Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

04 травня 2022 року заявник [PERSON] , яка діє в інтересах неповнолітньої [PERSON] , звернулася до суду із заявою про встановлення факту батьківства. Свої вимоги мотивує тим, що з 2005 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу із [PERSON] , спочатку в м.Пирятин, а пізніше в селищі Чорнухи Полтавської області. [INFO] у неї та [PERSON] народилася донька [PERSON] . Згідно свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 09 лютого 2009 року, запис про народження [PERSON] зроблено в книзі реєстрації народжень за №55. в графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Державну реєстрацію народження їх доньки було проведено із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, за її рішенням, оскільки вона не бажала аби її прізвище різнилося з прізвищем її доньки. [PERSON] категорично з цього приводу не висловлювався. Вказує, що за життя [PERSON] , визнав себе батьком [PERSON] . Заявник [PERSON] , та її представник адвокат Бондаренко Ольга Володимирівна в судовому засіданні підтримали обґрунтування заяви, суду пояснили, що запис про батька в книзі реєстрацій народжень вчинено зі слів матері за\~ст. 135 СК України, також пояснили, що заявниця [PERSON] та [PERSON] проживали однією сім`єю 5 років, мали спільний побут, вели спільне господарство. [PERSON] , як дуже турботливий батько, весь час піклувався про свою доньку [PERSON] . [INFO] [PERSON] раптово помер. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, але звернувся з заявою про розгляд справи без їх участі. Заслухавши пояснення заявника, її представника, показання свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 293 ЦПК України\~суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.1 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту: родинних відносин між фізичними особами. Частиною 2 передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до змісту ч.1, ч.2\~ст.121 СК України\~права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями\~122\~та\~125\~цього\~Кодексу. Якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до ч. 3\~ст. 128 СК України, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. У відповідності до п. 1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №5 «Про судову практику про справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В пункті 13 вказаної Постанови, Пленум Верховного Суду України вказав, що факт батьківства може бути встановлено за наявності однієї з таких обставин: 1) спільне проживання батьків дитини і ведення ними спільного господарства, яке не припинилось до її зачаття; 2) спільне виховання дитини; 3) спільне утримання дитини; 4) докази, що з вірогідністю підтверджують визнання відповідачем батьківства. Згідно п. 7\~Постанови Пленуму ВСУ від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~встановлено, що у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, яка вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні. У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.06.2006 року, №3 роз`яснюється, що питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Доказами походження дитини від певної особи можуть бути будь-які фактичні дані, які підтверджують спільне проживання матері й особи, яку та вважає батьком дитини, ведення ними спільного господарства до народження останньої, або спільне її виховання чи утримання, визнання особою батьківства, а також інші обставини, що засвідчують походження дитини від певної особи. Спільне проживання та ведення спільного господарства може підтверджуватися наявністю обставин, характерних для сімейних відносин (проживання в одному жилому приміщенні, спільне харчування, спільний бюджет, взаємне піклування, придбання майна для спільного користування тощо). Батьківство може бути визнано особою як у період вагітності матері (наприклад, висловлення бажання мати дитину, піклування про матір майбутньої дитини тощо), так і після народження дитини. Вказані обставини та інші обставини, що стосуються справи, можуть бути підтверджені поясненнями сторін і третіх осіб, показаннями свідків, письмовими доказами, речовими доказами і висновками експертів. Зокрема, доказами визнання батьківства можуть бути листи, заяви, анкети, інші документи, а також показання свідків, пояснення самих сторін, які достовірно підтверджують визнання відповідачем батьківства. Заяви про встановлення факту як батьківства, так і материнства суд приймає до розгляду, якщо запис про батька (матір) дитини в книзі реєстрації народжень учинено згідно зі\~ст. 135 СК України. Із заявою про встановлення факту батьківства до суду мають право звернутися матір, опікун дитини, особа, яка її утримує та виховує, а також сама дитина, котра досягла повноліття, а факту материнства - батько й інші перелічені особи. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2\~ст.55 СК України\~про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Таким чином, закон розрізняє порядок визначення походження дитини від батька шляхом визнання батьківства - про що позов заявляється до особи, яка вважається батьком дитини, або нею самою, та шляхом встановлення факту батьківства у разі смерті особи, яку заявник вважає батьком дитини. Згідно із\~ст. 130 СК України\~у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду. Заява про встановлення факту батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до ч.1\~ст.135 цього Кодексу. Згідно свідоцтва про народження виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Пирятинського районного управління юстиції Полтавської області 09 лютого 2009 року, запис про народження [PERSON] зроблено в книзі реєстрації народжень за №55. В графі «батьки» зазначено: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Державну реєстрацію народження їх доньки було проведено зі слів матері із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. Свідок [PERSON] , суду пояснила, що [PERSON] є її сином. В судовому засіданні розповіла суду історію знайомства та спільного проживання її сина [PERSON] та [PERSON] . Від спільного проживання в них народилася донька [PERSON] . ЇЇ син [PERSON] завжди спілкувався з дочкою, надавав кошти на її утримання. Після смерті сина вона почала більш частіше спілкуватись з онукою [PERSON] . Свідок [PERSON] \~суду пояснила,\~що [PERSON] \~є її\~рідним братом.\~Їй достовірно\~відомо,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~проживали разом\~однією сім`єю без реєстрації шлюбу з їх спільними двома дітьми [PERSON] та [PERSON] спочатку в м.Пирятин потім в смт.Чорнухи Полтавської області, вели спільне господарство. [PERSON] займався вихованням доньки [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду пояснила, що [PERSON] є її донькою. В судовому засіданні розповіла суду історію знайомства та спільного проживання її доньки [PERSON] та [PERSON] . Від спільного проживання в них народилася донька [PERSON] . [PERSON] завжди спілкувався з дочкою, надавав кошти на її утримання. Свідки [PERSON] \~та [PERSON] \~суду пояснили,\~що [PERSON] \~є їх\~рідним племінником.\~Їм достовірно\~відомо,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~проживали разом\~однією сім`єю без реєстрації шлюбу з їх спільними двома дітьми [PERSON] та [PERSON] спочатку в м.Пирятин потім в смт.Чорнухи Полтавської області, вели спільне господарство. [PERSON] займався вихованням доньки [PERSON] . Свідок [PERSON] , суду пояснила, що вона вважає [PERSON] її рідним батьком, так як він виховував та піклувався про неї. Свідки [PERSON] ,\~ [PERSON] ,\~ [PERSON] в\~судовому засіданні\~підтвердили,\~що [PERSON] \~та [PERSON] \~проживали разом\~однією сім`єю без реєстрації шлюбу з їх спільними двома дітьми [PERSON] та [PERSON] в селищі Чорнухи Полтавської області вели спільне господарство. [PERSON] визнавав себе батьком доньки [PERSON] , виховував та піклувався про неї. Свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] коли приходив до неї за молоком говорив, що бере для своїх дітей [PERSON] та [PERSON] . [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого Чорнухинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Лубенському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Суми) 04 серпня 2021 року. Судом установлено, що факт батьківства [PERSON] , який помер [INFO] відносно доньки [PERSON] , яка народилася [INFO] в м.Пирятин Полтавської області підтверджується тим, що [PERSON] та [PERSON] проживали у цивільному шлюбі протягом 5 років, мали спільний побут, вели спільне господарство. [PERSON] , як турботливий батько, весь час піклувався про свою доньку [PERSON] . За час спільного проживання у них народилися діти: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінка вказують на наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту батьківства [PERSON] , щодо доньки [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved