Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

24 вересня 2021 року позивач [PERSON] звернулась до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з позовом до [PERSON] , в якому просила визнати за нею право власності на 13/20 частин земельної ділянки, загальною площею 0,0852 га за кадастровим номером 5911000000:05:004:0387, та житлового будинку [ADDRESS] , загальною площею 120,8 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м з відповідними господарськими будівлями та спорудами, які позначені на схематичному плані земельної ділянки наступними літерами: двох погребів - «Пг» та «Пг», п`яти сараїв - «Б», «Г», «Е», «Ж», «З», літньої кухні «Д», літнього душу «Л», двох вбиралень «У», «У» та огорожі. В обґрунтування позову зазначено, що 23 листопада 1994 року матір`ю позивача, [PERSON] та позивачем [PERSON] , було придбано у власність, шляхом міни, 1/3 частину житлового будинку [ADDRESS] (далі Будинок-1), що підтверджується договором міни, який виданий державним нотаріусом Шосткинської міської нотаріальної контори Ломако С.П. і зареєстрований в реєстрі за №1-3241. Також, договір був зареєстрований того ж числа в належному реєстрі прав власності за р.№2691 в книзі №15. Іншими співвласниками часток даного будинку на той час були [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . В тому ж році, за розробленим проєктом попередніми власниками, який погоджено в належних органах та організаціях, сім`я позивача здійснила будівництво у відповідності до даного проєкту. Будівництво здійснено за згоди із іншими співвласниками Будинку -1. Після закінчення прибудови до житлового будинку загальна і житлова площа були змінені і відповідно стали 120,8 кв.м та 64,8 кв.м. В зв`язку із зміною площі будинку змінилась і належна доля [PERSON] та позивача [PERSON] . З метою приведення документів до ладу [PERSON] звернулась до Шосткинського МБТІ з метою перерахунку часток в Будинку-1 отримання належного свідоцтва. 04 листопада 1997 року [PERSON] та позивачу [PERSON] видано свідоцтво про право приватної власності на Будинок-1, згідно якого частка належна їм в житловому будинку після його добудови склала 13/20, а інших співвласників - відповідно 7/20. Свідоцтво видане Виконкомом Шосткинської міської ради народних депутатів через Шосткинське МБТІ, де воно зберігалось і зберігається для отримання ними. Так як позивачу на той час було лише 14 років, тому відповідно всіма питаннями оформлення документів займалась її мати, яка в 1997 році, та і пізніше не забрала Свідоцтво про право власності із Шосткинського МБТІ по незрозумілим позивачу причинам. 05 листопада 1997 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] продали, а [PERSON] купив вже 7/20 частин Будинку-1 та став іншим співвласником. В 2013 році позивач почала займатись оформленням документів на земельну ділянку під Будинком-1 і 11 жовтня 2013 року їй видане свідоцтво про право власності на нерухоме майно і.н. [NUMBER] , згідно із яким набула у власність 1/6 частину земельної ділянки загальною площею 0,0852 га за кадастровим номером 5911000000:05:004:0387, і мати позивача [PERSON] також набула у власність 1/6 частину даної земельної ділянки. В зв`язку з тим, що свідоцтво про право власності на житло [PERSON] не забрала і не здійснила його своєчасної реєстрації, тому 05 листопада 2018 року нею позивачу подаровано лише 1/6 частину вищевказаного житлового будинку, замість 13/40 часток. Таким чином, згідно із правовстановлюючими документами, позивач стала власником 1/3 частини вищевказаного житлового будинку, замість того, щоб набути у власність 13/20 часток. В 2021 році помер [PERSON] . Його спадкоємцем за законом є його донька [PERSON] , відповідач по справі, яка інтересу до майна у вигляді частки Будинку-1 не має, вона має на меті його продати, а позивач має переважне право на його купівлю. Згодом було з`ясовано, що відповідач має намір продати 7/20 частин вищевказаного житлового будинку (1/3 частина (належна мені) + 7/20 (її частина) = 41/60 частки). Звернувшись до Шосткинського МБТІ, позивачу було роз`яснено, що за загальним правилом позасудовий спосіб виправлення помилок у документах відбувається шляхом звернення до органу, що видав документ. Такий орган може виправити помилку лише у тому разі, якщо в документах, на підставі яких він видавався, даної помилки не було, і помилка була допущена саме з вини органу, який видав документ (у разі виявлення орфографічних або технічних помилок). У разі, якщо ж в документах на підставі яких видано документ також наявна помилка, виправлення такої помилки відбувається лише у судовому порядку. Додатково позивачу було роз`яснено, що помилка міститься в належному мені договорі дарування частини житлового будинку та земельної ділянки. Отже, позивач, будучи власником частини житлового будинку, має право на визнання за нею права власності на пропорційну частину земельної ділянки, що знаходиться під цим будинком. У судове судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про дату, час та місце його проведення повідомлена, надала заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. (а.с.77) У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце його проведення повідомлена, раніше 11 травня 2022 року, надала заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. (а.с.61) Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Із Свідоцтва про шлюб, серія [NUMBER] , яке видане у лютому 2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Шостка Шосткинського міськрайонного управління юстиції Сумської області, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 22 жовтня 2005 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 22 жовтня 2005 року зроблено відповідний актовий запис №449. Прізвище після реєстрації шлюбу: чоловіка - [PERSON] , дружини [PERSON] . (а.с.6) Згідно із Свідоцтвом про право власності на житловий будинок від 04 листопада 1997 року, 13/20 частини Будинку-1 належать [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Шосткинської міської Ради народних депутатів №242 від 30.10.1997. 13/20 частини Будинку-1 зареєстровані в міжміському бюро інвентаризації за [PERSON] та [PERSON] (а.с.10) Як вбачається із договору купівлі-продажу житлового будинку (частини) від 05.11.1997 - [PERSON] купив 7/20 частки Будинку-1. (а.с.11) Із Свідоцтва про право власності на нерухоме майно, серія [NUMBER] , від 11.10.2013, індексний номер 10709152, вбачається, що [PERSON] та [PERSON] мають на праві приватної спільної часткової власності, кожна по 1/6 частки земельної ділянки, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5911000000:05:004:0387, цільове призначення якої для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд (присадибна ділянка) площею 0,0852 га. (а.с.12, 13) Із договору дарування частини житлового будинку та земельної ділянки від 05.11.2018, вбачається, що [PERSON] подарувала, та [PERSON] прийняла у дар 1/6 частину Будинку-1 з відповідною частиною господарських будівель і споруд та 1/6 частину земельної ділянки, загальною площею 0,0852 га, кадастровий номер 5911000000:05:004:0387. (а.с.14) Із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 05.11.2018, індексний номер витягу №144080140, вбачається, що право приватної спільної часткової власності на 1/6 частку Будинку-1 зареєстроване за [PERSON] (а.с.15) Крім того, із Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності сформованого 05.11.2018, індексний номер витягу №144077931, також вбачається, що право приватної спільної часткової власності на 1/6 частку земельної ділянки площею 0,0852 га, за кадастровим номером 5911000000:05:004:0387, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , зареєстроване за [PERSON] (а.с.16) Із технічного паспорту на житловий будинок [ADDRESS] виготовленого у ПП "Оцінка і Право" станом на 18 вересня 2018 року вбачається, що житловий будинок, загальною площею 120,8 кв.м, та житловою площею 64,8 кв.м, позначений в схематичному плані земельної ділянки літерою «А», з будівлями та спорудами позначеними в схематичному плані земельної ділянки літерами: погріби - «Пг», «Пг», сараї - «Б», «Г», «Е», «Ж», «З», літня кухня - «Д», літній душ «Л», вбиральні - «У», «У», огорожа - N1-8.\~ (а.с. 17-20) Як вбачається із договору укладеного 23.11.1994 між [PERSON] та [PERSON] , яка діяла від свого імені та імені неповнолітньої доньки [PERSON] , відбувся обмін, а саме 1/3 частину Будинку-1, що є власністю [PERSON] на квартиру [ADDRESS] , що є власністю [PERSON] та [PERSON] (а.с.40) Відповідно до частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України (далі ЗК України), право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Відповідно до ч. 1, 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. Згідно із ст. 328 Цивільного кодексу України (далі ЦК України), право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Частиною 1 ст. 377 ЦК України передбачено, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 4 ст. 88 ЗК України учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки. З наведених норм вбачається, що чинне земельне та цивільне законодавство імперативно передбачає перехід права власності на земельну ділянку в разі набуття права власності на об`єкт нерухомості, який на ньому розташований, що відображає принцип єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованої на ній будівлі Відповідно до п. 61 постанови Великої Палати Верховного Суду від 5 грудня 2018 року у справі №713/1817/16-ц, згідно з принципом єдності юридичної долі земельної ділянки та розташованих на ній будинку, споруди особа, яка законно набула у власність будинок, споруду, має цивільний інтерес в оформленні права на земельну ділянку під такими будинком і спорудою після їх набуття. Згідно із постановою Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі №809/48/18, набуття речового права на земельну ділянку особою, яка набула права власності на розміщене на ній нерухоме майно, відбувається шляхом переходу від попереднього власника (користувача) земельної ділянки. Таким чином, при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі або споруди. Стаття 120 ЗК України закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю, що на ній розташована. Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Враховуючи вищевикладене,\~ з метою захисту прав позивача, а також те, що відповідач позов фактично визнала, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] необхідно задовольнити в повному обсязі, визнавши за позивачем право власності на 13/20 частин житлового будинку, позначеного в схематичному плані земельної ділянки літерою «А», загальною площею 120,8 кв.м, житловою площею 64,8 кв.м, з відповідними господарськими будівлями та спорудами позначеними в схематичному плані земельної ділянки літерами: погребу - «Пг», погребу - «Пг», сараю - «Б», сараю - «Г», сараю - «Е», сараю - «Ж», сараю - «З», літньої кухні «Д», літнього душу «Л», вбиральні «У», вбиральні «У» та огорожі - N1-8, та право власності на 13/20 частин земельної ділянки, загальною площею 0,0852 га за кадастровим номером 5911000000:05:004:0387, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташовані за адресою: [ADDRESS] . Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені ним і документально підтверджені судові витрати. Із квитанції №0.0.2279199663.1 від 24.09.2021, вбачається, що [PERSON] сплачено судовий збір в розмірі 1898 гривень 00 копійок. (а.с.1) З врахуванням того, що позивач просить судовий збір не стягувати з відповідача, суд залишає судовий збір за позивачем.

Outcome: approved