Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

06 травня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19 грудня 2009 року між сторонами укладено шлюб, від якого вони мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя подружжя не склалося, постійно виникали сварки, відсутні спільні інтереси та уподобання, зовсім різне ставлення до виконання сімейно-шлюбних обов`язків та до особистої свободи. У березні 2022 року відносини погіршились настільки, що сторони припинили спільне проживання та будь-які стосунки, на теперішній час мешкають окремо, спільний побут відсутній. Спільне життя з [PERSON] неможливе, а намагання зберегти шлюб суперечить інтересам [PERSON] , у зв`язку із чим останній просить розірвати шлюб між ним та [PERSON] . Ухвалою суду від 02 червня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, 04 липня 2022 року звернувся до суду із заявою про розгляд справи за його відсутності, в якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 04 липня 2022 року звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності, в якій також зазначила, визнає позовні вимоги та також наполягає на розірванні шлюбу. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 19 грудня 2009 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, після реєстрації шлюбу дружина змінила прізвище на « [PERSON] » про що Самарським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 441, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 4). Від даного шлюбу сторони мають малолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а. с. 5). Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини припинені з березня 2022 року, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо один від одного, позивач та відповідач наполягають на розірванні шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін та їх дитині. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved