Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача. 05.08.2019 КПТМ «Криворіжтеполомережа» звернулося до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, в якій просило стягнути з відповідачів борг за послуги з постачання теплової енергії в розмірі 9515,66 грн., з яких за послугу централізованого опалення в розмірі 9129,38 грн. та за послугу гарячого водопостачання в розмірі 386,28 грн., оскільки останні не сплачує комунальні послуги, внаслідок чого виникла заборгованість, також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 1921 грн. Відповідачі є споживачами послуг, що надаються позивачем, однак вчасно не сплачують за надані послуги, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01.01.2011 по 01.02.2019 на суму 9515,66 грн., з яких: за послуги з централізованого опалення квартири в сумі 9129,38 грн. та за гаряче водопостачання в сумі 386,28 грн., яка розташована за адресою: [ADDRESS] , квартира в централізованому порядку забезпечується теплопостачанням та гарячим водопостачанням. Також, 16.03.2022 та 21.04.2022 представник позивача Чернявський Д.М. надав суду письмові пояснення, в яких зазначає, що відповідачем [PERSON] за період з 01.01.2011 по 01.03.2017 були проведені оплати в самостійний спосіб в сумі 9529,21 грн., як вбачається з розрахунку, поданого до позовної заяви, тобто в опалювальний та міжопалювальний періоди, коли нарахування позивачем не проводилось, тому вважає, що вказаними діями відповідач підтвердила отримання даної послуги, яку надавав позивач та визнав свій борг та обов`язок перед позивачем здійснювати оплату за надані послуги з централізованого опалення, а тому відсутні підстави для застосування строків позовної давності до позовних вимог КПТМ «Криворіжтепломережа». Крім того, зазначає, що з 01.03.2015 по теперішній час, з відповідача [PERSON] здійснюються відрахування з пенсії ДВС. Відповідно до довідки №441 від 15.02.2022, сума сплат згідно виконавчого листа по справі 215/3865/19 в розмірі 1296,29 грн. були утримані ПФУ в 2021 та 2022 роках. Стислий виклад заперечень відповідача. 10.08.2021 представник відповідача [PERSON] , адвокат Тараненко О.О. надала відзив на позовну заяву. Вказує, що позивач звернувся до суду із позовом 05.07.2019. Заборгованість розрахована з листопада 2011 року. Отже, починаючи з грудня 2011 року, що слідував за розрахунковим періодом, позивачеві було відомо про порушення його майнових прав. Проте, позивач звернувся до суду із позовом через 8 років і 2 місяці, відповідно пропустив загальний строк позовної давності тривалістю у три роки, тому просить застосувати загальний строк позовної давності, та у зв`язку із пропуском строку звернення до суду, просить відмовити в задоволенні позову. Заяви, клопотання учасників справи. В судове засідання представник позивача Цвіркун А.А. не з`явилася, надавши суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представник відповідача [PERSON] , адвокат Тараненко О.О. в судове засідання не з`явилася, надала суду відзив на позовну заяву. Процесуальні дії у справі. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 06.07.2021 скасовано заочне рішення Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 21 жовтня 2019 року по цивільній справі №215/3865/19 за позовом КПТМ «Криворіжтеполомережа» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії, та призначено розгляд справи по суті на 11-00 год. 09.08.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 09.08.2021 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 12-00 год. 02.09.2021, у зв`язку з неявкою представника позивача КПТМ «Криворіжтеполомережа», щодо якого у суду відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання. 02.09.2021 справу знято з розгляду до 12-00 год. 22.10.2021. Ухвалою суду від 22.10.2021 відкладено розгляд справи на 09-45 год. 06.12.2021, за клопотанням представника позивача КПТМ «Криворіжтеполомережа» Федоренко В.С. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з неробочим днем на КПТМ «Криворіжтеполомережа». 06.12.2021 справу знято з розгляду до 09-15 год. 28.12.2021, у зв`язку з зайнятістю судді в іншому провадженні. Ухвалою суду від 28.12.2022 відкладено розгляд справи на 09-30 год. 15.02.2022, у зв`язку з неявкою представника позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Шаповалової М.І., яка про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. 15.02.2022 постановлено ухвалу суду про відкладення розгляду справи на 09-45 год. 28.03.2022, за клопотанням представник позивача КПТМ «Криворіжтеполомережа» Чернявський Д.М. про відкладення розгляду справи на іншу дату, у зв`язку з необхідністю ознайомлення представника підприємства з матеріалами справи. 28.03.2022 справу знято з розгляду до 09-15 год. 19.04.2022, у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 19.04.2022 справу знято з розгляду до 09-30 год. 14.06.2022, у зв`язку з рішенням зборів суддів від 02.03.2022, щодо роботи суду в умовах воєнного стану. Інші процесуальні дії (забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо) не застосовувались. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, позивач здійснює постачання теплової енергії у квартиру, де зареєстровані відповідачі [PERSON] , [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою (а.с. 7). Так, як будинок [ADDRESS] є багатоповерховим, опалення до квартири [ADDRESS] здійснюється від транзитних трубопроводів житлового будинку і є невід`ємною частиною системи опалення вказаного будинку, що свідчить про те, що відповідачі фактично отримують теплову енергію. [PERSON] , [PERSON] в повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, тому згідно розрахунку заборгованості за період з 01.01.2011 по 01.02.2019 у відповідачів виникла заборгованість, яка складає 9515,66 грн., з яких: за послуги з централізованого опалення квартири в сумі 9129,38 грн. та за гаряче водопостачання в сумі 386,28 грн. (а.с. 8). Позивачем направлявся відповідачам лист з повідомленням щодо розміру заборгованості станом на 01.02.2019 в розмірі 9515,66 грн. з вимогою добровільно сплатити борг (а.с. 4-5, 6). Згідно актів № 8 від 13.10.2011, №8 від 11.10.2012, № 1969 від 06.04.2012, № 2991 від 07.04.2013, № 3271, № б/н від 25.03.2014, № б/н від 25.10.2014, №б/н від 13.10.2015, № б/н від 14.04.2015, № б/н від 07.04.2016, № 97 від 18.10.2016, № 1001 від 24.10.2017, № 644 від 27.03.2017, № 1092 від 04.04.2018, № 1465 від 09.11.2018 відбувся запуск центрального опалення у період з 01.01.2011 по 01.02.2019 (а.с. 9-15). Згідно довідки №411 від 15.02.2022, сума сплат згідно виконавчого листа по справі №215/3865/19 в розмірі 1296,29 грн. утримані Тернівським Пенсійним фондом України за період з 19.10.2021 до 20.01.2022 (а.с. 209). Судом не було відхилено жодного доказу наданого позивачем. Мотивована оцінка кожного аргументу, наведеного учасниками справи, щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Положеннями ч.2 ст.247 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, визнавши їх достатніми для вирішення справи, суд вважає, що позов слід задовольнити частково. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Матеріалами справи встановлено, що КПТМ «Криворіжтепломережа» забезпечувало теплопостачання квартири [ADDRESS] , у якій мешкають відповідачі, (а.с.9-15). Згідно зі ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна покладено на власника майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Нормами ст.151 ЖК України встановлено, що на громадян, які мають в приватній власності жилий будинок, квартиру покладено обов`язок забезпечувати утримання свого житла, проводити за свій рахунок поточний та капітальний ремонт, утримувати в порядку прибудинкову територію. Пунктом 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (із змінами) визначено, що централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Згідно ч.ч. 1-3 ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України «Про теплопостачання». Пунктом 18 Правил надання послуг передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Згідно з п.21 Правил надання послуг у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Згідно до ст. 67 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно ч. 3 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Таким чином, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проживаючи та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Згідно наданого позивачем розрахунку за період з 01.01.2011 по 01.02.2019 за особовим рахунком № [NUMBER] , за адресою [ADDRESS] , існує заборгованість за надані послуги з централізованого опалення квартири на суму 9129,38 грн. та за гаряче водопостачання в сумі 386,28 грн. (а.с. 8). В силу ст. 634 ЦК України та Закону України «Про житлово-комунальні послуги» між сторонами фактично укладено договір про надання послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] згідно довідок відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с.20, 21). Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц, у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16, та у постанові Великої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17. Щодо звернення до суду позивачем з порушенням строку позовної давності, суд вважає необхідним зазначити наступне. Відповідно до статті 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 14-10цс18 з метою забезпечення прогнозованості правозастосовної практики відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 грудня 2015 року у справі № 6-249цс15, який допускав можливість стягнення процентів за кредитом і пені за процентами у межах позовної давності, обчисленої за три роки (для процентів) й один рік (для пені) до дня звернення до суду. Відступаючи від зазначеного висновку Верховного Суду України, Велика Палата Верховного Суду виходила з такого. Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) передбачає, що кожен має право на справедливий розгляд його справи судом. Тому Верховний Суд звернувся до практики Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32). ЄСПЛ зауважує, що «позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до відповідальності у суді після закінчення певного періоду часу після вчинення правопорушення. Періоди позовної давності, які є звичним явищем у національних правових системах Договірних держав, переслідують декілька цілей, що включають гарантування правової визначеності й остаточності та запобігання порушенню прав відповідачів, які могли би бути ущемлені у разі, якщо би було передбачено, що суди ухвалюють рішення на підставі доказів, які могли стати неповними внаслідок спливу часу» (див. mutatis mutandis рішення у справах «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії» від 20 вересня 2011 року («OAO Neftyanaya Kompaniya Yukos v. Russia», заява №14902/04, § 570), «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» від 22 жовтня 1996 року («Stubbings and Others v. the United Kingdom», заяви № 22083/93 і № 22095/93, § 51)). Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки, що встановлено нормами ст. 257 ЦК України. Згідно статті 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Частинами 2 та 3 статті 264 ЦК України передбачено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Як встановлено судом, з наданого КПТМ «Криворіжтепломережа» розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачами періодично здійснювалася оплата за надані послуги за централізоване опалення, кожна оплата переривала строк позовної давності. Так, відповідачі періодично здійснювали оплату за надані послуги, та сплачували в розмірі меншому ніж фактично нараховувалося, тому у відповідачів і виникла заборгованість, у березні 2017 року відповідачами останній раз було сплачено за надані послуги в розмірі 400 грн., позивач звернувся до суду з даним позовом до суду 05.07.2019, тобто в межах трьохрічного строку позовної давності, передбаченого ст. 257 ЦК України, тому суд вважає, що відсутні правові підставі для задоволення клопотання представника відповідача про застосування позовної давності щодо вимог про стягнення заборгованості за централізоване опалення та гаряче водопостачання. З`ясувавши повно і всебічно обставини справи, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Крім того, відповідно до письмових пояснень представника позивача від 16.03.2022 та 21.04.2022, та згідно довідки №411 від 15.02.2022, сума сплати згідно виконавчого листа по справі №215/3865/19 в розмірі 1296,29 грн., які утримані Тернівським Пенсійним фондом України за період з 19.10.2021 до 20.01.2022 з відповідача [PERSON] . Оскільки відповідачі не виконують свої зобов`язання, не сплачують за надані житлово-комунальні послуги, які отримують та користуються ними, та враховуючи, що сума заборгованості частково вже була утримана з відповідача [PERSON] , тому всього сума заборгованості по оплаті за централізоване опалення та за гаряче водопостачання за період з 01.01.2011 по 01.02.2019 складає 8219,37 грн., із розрахунку (9515,66 грн. - 1296,29 грн.), яку необхідно стягнути з відповідачів солідарно. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з кожного відповідача по 960,50 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову (а.с. 1), із розрахунку (1921/2). На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 256, 261, 264, 322, 634 ЦК України,

Outcome: partial