Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором про стягнення заборгованості, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість в розмірі 79 720,72 грн. та понесені судові витрати. Свої позовні вимоги позивач обґрунтовував тим, що відповідач звернулась до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, підписав заяву б/н від 16.03.2009 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі встановленому договором з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Позивач свої зобов`язання за вказаним договором виконав у повному обсязі, а саме надав відповідачу кредит у розмірі встановленому в договорі. У свою чергу, відповідач не надала своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов кредитного договору, що має відображення у Розрахунку заборгованості за договором. У подальшому між позивачем та відповідачем було укладено додаткову угоду до договору № SAMDN50ОTC001878476 від 15.02.2019 року. За умовами вказаного договору отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Згідно умов додаткової угоди від 15.02.2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена у п.1.2 додаткової угоди, якщо клієнт здійснить платіж в розмірі та в строки, вказані у п.1.5.1 додаткової угоди. Строк повернення кредиту визначений у п.1.3 додаткової угоди. За п.1.6 додаткової угоди - угода відповідно до ст. 212 ЦК України, укладалася під відкладальну обставину, а саме у разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5 вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначеної п.1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, яку передбачено п.1.4 угоди. Пунктом 1.6.1 угоди встановлено, що вразі прострочення виконання клієнтом будь-яких зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбаченої п.1.2 умов про зміну процентної ставки , що передбачено п.1.4 угоди не поширюється. Відповідно до п.1.7 у разі порушення клієнтом термінів погашення кредиту, зазначених у п.1.5.2 понад 31 день безперервно: 1.7.1 терміном повернення кредиту є 31 день з моменту такого порушення, але не пізніше терміну, вказаного в п.1.3 угоди. Уся заборгованість за кредитом, починаючи з дня наступного за днем повернення кредиту (який визначається п.1.7.1 Угоди) є простроченою, що зазначено у п.1.7.2 угоди. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, відповідачу було надано кредит у розмірі, встановленому договором. [PERSON] взяті на себе зобов`язання за кредитним договором та додатковою угодою до договору належним чином не виконував через що станом на 13.01.2021 року виникла заборгованість в сумі 79 720,72 грн., з яких: 5 148,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 74 572,70 грн. заборгованість за пенею. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку. Згідно п. 2 прохальної частини заяви представник заявника не заперечує проти розгляду справи за відсутності представника позивача та винесення заочного рішення. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, про день, час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином. Зважаючи на це та враховуючи ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, суд 13.06.2022 року постановив ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав.. Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Судом встановлено, що 16.03.2009 року між ПАТ КБ «ПриватБанк» ( правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» ) та [PERSON] було укладено договір про надання банківських послуг шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг та у подальшому додаткової угоди до договору № SAMDN50ОTC001878476 від 15.02.2019 року. За умовами вказаного договору [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості, а тому між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було підписано додаткову угоду. Відповідно до умов укладеної додаткової угоди від 15.02.2019 року банк здійснює анулювання частини заборгованості, яка зазначена в додатковій угоді, якщо відповідач здійснить платіж в розмірі та строки вказані у Додатковій угоді. Відповідно п.1.6 Додаткової угоди ця угода відповідно до ст. 212 ЦК України укладається під відкладальну обставину, а саме: в разі належного виконання клієнтом зобов`язань, які передбачені договором та п.1.5 Угоди вступають в дію умови про анулювання заборгованості, визначені п.1.2 угоди, умова про зміну процентної ставки, передбачене п.1.4 Угоди. Пунктом 1.6.1 Угоди встановлено, що в разі прострочення виконання будь-якого з зобов`язань, передбачених п.1.5.2 Угоди та/чи будь-якого із зобов`язань, передбачених договором на 31 день, умова про анулювання частини заборгованості, передбачене п.1.2 Умова про зміну процентної ставки передбачене п. 1.4 Угоди не поширюється. Відповідно до п.1.7 в разі порушення термінів по погашенню кредиту, зазначених в п.1.5.2 понад 31 безперервно:1.7.1 терміном повернення кредиту є 31-й день з моменту такого порушення: 1.7.2. вся заборгованість по кредиту, починаючи з дня, наступного за днем повернення кредиту ( який визначений відповідно до п. 1.7.1. угоди) є простроченою. Банк, з огляду на надані документи, виконує зобов`язання за договором відповідно до його умов. Проте, відповідач зобов`язання належним чином не виконував, що вбачається з розрахунку заборгованості за договором № SAMDN50ОTC001878476 від 15.02.2019 року, в наслідок чого станом на 13.01.2021 року у нього утворилась заборгованість перед банком у сумі 79 720,72 грн. з яких: 5 148,02 грн. - заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 74 572,70 грн. заборгованість за пенею. Згідно зі ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до положень ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Частиною 1 ст. 1055 ЦК України визначено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Згідно із частинами першою, другою статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Звертаючись до суду з даним позовом, позивач обґрунтовував її тим, що відповідач звернувся до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим, 16.03.2009 року підписав заву б/н згідно з якою отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. На підтвердження умов договору банк надав суду копію анкети-заяви, підписану позивачем додаткову Угоду до договору, витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, розрахунок заборгованості, виписку по рахунку відповідача та довідку про отримання платіжної картки. 03 липня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду було ухвалено постанову у справі за позовом ПАТ «КБ «Приватбанк» до фізичної особи про стягнення заборгованості за картковим кредитом (справа №342/180/17). У вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Відповідно, у суду першої інстанції були відсутні підстави для стягнення з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» процентів та неустойки за договором кредиту. Протягом розгляду цивільної справи відповідач [PERSON] з огляду на вимоги ст.ст.12,81 ЦПК України, не скористався своїми процесуальними правами та не надав до суду жодного належного та допустимого доказу, який би містив інформацію щодо предмету доказування в підтвердження своєчасного виконання своїх зобов`язань за укладеним кредитним договором, а відтак несе ризик настання наслідків, пов`язаних із не вчиненням відповідних процесуальних дій, в даному випадку - ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи вищевикладене, та з урахуванням того, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, за умов відсутності інших обставин, що мають істотне значення, суд, приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 79 720,72 грн. З огляду на наведене, суд дійшов до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved