Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача АТ «МетаБанк» про захист прав споживача, покладання зобов`язання вчинити певні дії, стягнення витрат на правничу допомогу, який мотивовано тим, що 15.12.2005 року між нею та АБ «Металург», правонаступником якого є АТ «МетаБанк» було укладено кредитний договір № 607600000155, за умовами якого вона отримала кредит 35002 долари США зі сплатою процентної ставки у розмірі 15,5% річних строком на 180 місяців на споживчі цілі, за які вона придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.12.2005 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання, 15.12.2005 року було укладено іпотечний договір. 13.04.2021 року Верховною Радою України був прийнятий закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті», який внесено зміни у розділ 4 «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» в частині проведження обов`язкової реструктуризації зобов`язань позичальників за договорами про споживчий кредит наданій в іноземній валюті, через що вона 14.09.2021 року звернулася до відповідача з заявою про проведення реструктуризації грошового зобов`язання за кредитним договором, оскільки станом на 23.04.2021 року у неї було непогашене грошове зобов`язання ( прострочене) перед кредитором. У встановлений законодавством строк, відповіді від банку вона не отримала і лише 26.11.2021 року, особисто, вона отримала лист від АТ «МетаБанк», яким повідомлено, що у реструктуризації їй відмовлено через неподання документу про доходи, що не відповідало дійсності. Відмова здійснена поза межами строку, встановленого законодавством, тому просила суд зобов`язання АТ «МетаБанк» провести реструктуризацію за кредитним договором та стягнути з відповідача витрати на правничу допомогу. Ухвалою суду від 21.12.2021 року по справі відкрито провадження, визначено про розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче провадження, копія ухвали направлена сторонам по справі. Ухвалою суду від 04.02. 2021 року здійснено заходи забезпечення позову. 17.02.2022 року від відповідача АТ «МетаБанк» до суду надійшов відзив на позов, у якому відповідач не визнав у повному обсязі позовні вимоги позивача, оскільки 25.08.2021 року [PERSON] наручно було надано відповідь на її звернення про проведення реструктуризації, у задоволенні заяви було відмовлено з підстави ненадання позивачем документа про доходи. Крім того, на розгляді суду знаходилася цивільна справа про визнання недійсним кредитного договору, тому заява про проведення реструктуризації була передчасною. Ухвалою суду від 17.02.2022 року підготовче провадження по справі закрито, справу призначено до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позов підтримала з підстав, викладених у позовній заяві. Крім того пояснила, що вона вже сплатила банку 60 000 доларів США. При поданні заяви про проведення реструктуризації до заяви вона надала необхідний перелік документів, в тому числі і довідку про доходи, але її відповідач не врахував. Просила задовольнити її позов у повному обсязі. Представники [PERSON] - адвокати Яма Д.М., Бєлан С.В. підтримали позов. Суду пояснили, що [PERSON] звернулася до банку з заявою про проведення реструктуризації, на яку не отримала відповідь і 14.09.2021 року повторно звернулася з аналогічною заявою. До заяви надавалися усі необхідні документи, в тому числі і довідка про доходи, будь-якої вимоги щодо надання інших документів, до [PERSON] не було. Позивачкою дотримано вимоги закону щодо строку подачі такої заяви. Просили позов задовольнити. Представник відповідача АТ «МетаБанк» Неудачин Р.В. у судовому засіданні позов не визнав та просив у задоволенні позову відмовити позивачу у повному обсязі, оскільки на розгляді Хортицького районного суду м.Запоріжжя перебуває цивільна справа з позовом банку до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. [PERSON] сплачувала кредит до 2016 року, потім перестала платити, у результаті чого має заборгованість. Першу заяву про проведення реструктуризації до банку [PERSON] подала 01.07.2021 року, тобто передчасно, другу заяву подала у вересні 2021 року, вже після спливу тримісячного строку для подачі такої заяви. Вважає відмову у проведенні реструктуризації правомірною, тому просив у задоволенні позову відмовити. Суд, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, розглянувши подані сторонами докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у сукупності, дійшов наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За приписами ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання, або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Судом встановлено, що 15.12.2005 року між [PERSON] та АБ «Металург», правонаступником якого є АТ «МетаБанк», було укладено кредитний договір № 607600000155, за умовами якого [PERSON] отримала кредит 35002 долари США зі сплатою процентної ставки у розмірі 15,5% річних строком на 180 місяців на споживчі цілі, за які вона придбала квартиру [ADDRESS] , що підтверджується договором купівлі-продажу від 15.12.2005 року. З метою забезпечення виконання кредитного зобов`язання, 15.12.2005 року було укладено іпотечний договір. 23.04.2021 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо споживчих кредитів, наданих в іноземній валюті» № 1381-ІХ, яким доповнено розділ IV «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про споживче кредитування» № 1734 - VIII від 15.11.2016 року, пунктом 7. Відповідно до даного пункту зобов`язання позичальників за договорами про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті, що відповідають зазначеним у цьому пункті критеріям (незалежно від дати укладення договору), підлягають обов`язковій реструктуризації на вимогу позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представника (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) у порядку та на умовах, встановлених цим пунктом: 1) обов`язковій реструктуризації підлягають зобов`язання, передбачені договором про споживчий кредит, наданий в іноземній валюті (далі у цьому пункті - договір), у разі: наявності станом на день набрання чинності цим пунктом будь-якого непогашеного грошового зобов`язання (простроченого грошового зобов`язання та/або грошового зобов`язання, строк сплати якого не закінчився) перед кредитором, крім випадку переходу усіх прав кредитора до поручителя (заставодавця) у зв`язку з виконанням ним зобов`язань позичальника; відсутності станом на 1 січня 2014 року простроченої заборгованості, яку згідно з договором позичальник зобов`язаний сплатити не пізніше 1 січня 2014 року (крім простроченої заборгованості із сплати неустойки та інших платежів, нарахованих у зв`язку із простроченням позичальником платежів, та/або будь-якої заборгованості, строк сплати якої відповідно до договору спливає після 1 січня 2014 року, але яку кредитор вимагав повернути достроково (у строк до 1 січня 2014 року) у зв`язку з простроченням позичальником платежів), або якщо зазначену прострочену заборгованість погашено до дня проведення реструктуризації; 2) виконання зобов`язань за договором забезпечено предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку" у вигляді майна, віднесеного до об`єктів житлового фонду (далі - житлове нерухоме майно), або об`єкта незавершеного житлового будівництва, або майнових прав на нього, або садового будинку, або земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а загальна площа такого нерухомого майна (об`єкта незавершеного житлового будівництва) не перевищує для квартири 140 квадратних метрів, для житлового будинку - 250 квадратних метрів, для садового будинку - 250 квадратних метрів, для земельної ділянки - площі, визначеної пунктом "г" частини першої статті 121 Земельного кодексу України. Крім того, вимагається виконання хоча б однієї з таких умов: предмет іпотеки - житлове нерухоме майно використовується як місце постійного проживання позичальника або майнового поручителя (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); у власності позичальника або майнового поручителя, який є власником предмета іпотеки - об`єкта незавершеного житлового будівництва, відсутнє інше житлове нерухоме майно (крім житлового нерухомого майна, що розташоване на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предмет іпотеки - нерухоме житлове майно придбавалося повністю або частково за рахунок кредитних коштів, отриманих за договором, і умовами договору або іпотечного договору передбачено заборону реєстрації місця проживання позичальника або майнового поручителя за адресою розташування житлового нерухомого майна, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя іншого житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, площа якого не перевищує 250 квадратних метрів, розташованого на зазначеній земельній ділянці, та житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); предметом іпотеки є садовий будинок, за умови відсутності у власності позичальника або майнового поручителя житлового нерухомого майна (крім житлового нерухомого майна, розташованого на тимчасово окупованій території у Донецькій та Луганській областях, Автономній Республіці Крим та місті Севастополі); 3) реструктуризація зобов`язань, передбачених договором, здійснюється за заявою, що подається кредитору позичальником (особою, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або його представником (за законом або за наявності довіреності на вчинення таких дій) особисто або надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом трьох місяців з дня набрання чинності цим пунктом, крім таких випадків: у разі смерті позичальника (або особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) протягом строку, передбаченого абзацом першим цього підпункту, спадкоємець, до якого перейшли права та обов`язки позичальника, може подати заяву про проведення реструктуризації протягом двох місяців з дня одержання відповідного свідоцтва про право на спадщину; у разі наявності на день набрання чинності цим пунктом у суді відкритого провадження у справі, предметом спору в якій є права та обов`язки сторін за договором, щодо реструктуризації зобов`язань за яким подається заява, та/або права та обов`язки сторін за іпотечним договором, укладеним для забезпечення виконання передбачених цим договором зобов`язань, та/або договором між іпотекодавцем та іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, та відсутності рішення суду, що набрало законної сили, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня набрання законної сили рішенням суду в такій справі; у разі залучення позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) у встановленому законодавством порядку до здійснення заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях у період, що припадає на тримісячний строк з дня набрання чинності цим пунктом, заява про проведення реструктуризації може бути подана після спливу тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом, але не пізніше двох місяців з дня завершення такого залучення. Крім того, у разі визнання судом поважними інших причин неподання заяви про проведення реструктуризації протягом тримісячного строку з дня набрання чинності цим пунктом суд може встановити інший строк для подання заяви. Якщо строк подання заяви про проведення реструктуризації пропущено позичальником з поважних причин (хвороба, перебування за межами території України тощо), кредитор за клопотанням позичальника має право подовжити строк подання заяви про проведення реструктуризації на два місяці. У разі пропуску позичальником строків, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом; 4) у заяві про проведення реструктуризації зазначаються: прізвище, ім`я та по батькові (за наявності) позичальника; найменування кредитодавця (повне або скорочене); інформація про дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника); інформація про всі наявні у власності позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса), - у разі наявності майнового поручителя; документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (документи про склад сім`ї, про доходи іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя) та членів його сім`ї - на вимогу кредитора), розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно кожного члена сім`ї іпотекодавця (позичальника та/або майнового поручителя). У разі ненадання позичальником необхідних для проведення реструктуризації документів, зазначених у цьому підпункті, кредитор звільняється від обов`язку проведення реструктуризації зобов`язань за іпотечним кредитом на умовах, визначених цим пунктом. Заявник несе відповідальність за достовірність зазначеної у заяві про проведення реструктуризації інформації. У разі якщо заявник не зазначив у заяві про проведення реструктуризації об`єкт нерухомого майна, віднесений до об`єктів житлового фонду, що на момент підписання заяви належав на праві власності позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майновому поручителю, або заявник зазначив недостовірну інформацію про зареєстроване на момент підписання заяви місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, або заявник зазначив недостовірну інформацію про фактичне місце проживання позичальника (особи, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) або майнового поручителя, то в разі встановлення однієї з цих обставин судом або в разі підтвердження однієї з таких обставин наявними у кредитора офіційними документами (виданими суб`єктами, уповноваженими відповідно до закону видавати такі документи), це є підставою для відмови у проведенні передбаченої цим пунктом реструктуризації. Якщо реструктуризацію відповідно до цього пункту проведено, це є підставою для відновлення грошових зобов`язань позичальника, які існували станом на день, що передував дню проведення такої реструктуризації, із зменшенням таких грошових зобов`язань на суми сплачених з дня проведення реструктуризації платежів; .... 16) кредитодавець, наступні кредитори за договором зобов`язані надати поточному кредитору на його вимогу, а також позичальнику на його вимогу всю наявну інформацію про історію здійснення платежів, у тому числі інформацію про дату здійснення кожного платежу, суму кожного здійсненого платежу, інформацію про призначення кожного здійсненого платежу, суму наявної простроченої заборгованості станом на 1 січня 2014 року за кожним видом наявного грошового зобов`язання, за договором, не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги; кредитор, до якого перейшли права кредитодавця внаслідок відступлення права вимоги, зобов`язаний надати позичальнику (особі, до якої перейшли права та обов`язки позичальника) на його вимогу (не пізніше 14 днів з дня отримання такої вимоги) належним чином завірену таким кредитором копію документа, яким визначено розмір плати, що сплачена за відступлення права вимоги. Використавши своє право на проведення реструктуризації заборгованості за кредитним договором № 607600000155 від 15.12.2005 року, [PERSON] звернулася 01.07.2021 року із заявою до Банку, у якій просила провести реструктуризацію боргу за кредитним договором ( а.с.21-25) та 14.09.2021 року повторно звернулася до відповідача ( а.с. 27-28), оскільки відповідь на першу заяву не отримала. На заяву від 14.09.2021 року [PERSON] отримала відповідь про відмову у задоволенні її заяви. Зі змісту заяв Скітяшиної від 01.07.2021 року, 14.09.2021 року та долучених документів вбачається, що нею вказано відомості, які вимагалися законом для проведення реструктуризації боргу. У заяві [PERSON] зазначено прізвище, ім`я та по батькові позичальника; найменування кредитодавця; інформаціюпро дату укладення договору, яким передбачені зобов`язання, щодо реструктуризації яких подається заява; інформація про зареєстроване місце проживання позичальника; інформацію про всі наявні у власності позичальника на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса); інформація про зареєстроване та фактичне місце проживання майнового поручителя та про всі наявні у його власності на дату підписання заяви об`єкти нерухомого майна, віднесені до об`єктів житлового фонду (зазначається кожен такий об`єкт нерухомого майна та його адреса). До заяви долучено документи, що підтверджують інформацію, зазначену у заяві (довідку про осіб зареєстрованих у житлі, про доходи позичальника, розширену інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно стосовно позичальника. Проте АТ «МетаБанк» листом від 25.08.2021 року відмовив [PERSON] у проведенні реструктуризації боргу за її заявою від 01.07.2021 року через ненадання, як зазначено у відповіді, довідки про доходи. Доказів часу отримання [PERSON] зазначеної відповіді, відповідачем суду не надано. 14.09.2021 року [PERSON] повторно звернулася до АТ «МетаБанк» з аналогічним питанням. Матеріали цивільної справи містять копію відповіді банку на звернення [PERSON] від 14.09.2021 року, у якій зазначено про відсутність доходів у позивача. У вказаних відповідях банку не вказано яких документів, що вимагалися законом або банком, [PERSON] не було долучено до заяви, та АТ «МетаБанк» не вимагало у неї подання інших документів, які були б відсутні. Окрім того, відповідь про відмову у проведенні реструктуризації у зв`язку з ненаданням документів про доходи, направлена [PERSON] з пропущенням встановленого законодавством строку, а доказів коли саме [PERSON] таку відповідь отримала, не має. Отже, банк мав би провести реструктуризацію заборгованості за кредитним договором № №607600000155 від 15.12.2005 року за заявою [PERSON] від 01.07.2021року, тому, суд вважає відмову у проведенні реструктуризації неправомірною, а позовні вимоги [PERSON] щодо покладання зобов`язання на АТ «МетаБанк» провести реструктуризацію зобов`язань відповідно до п.7 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про споживче кредитування», такими, що підлягають задоволенню. Інші твердження представника відповідача стосовно законності його дій не заслуговують на увагу, оскільки ним не спростовано доводів позивача про наявність підстав для реструктуризації боргу позивачки. Щодо позовних вимог позивача [PERSON] про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу, необхідно зазначити наступне. Відповідно до ч.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно положень с.1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результати розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу надання послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Відповідно до п.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат, учасник справи подає детальний опис робіт ( наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно до частин 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співрозмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт( наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт ( надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та ( або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару ( фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення, тощо, визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі ( складання позовної заяви, надання консультацій). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входять до предмету доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку ( квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Враховуючи вказане вище, оцінивши, надані позивачем докази у цій частині позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача у частині відшкодування витрат на правничу допомогу, підлягають частковому задоволенню на суму 20 000 грн., з урахуванням усіх вимог діючого законодавства. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, оскільки позивача при подачі позову до суду, звільнено від сплати судового збору, на користь держави з відповідача необхідно стягнути суму судового збору у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: partial