Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

АТ «Кредобанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача суму кредитної заборгованості в розмірі 97283,56 грн. Позов мотивовано тим, що 19.07.2018 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-122996, згідно з умовами якого відповідачу було надано кредит на поточні потреби позичальника у розмірі 95470 грн. шляхом переказу коштів на поточний рахунок позичальника на строк до 18.07.2023 зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами в розмірі 49,99 відсотків річних. Банк свої зобов`язання перед відповідачем виконав повністю. Разом з тим, відповідач не виконав належним чином договірні зобов`язання, внаслідок чого виникла заборгованість, яка станом на 13.12.2021 складає 97283,56 грн., з яких: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 67650,43 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 29633,13 грн. Оскільки вирішити спір з відповідачем в добровільному порядку не вдається, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Відповідачем відзив на позовну заяву у встановлений строк суду не надано. Про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, оскільки зареєстроване місце проживання відповідача невідоме. Відповідно до положень ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 19.07.2018 між ПАТ «Кредобанк», правонаступником якого є АТ «Кредобанк», та [PERSON] укладено кредитний договір №CL-122996. 29.11.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з ПАТ «Кредобанк» на АТ «Кредобанк». Відповідно до п.2 договору відповідач отримав у банку кредит на поточні потреби в сумі 95470 грн. шляхом переказу коштів на поточний рахунок позичальника № [NUMBER] на строк 60 місяців терміном до 18.07.2023. Згідно з п.4 договору процентна ставка за користування кредитом становить 49,99 відсотків річних. Реальна річна процентна ставка - 63,17 відсотків річних. Загальна вартість кредиту за договором становить 264561,37 грн. Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до графіка платежів, щомісячно здійснює повернення суми заборгованості за кредитом, сплачує проценти за користування кредитом у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (в розмірі 4407 грн.) (п. 6.2., п. 6.3 кредитного договору). Отже, підписанням кредитного договору №CL-122996, випискою по картковому рахунку, меморіальним ордером №39951519 від 19.07.2018, меморіальним ордером №39951526 від 19.07.2018 підтверджується факт отримання відповідачем передбачених кредитним договором коштів. Відповідно до розрахунку заборгованості сума боргу становить 97283,56 грн., що станом на 13.12.2021 складається із: заборгованості за тілом кредиту в розмірі 67650,43 грн., заборгованість за відсотками за користування кредитом в розмірі 29633,13 грн. Згідно з ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або за законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За правилами ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк, відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків. Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов`язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків. Оскільки відповідач в односторонньому порядку не виконує договірні зобов`язання, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором кредиту в сумі 97283,56 грн. Щодо розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 9728,36 грн., суд зазначає таке. Згідно з ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомогу. Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Як вбачається з матеріалів справи, між адвокатським об`єднанням «Бізнес і право» та АТ «Кредобанк» укладено договір про надання правової допомоги від 11.02.2019, у якому розмір гонорару не визначено. При цьому доказів на підтвердження сплати витрат на правничу допомогу в розмірі 9728,36 грн. та акта виконаних робіт представником позивача не надано, а тому суд не вбачає підстав для задоволення заявлених вимог в цій частині. Водночас, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2481 грн. понесених позивачем судових витрат зі сплати судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved