забезпечений іншою заставою та 4 беззаставних кредитних договорів. Переможцем визнано ТОВ «Консалт Солюшенс», що підтверджується протоколом електронного аукціону №UA-EA-2020-06-12-000019-b. 21 липня 2020 року між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» (далі - Новий кредитор, Заявник) укладено договір № 2292/К про відступлення прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Антиповою І.В. та зареєстрованим в реєстрі № 236 (далі - Договір, копія - додаток № 6). За змістом пункту 1 цього Договору Банк відступає Новому кредитору належні Банку права вимоги до Боржників зазначених у Додатку № 1 Договору, в тому числі, права вимоги до правонаступників Боржників, за кредитними договорами, договорами поруки та договорами іпотеки, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку № 1 до Договору. Новий кредитор сплачує Банку за права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором. За змістом пункту 327 Додатку № 1 до Договору № 2292/К про відступлення прав вимоги від 21.07.2020 року до Заявника ТОВ «Консалт Солюшенс» перейшло право вимоги, серед іншого, до [PERSON] \~та [PERSON] , за кредитним договором № №2-327/ФКВ1П-07/ від 15 серпня 2007. та договором поруки №-327/2ФКВПОР- 07 від 15 серпня 2007. На підставі вказаного кредитного договору і було стягнуто кошти за рішенням Саратинського районного суду Одеської області №2-690/12. На виконання умов Договору, ТОВ «Консалт Солюшенс» сплатило ПАТ «Дельта Банк» кошти у розмірі 15 186 587,48 гривень без ПДВ, що підтверджується платіжним дорученням № 166 від 16.07.2020 року. Таким чином, ПАТ «Дельта Банк» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» права вимоги за кредитним договором №2-327/ФКВІП-07/СК від 15 серпня 2007 року, та договором поруки №-327/ZФКВПОР-07 від 15 серпня 2007, а отже ПАТ «Дельта Банк» вибуло із правовідносин за вказаними договорами. 24 грудня 2020 року ухвалою Саратського районного суду Одеської області задоволено заяву ТОВ «Консалт Солюшенс» про заміну сторони виконавчого провадження, замінено стягувана\~ПАТ «Дельта\~Банк» на\~його правонаступника\~-\~ТОВ «Консалт\~Солюшенс» у\~справі №2-690/12 за позовом ПАТ «Дельта Банк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості. Рішення Саратського районного суду Одеської області у справі №2-690/12 від 18 грудня 2012 року про стягнення в солідарному порядку з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого\~є ТОВ\~«Консалт Солюшенс», заборгованості за кредитним договором №2-327/ФКВІП-07 від 15 серпня 2007 року у розмірі 143 443,37 доларів США не виконувалось боржниками, і, станом на дату подання даної позовної заяви, залишається також не виконаним. Весь цей час Відповідачі безпідставно користувались коштами, які належать до сплати Позивачеві. Тому, Позивач вимушений звернутись до суду з цією позовною заявою щодо стягнення солідарно з [PERSON] та [PERSON] грошових коштів, а саме 3 % річних за прострочення виконання рішення суду по справі № 2-690/12 за період з 19 липня 2018 року по 19 липня 2021 року. Отже, борг Відповідачів перед правонаступником ПАТ «Дельта Банк» - ТОВ «Консалт Солюшенс», в розмірі 143 443,37 доларів США, що встановлений рішенням Саратського районного суду Одеської області у справі № 2-690/12 є зобов`язанням відповідно до норм цивільного права. Розрахунок санкцій проведено за період з 19липня 2018 року по 19 липня 2021 року на суму грошового зобов`язання - 143 443,37 дол. США, стягнутої заочним рішенням Саратського районного суду Одеської області від 18 грудня 2012 року у справі №2-690/12. Всього 3% річних: 12 921,69 дол. США. Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно з частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду. Згідно ст. 14 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість надана Верховною Радою України, - і за її межами. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України у конструкції Цивільного кодексу України розташована у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 Кодексу. Відтак приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України), а так само й на грошові зобов`язання, що виникли на підставі рішення суду та за своєю правовою природою носять цивільно-правовий характер. Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема окремі види зобов`язань. Таких правових висновків дійшла Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), а також у постанові від 31 січня 2019 року у справі №761/4878/16-ц (провадження № 61-1625св18). За змістом наведених норм закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначене відповідає правовому висновку, викладеному в постанові Верховного Суду України від 06 липня 2016 року у справі № 6-1946цс15, в постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 686/21962/15-ц (провадження № 14-16цс18), в постановах Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 459/3560/15-ц, від 11 липня 2018 року у справі № 753/23612/15-ц, від 05 вересня 2018 року у справі № 461/479/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі № 761 /43507/16-ц, а відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Отже, на будь-яке грошове зобов`язання поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України в тому числі і на зобов`язання щодо виконання рішення суду майнового характеру. Аналогічні висновки підтверджені Верховним судом у постановах від 24 січня 2019 року по справі № 758/5545/16-ц, від 23 січня 2019 року по справі № 320/7215/16-ц, від 15 січня 2019 року по справі № 910/17566/17. Згідно з правилом частин першої та другої статті 14 ЦПК України 2004 року судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. У частині першій статті 223 ЦПК України (в редакції, чинній на день винесення рішення) сформульоване правило, за змістом якого рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про апеляційне оскарження, якщо заяву про апеляційне оскарження не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. Положеннями ст. 137 ЦПК України регламентовано, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правової допомоги за рахунок держави. Для цілей розподілу судових витрат: 1)розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану з справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів, тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до ч. 1, ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу (ч.3, п. 1. ст. 133 ЦПК України). При цьому за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою (п.1, ч. 2, ст. 137 ЦПК України). Відповідно до п.1, ч.2, ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача.

Outcome: approved