Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У травні 2022 року представник позивача Органу опіки та піклування Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації, в особі: Служби у справах дітей та сім"ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації- Пазенко Н. звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Святошинський районний у місті Києві центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді про позбавлення батьківських прав . Представник позивача свої вимоги обґрунтовує тим, що до служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації надійшло повідомлення від спеціалізованої школи № 254 І-ІІІ ступенів Святошинського району міста Києва про те, що у здобувача освіти 5-А класу ввіреного їм навчального закладу [PERSON] [INFO] померла мати, громадянка [PERSON] , згідно свідоцтва про смерть, виданого 06.10.2020 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ). Батько, громадянин [PERSON] , проживає за адресою: [ADDRESS] , участі у вихованні сина не брав, стосунки з сином не підтримував. Дитина залишилася проживати з тіткою, громадянкою [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . Під час комісійного відвідування помешкання тітки 15.10.2020 за вказаною вище адресою представники служби з`ясувало, що умови проживання для дитини задовільні. Під час спілкування громадянка [PERSON] повідомила, що батько хлопця, громадянин [PERSON] , зловживає алкогольними напоями та вживає психотропні речовини, участі у вихованні та утриманні сина не брав. [PERSON] також не виявляв бажання спілкуватися з батьком. Громадянка [PERSON] звернулася до служби з відповідною заявою щодо тимчасового влаштування [PERSON] у її сім`ю. Враховуючи зазначене, малолітнього [PERSON] взято на облік служби як такого, що опинився у складних життєвих обставинах. Працівники Служби здійснили виїзд за адресою проживання громадянина [PERSON] та з"ясували, що умови проживання задовільні, квартира перебувала в стадії ремонту, проте в помешканні чисто, наявні необхідні меблі. Також він повідомив, що дійсно не спілкувався із своїм малолітнім сином через те, що його колишня дружина, з якою вони розлучені, була проти такого спілкування та погодився на роботу психолога щодо налагодження дитячо- батьківських відносин. Службою організовано спільну зустріч за участю [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , під час якої вирішено про доцільність роботи психолога для налагодження відносин між батьком та сином, про що надіслано лист до центру у справах сім`ї та жінок «Родинний дім» . Відповідно до листа Центру на зустріч з психологом було запрошено громадянина [PERSON] , який погодився на консультацію, однак у зазначений день і час не з`явився до центру. Відтоді телефонний зв`язок з ним відсутній. У зв`язку з відсутністю письмового дозволу від батька на роботу психолога з дитиною проводити будь-яку діагностичну роботу неможливо. Працівники Служби неодноразово проводили профілактичні бесіди з громадянином [PERSON] щодо його участі у житті та утриманні дитини, а також про необхідність оформлення пенсії по втраті годувальника. Проте він, спираючись на погане самочуття, хворобу та інші причини, обіцяв забрати сина до себе, але в зазначений день не з`являвся, на телефонні дзвінки не відповідав, пенсію по втраті годувальника не оформив. У зв`язку з викладеним вище, 18.11.2021 малолітнього [PERSON] влаштовано до дитячого спеціалізованого санаторію «Ялинка» Оболонського району міста Києва, оскільки громадянка [PERSON] не могла надалі утримувати у своїй родині [PERSON] . Після проходження дитиною санаторно-курортного лікування батько виявив бажання забрати сина у свою родину, а [PERSON] , у свою чергу, не заперечував проти такої пропозиції батька. Однак, 20.12.2021 громадянин [PERSON] звернувся до служби із заявою щодо влаштування сина, [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, оскільки стосунки із сином вкрай складні, між ними постійно виникають конфлікти. [PERSON] відмовляється ходити до школи, на зауваження батька реагує агресивно. Також громадянин [PERSON] написав заяву про те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Малолітнього [PERSON] , [INFO] , 21.12.2021 доставлено до центру з метою соціального захисту та проходження соціально-психологічної реабілітації. За час перебування дитини в Центрі батько жодного разу сина не відвідував. Згідно з довідкою Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис про народження малолітнього [PERSON] проведено відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Відповідно до інформації Святошинського управління поліції Головного управління Національної поліції України в місті Києві громадянин [PERSON] неодноразово притягувався до адміністративної та кримінальної відповідальності. Громадянину [PERSON] надіслано запрошення на засідання комісії з питань захисту прав дитини Святошинської районної в місті державної адміністрації, яке відбулось 27.01.2022, з метою вирішення подальшої долі його сина, малолітнього [PERSON] , [INFO] , однак, на засідання комісії останній не з`явився та не повідомив про причину своєї неявки. Таким чином, громадянин [PERSON] , самоухилився від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищевикладене, представник служби просить суд позбавити батьківських прав громадянина [PERSON] , [INFO] , відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . 04.05.2022 року ухвалою суду відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження(а.с. 43). 14.06.2022 року протокольною ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі. 14.06.2022 року в судове засідання представник служби у справах дітей та сім`ї Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації не з"явився, надіслав до суду лист про розгляд справи у його відсутність та задовольнити його. Відповідач в судове засідання, не з`явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Представник третьої особи: Святошинський районний у місті Києві центр соціальних служб для сім"ї, дітей та молоді в судове засідання не з"явився, про дату, час і місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до п. 3, п. 4 ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалили заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року №17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх в сукупності, встановив наступні правовідносини. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про одруження між [PERSON] та [PERSON] , 20.09.2006 року відділом реєстрації актів цивільного стану Білоцерківського міськрайонного управління юстиції Київської області, зареєстровано шлюб (а.с. 13). Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження у [PERSON] та [PERSON] народився син - [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Судом встановлено, що рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 29.09.2010 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , розірвано (а.с. 14). Судом встановлено, що громадянка [PERSON] , мати малолітнього [PERSON] , [INFO] , померла, згідно свідоцтва про смерть, виданого 06.10.2020 Святошинським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) (а.с. 16). Судом встановлено, що 20.12.2021 громадянин [PERSON] звернувся до служби із заявою щодо влаштування сина, [PERSON] до центру соціально-психологічної реабілітації дітей № 1, оскільки стосунки із сином вкрай складні, між ними постійно виникають конфлікти. [PERSON] відмовляється ходити до школи, на зауваження батька реагує агресивно. Також громадянин [PERSON] написав заяву про те, що не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав відносно малолітнього сина [PERSON] . Судом встановлено, що Малолітнього [PERSON] , [INFO] , 21.12.2021 доставлено до центру з метою соціального захисту та проходження соціально-психологічної реабілітації. За час перебування дитини в Центрі батько жодного разу сина не відвідував. Судом встановлено, що згідно з довідкою Святошинського районного у місті Києві відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) актовий запис про народження малолітнього [PERSON] проведено відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що згідно висновку Святошинської районної в місті Києві державної адміністрації №107-40/960 від 17.02.2022, комісія вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 37-40). Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року №3 №Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і гуртуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизначених норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Вирішуючи спір, суд враховує зазначені роз`яснення Пленуму Верховного Суду України і з`ясовує які безсумнівні докази свідчать про умисне ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини за нормами ст. 141, 150 157 СК України, у чому полягає винна поведінка відповідача, свідоме нехтування ним своїми обов`язками, чи вживались до нього заходи реагування, а також досліджує соціально-побутові умови життя та матеріальне становище відповідача. Право звернення до суду з даним позовом та правові наслідки позбавлення батьківських прав врегульовані нормами ст. 165-166 СК України. Згідно із ч. 4 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавленні батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи (ч. 5 ст. 19 СК України). Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, як вже зазначалось вище, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Згідно вимог ч.ч.1, 5, 6, 7 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно зі ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд, з врахуванням того, що жодного доказу на спростування позовних вимог, відповідачем суду не було надано, прийшов до висновку, про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі вищевикладеного, відповідно до ст. ст. 19, 84, 141, 164, 180-183, 191, 193 СК України, ст. ст. 1, 2, 17 Закону України «Про охорону дитинства», п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківська, материнства і стягнення аліментів»,

Outcome: approved