Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

10.02.2022 року позивач [PERSON] , [INFO] , звернулась до суду із позовом до відповідача [PERSON] , [INFO] , в якому просить розірвати шлюб, укладений між сторонами та зареєстрований 11.06.2010 року Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 386, посилаючись на те, що від шлюбу у сторін народилась дитина, однак, подружні стосунки не складаються, не має спільних інтересів, спільне господарство не ведуть, шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо більше п`яти років, примирення та збереження шлюбу неможливі, у зв`язку із чим, позивач змушена звернутися до суду із позовом. Дочка проживає разом з позивачем. Матеріальну допомогу на утримання дитини відповідач не надає. Спору щодо поділу спільного майна на теперішній час не існує. Відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.02.2022 року вищевказану справу було розподілено судді Гниличенко М.В. Ухвалою Київського районного суду м.Одеси від 14.03.2022 року справа була відкрита за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст.274-279 ЦПК України, оскільки підпадає під ознаки малозначної справи, з повідомленням /викликом/ сторін за наявними у справі матеріалами. Вищевказана ухвала була направлена сторонам по справі та відповідно до вимог цивільно-процесуального законодавства відповідачу був наданий строк для подання відзиву на позовну заяву, заперечень, подання зустрічного позову або клопотання про слухання справи у судовому засіданні з викликом сторін. Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Відповідач правом на подання позову не скористався. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, належним чином повідомлялась, через канцелярію надала суду письмову заяву, якою позовні вимоги підтримала, просила шлюб розірвати та розглянути справу за її відсутності. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явився, належним чином повідомлявся, через канцелярію суду надав письмову заяву, якою позовні вимоги визнав, не заперечував проти розірвання шлюбу та просив розглянути справу за його відсутності. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили усі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [PERSON] та [PERSON] 11.06.2010 року уклали шлюб, який зареєстрований Київським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис № 386, що вбачається із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 11.06.2010 року /а.с.3/. Судом встановлено, що від шлюбу у сторін народилась дитина: [PERSON] , [INFO] , що вбачається із копії свідоцтва про народження, яке видано 07.09.2010 року серія [NUMBER] , батьками в якому вказані сторони по справі /а.с.7/. Шлюб у сторін носить формальний характер, подружні стосунки між ними не підтримуються з 2016 року, спільного господарства сторони не ведуть, спору щодо поділу спільного майна на теперішній час сторони не заявляють, неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання та право одного з них розірвати шлюб, не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. На підставі викладеного, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved