Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Києва Головного територіального управління юстиції у м. Києві, про визнання зобов`язань припиненими, мотивуючи свої вимоги тим, що 08.11.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0426/07/01-CL, згідно якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 70 000,00 доларів США, строком по 08.11.2012 року, під 13 процентів річних. Також 08.11.2007 року між [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений договір іпотеки щодо забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0426/07/01-CL від 08.11.2007 року, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м. Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 21.03.2013 року у справі № 2604/29397/12 було стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь банку заборгованість за кредитним договором № 0426/07/01-CL від 08.11.2007 року у розмірі 84 142 доларів США 29 центів, що згідно курсу НБУ станом на 28.11.2012 року становить 672 549,32 грн. та пеню у розмірі 79 555,61 грн. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 04.06.2013 року вказане рішення змінено в частині стягнення пені, а саме зменшено до 3 306,66 грн. В подальшому право вимоги банк виставив на продаж на відкритих торгах, за результатами проведення яких визначено переможця відповідача [PERSON] 22.01.2018 року між ПАТ «Банк Форму» та [PERSON] був укладений договір № 954-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно якого [PERSON] передано права вимоги до позичальників, іпотекодавців та поручителів (зокрема, до позивачів) за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2017-12-21-000292-b від 28.12.2017 року та відповідно укладено договір про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.11.2017 року, договір про відступлення прав вимоги за договором поруки від 08.11.2017 року. Таким чином, відповідач [PERSON] став новим кредитором. 27.03.2018 року за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № 7463 від 08.11.2007, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колєсник С.А., за реєстровим № 7463, № 11-58, виданого 22.01.2018 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, державний нотаріус Мазур О.Ю., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40397595 від 30.03.2018 10:25:04. Позивачі вказують, що оскільки [PERSON] набув право власності на предмет іпотеки в рахунок погашення боргу, то відповідно зобов`язання по сплаті заборгованості в силу ч. 4 ст. 36 ЗУ «Про іпотеку» припинилося, однак відповідач не погоджувався на таке припинення та здійснював інші дії для стягнення додаткових грошових коштів з позивачів за рахунок їх іншого майна. У зв`язку із цим позивачі просили суд визнати зобов`язання, що виникли на підставі кредитного договору № 0426/07/01-CL від 08.11.2007 року припиненими з 27.03.2018 року у зв`язку із їх виконанням, проведеним належним чином. Ухвалою суду від 03 червня 2021 року судом постановлено залучити до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] . У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, суду надано клопотання, в якому позивач підтримав позовні вимоги і просив їх задовольнити та розглянути справу у його відсутності. У судове засідання позивачі [PERSON] , [PERSON] не з`явилися, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином, причини неявки суду невідомі. Під час розгляду справи по суті позивачі позов підтримали і просили його задовольнити. У судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі. Під час розгляду справи по суті відповідач [PERSON] позов не визнав і заперечував проти його задоволення. У судове засідання представник третьої особи Дніпровського РВ ДВС м. Києва Головного управління юстиції у м. Києві не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. У судове засідання представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, [PERSON] , з`явився і позов підтримав. Суд, вислухавши пояснення осіб, які брали участь у розгляді справи, з`ясувавши дійсні обставини та дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що 08.11.2007 року між АКБ «Форум» та [PERSON] був укладений кредитний договір № 0426/07/01-CL, згідно якого банк відкриває позичальнику відновлювальну кредитну лінію на споживчі цілі з лімітом кредитування 70 000,00 доларів США, строком по 08.11.2012 року, під 13 процентів річних. 08.11.2007 року між [PERSON] , [PERSON] , які є майновими поручителями за [PERSON] , [PERSON] та АКБ «Форум» був укладений договір іпотеки щодо забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором № 0426/07/01-CL від 08.11.2007 року, предметом іпотеки є нерухоме майно, а саме квартира за адресою [ADDRESS] , загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м. 19.06.2013 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист по справі № 2604/29397/12 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «Банк Форум» заборгованість за кредитним договором № 0426/07/01-CL від 08.11.2007 року у розмірі 84 142 доларів США 29 центів, що згідно курсу НБУ станом на 28.11.2012 року становить 672 549,32 грн. та пеню у розмірі 3 306,66 грн.. 22.01.2018 року між ПАТ «Банк Форум» та [PERSON] був укладений договір № 954-Ф про відступлення (купівлі-продажу) прав вимоги, згідно якого [PERSON] передано права вимоги до позичальників, іпотекодавців та поручителів (зокрема, до позивачів) за результатами відкритих торгів (аукціону), оформлених протоколом № UA-EA-2017-12-21-000292-b від 28.12.2017 року. Згідно Інформаційної довідки № 175610743 від 30.07.2019 року вказано, що 27.03.2018 року за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору іпотеки № 7463 від 08.11.2007, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Колєсник С.А., договору про відступлення прав вимоги за договором іпотеки від 08.11.2007 року, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Колєсник С.А., за реєстровим № 7463, № 11-58, виданого 22.01.2018 П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, державний нотаріус Мазур О.Ю., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 40397595 від 30.03.2018 10:25:04. 10.09.2018 року між [PERSON] та [PERSON] був укладений договір купівлі-продажу квартири, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , загальною площею 43,60 кв.м., житловою площею 27,90 кв.м. У Інформаційній довідці № 175610743 від 30.07.2019 року вказано, що 10.09.2018 року за [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , зареєстровано право приватної власності на квартиру за адресою [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу № 11-530, виданого П`ятнадцятою київською державною нотаріальною конторою, державний нотаріус Коберська О.Ю., рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 42916088 від 10.09.2018 11:43:33. Згідно ст. 509 ЦК України Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ст. 546 ЦК України Виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком, правом довірчої власності. Згідно ст. 572 ЦК України В силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави). Згідно ст. 589 ЦК України У разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, а також в інших випадках, встановлених законом, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором. Згідно ст. 598 ЦК України Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 599 ЦК України Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно ст. 1054 ЦК України За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Згідно ст. 1049 ЦК України Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Позика, надана за договором безпроцентної позики, може бути повернена позичальником достроково, якщо інше не встановлено договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Згідно ЗУ «Про іпотеку» (в редакції від 19.10.2016 року) вказано: Ст. 1 У цьому Законі наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: нерухоме майно (нерухомість) - земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на земельній ділянці і невід`ємно пов`язані з нею, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Застава повітряних та морських суден, суден внутрішнього плавання, космічних об`єктів, майнових прав на нерухомість, будівництво якої не завершено, регулюється за правилами, визначеними цим Законом; іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом; основне зобов`язання - зобов`язання боржника за договорами позики, кредиту, купівлі-продажу, лізингу, а також зобов`язання, яке виникає з інших підстав, виконання якого забезпечене іпотекою. Ст. 7 За рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Якщо вимога за основним зобов`язанням підлягає виконанню у грошовій формі, розмір цієї вимоги визначається на підставі іпотечного договору або договору, що обумовлює основне зобов`язання, у чітко встановленій сумі чи шляхом надання критеріїв, які дозволяють встановити розмір цієї вимоги на конкретний час протягом строку дії основного зобов`язання. Ст. 33 У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Ст. 36 Сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37 цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання є недійсними. Ст. 37 Іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Згідно ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Так, відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 06.04.2021 року у справі № 910/10011/19 вказано, що застосування конкретного способу захисту цивільного права або інтересу залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Обрання позивачем неналежного способу захисту своїх прав є самостійною підставою для відмови в позові. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 18.09.2018 року у справі № 921/107/15-г/16 вказано, що чинне законодавство не пов`язує припинення зобов`язання з прийняттям судового рішення. Що ж стосується іпотеки, то вона має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання. Тобто, наявність судового рішення про стягнення з боржника на користь кредитора заборгованості за кредитним договором не є підставою для припинення грошового зобов`язання боржника і припинення іпотеки та не позбавляє кредитора права задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки у спосіб, передбачений законодавством. Також, на думку колегії Великої Палати, суди попередніх інстанцій не врахували, що звернення стягнення на предмет іпотеки є відмінною вимогою від вимоги про стягнення заборгованості, адже порядок задоволення вимог іпотекодержателя врегульовано спеціальною статтею 33 Закону України «Про іпотеку», а не загальними нормами Цивільного Кодексу, які регулюють відносини, пов`язані з основним зобов`язанням. На підставі цього суд зазначив, що застосування кредитором іншого законного засобу для захисту свого порушеного та не поновленого боржником належним чином права не є подвійним стягненням заборгованості. Більше того, судді вказали, що питання щодо виконання виданого кредитору виконавчого документа у разі, коли обов`язок боржника за виконавчим документом відсутній повністю або частково у зв`язку з його припиненням (через виконання боржником, іншою особою тощо) підлягають вирішенню в порядку, передбаченому частиною другою статті 328 ГПК України. Мається на увазі, що у випадку виконання одного з судових рішень про стягнення заборгованості або про звернення стягнення на предмет іпотеки основне зобов`язання може бути припиненим. Якщо ж це станеться, то боржник може звернутися до суду з заявою про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню з тих підстав, що боргу вже не існує, але є ще один виконавчий документ, який стосується стягнення коштів або звернення стягнення на майно в рахунок погашення того ж самого погашеного боргу. З огляду на викладене, суд дійшов висновку про те, що у разі, якщо позивачі вважають, що основне зобов`язання припинилося внаслідок звернення стягнення на предмет іпотеки, то це має значення для вирішення питання про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню (за яким відбувається подальше стягнення боргу), з тих підстав, що борг вже був погашений за рахунок предмету іпотеку. За таких обставин, спосіб захисту прав, який був обраний позивачами (визнання зобов`язання припиненими) не є ефективним в розумінні ст. 15 ЦК України. Повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку, врахувавши вказані вище правові позиції Великої Палати Верховного Суду, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог з огляду на обрання позивачами неефективного способу захисту своїх прав. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно вимог ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України вказано, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Outcome: dismissed