Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] (далі позивачка) звернулася до суду з вказаним позовом і просить визнати [PERSON] (далі відповідач) таким, що втратив право на користування жилим приміщенням квартирою за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , у якій зареєстровані її син [PERSON] та колишній чоловік [PERSON] 07.12.2019 вона зареєструвала шлюб з відповідачем, спільних дітей не мають. 28.12.2021 шлюб розірвано. Шлюбні відносини фактично припинено з 12.03.2021. З того часу, відповідач у квартирі не мешкає, його особисті речі в квартирі відсутні, участі в утриманні квартири відповідач не приймає, за комунальні послуги не сплачує, поштову кореспонденцію не отримує. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовну заяву підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що у 2019 році [PERSON] був зареєстрований у її квартирі як співмешканець. Згодом вони одружилися і разом проживали. З 12.03.2021 вони припинили спільні стосунки і з того часу відповідач припинив проживати в її квартирі. 28.12.2021 шлюб між ними було розірвано. Реєстрація відповідача у її квартирі впливає на розмір сплати коштів за комунальні послуги. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав. Суду пояснив, що був зареєстрований у квартирі як співмешканець, а потім зареєстрували шлюб з [PERSON] перешкод у користуванні квартирою вона йому не чинила. У березні 2021 року вони припинили стосунки з дружиною, він забрав свої речі і почав проживати окремо. Самостійно знятися з реєстраційного обліку він не може, бо в нього не має де зареєструватись. Третя особа - Управління «Центр надання адміністративних послуг у місті Суми» Сумської міської ради подали клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Заяви, клопотання. 31.05.2022 від третьої особи надійшло клопотання про розгляд справи без участі їх представника. Інші процесуальні\~дії у\~справі. Ухвалою суду від 06.05.2022 по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 06.06.2022. 06.06.2022 через неявку відповідача підготовче судове засідання відкладено на 23.06.2022. Фактичні обставини, встановлені судом. Позивачка [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] , що підтверджується Договором купівлі-продажу квартири з розстроченням платежу від 25.12.2007, Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 24.01.2008 (а.с. 9, 11). В квартирі [ADDRESS] зареєстровані: відповідач [PERSON] , [INFO] ; позивачка [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб 04.05.2022 (а.с. 8). Позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] з 07.12.2019 по 28.12.2021 перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб від 07.12.2019 та Свідоцтвом про розірвання шлюбу від 28.12.2021 (а.с.12, 13). Судом встановлено та визнано відповідачем [PERSON] , що останній зареєстрований за адресою: [ADDRESS] в квартирі, яка належить на праві власності позивачці, як член її сім`ї та у березні 2021 року залишив житло і з того часу не проживає у квартирі без поважних причин. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню (частина 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України). Мотиви, з яких виходить суд та застосовані норми права. Згідно статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частини 4 статті 9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Згідно статті 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження свої майном. На зміст права не впливають місце проживання власника та місце знаходження майна. Згідно частини 1 статті 319 Цивільного кодексу України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до частини 1 статті 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Положеннями статті 405 Цивільного кодексу України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до статті 156 Житлового кодексу України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником будинку (квартири) і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені статтею 162 цього Кодексу. На підставі частини 3 статті 200 Цивільного процесуального кодексу України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] , будучи зареєстрованим в квартирі [ADDRESS] , як член сім`ї позивачки, не проживає у вказаному житлі без поважних причин з березня 2021 року, понад один рік, іншої домовленості між ним і власником житла [PERSON] не встановлено. З огляду на викладене, ураховуючи визнання позову відповідачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою [ADDRESS] є обґрунтованими і підлягають задоволенню.

Outcome: approved