Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визнати недійсним договір про відкриття кредитної лінії № РDLM 444809240 від 01.09.2021 року на загальну суму 950,00 грн. укладеного між ним та ТОВ «Манівео швидка допомога». Свої вимоги обґрунтовує тим, що 31.08.2021 року на підставі шахрайських дій, невідомими особами, приблизно о 13 год. 30 хв. було заблоковано його номер телефону [NUMBER] (оператор- Киевстар ). На даний номер телефону в АТ КБ-«Приватбанк» було відкрито рахунок [NUMBER] . Завдяки шахрайським діями, в період з 31.08.2021 року по 04.09.2021 року, невідомими особами було проведено зняття готівки з його банківської картки та оформлено ряд кредитів в різних банках в тому числі ТОВ «Манівео швидка допомога». 04.09.2021 року ним було поновлено номер телефону [NUMBER] . Після поновлення йому постійно почали надходити СМС від різних банків з вимогою погасити кредити; телефонували з різних номерів телефонів з погрозами щодо нього, його сім`ї. В зв`язку з тим, що внаслідок порушення його прав, було вчинено діяння, яке має ознаки складу злочину, передбаченого ст. 190 Кримінального кодексу України (шахрайство), він звернувся з заявою до поліції. 16.11.2021 року за ознаками ч.1 ст.190 КК України на підставі його заяви про вчинення кримінального правопорушення внесені відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування № 12021205450000723. Окрім того ним 12.10.2021 року було подано до ТОВ «Манівео швидка допомога» заяву про вчинення злочину з проханням надати інформацію, чи дійсно рахується по даній Фінансовій компанії договір кредитування підписаний від імені [PERSON] 25.10.2021 року. 25.10.2021 року від ТОВ «Таліон Плюс», організації, яка отримала відступлення права вимоги від ТОВ «Манівео швидка допомога» вимагати сплату за кредитним договором № PDLM444809240 від 01.09.2021 року він отримав лист-повідомлення без номера та дати з доданою до нього копією заяви про кримінальне правопорушення №19/14 від 14.10.2021 року. В даному повідомленні було зазначено, що станом на 14.10.2021 року борг за [PERSON] по кредитному договору становить 1759,60 грн. Оскільки відповіді від ТОВ «Манівео швидка допомога» ним не було отримано, 30.11.2021 року він повторно направив лист до даної організації. Відповіддю від 21.12.2021 року № 2521-12/2021, ТОВ «Манівео швидка допомога» повідомив його про наявність договору про відкриття кредитної лінії № PDLM 444809240 від 01.09.2021 року на загальну суму 950,00 грн., підписаного ніби то від його імені. Але цього договору він не підписував, тому укладений нібито від його імені правочин є недійсним і жодних правових наслідків не має. Також, при укладенні вищевказаного кредитного договору були порушені його права, як споживача, згідно з нормами Закону України «Про захист прав споживачів», Закон України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», Закон України «Про захист персональних даних: зокрема: йому, як споживачу не була надана інформація, яка стосується суті наданих відповідачем фінансових послуг передбачена ч. 2 ст. 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», отже відсутнє будь-яке письмове твердження про його ознайомлення з усіма умовами кредитного договору; наявні порушення норм, Закону України «Про захист персональних даних». Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять їх задовольнити. Представник відповідача ТОВ «Манівео швидка допомога» - Стародуб І.В. проти позову заперечує, з обставин викладених у відзиві на позовну заяву. Ухвалою судді Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 09.02.2022 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання (а.с. 19). Протокольною ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 04.04.2022 року у зв`язку з неявкою представника відповідача підготовче судове засідання відкладено (а.с. 26). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 27.04.2022 року ПрАТ «Київстар» зобов`язано надати на адресу суду виписку по номеру телефону [NUMBER] за період з 31.08.2021 року по 04.09.2021 року включно з зазначенням дати, часу та місця проведення дзвінків або інших операцій по даному номеру; номера телефонів на які здійснювалися дзвінки або операції за цей період; роздруківку смс повідомлень за даний часі (а.с. 86). Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 25.05.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті (а.с. 97). Суд вислухавши пояснення позивача та його представника, представника відповідача, свідків, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню за наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 01.09.2021 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] укладено Договір №PDLM444809240, відповідно до якого товариство зобов`язується надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 950 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, нараховані згідно з п. 1.3, 1.4 або 1.5 цього договору. В пункті 1.2 кредитного договору №PDLM444809240 зазначено, що кредит надається строком на 10 днів. Згідно пункту 1.3 кредитного договору №PDLM444809240, на період строку, визначеного п. 1.2 договору, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за дисконтною процентною ставкою в розмірі 0,01 відсотків від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Розрахунок сукупної вартості кредиту за дисконтною процентною ставкою та термін платежу передбаченого п. 1.2 цього договору, зазначені в графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору (Додаток № 1 до договору) Договір укладений в електронній формі. (а.с. 15-17, 35-36). Відповідно до платіжного доручення (заява) на переказ та зарахування грошових коштів на банківську карту отримувача, 01 вересня 2021 року ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» на картковий рахунок позивача № [NUMBER] перераховані кошти на загальну суму 950 грн. згідно з кредитним договором від 01 вересня 2021 року №PDLM444809240 (а.с.38). Договір позики укладений у формі електронного документу з відповідним електронним підписом позичальника. Правила надання грошових коштів у кредит ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» визначають порядок і умови надання товариством грошових коштів у кредит. Правила розміщені на сайті товариства за посиланням: https://moneyveo.ua у загальному доступі для ознайомлення всіх зацікавлених осіб і є публічною офертою Товариства до укладення договору. Відповідно до пункту 4.1 договору невід`ємною частиною цього договору є Правила надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту продукту «Веоміні» ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, погоджується і зобов`язується неухильно дотримуватись Правил, текст яких розміщений на сайті товариства: www.moneyveo.ua Як вбачається з копії витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань №12021205450000723 від 17.11.2021 року, за заявою [PERSON] від 17.11.2021 року слідчим Передерою С.М. внесено відомості до ЄРДР за ч.1 ст. 190 КК України, у зв`язку із тим, що 31.08.2021 близько 13 год. 30 хв. невстановлена особа заблокувала сім-картку оператора Київстар, якою користувався [PERSON] після чого, скориставшись довідкою та шляхом обману оформила п`ять кредитних договорів в різних макрофінансових організаціях за ім`я заявника на суми 10000 грн., 5400 грн., 1150 грн. та 951 грн., спричинивши заявнику матеріальні збитки на заявлену суму 17501 грн. (а.с. 4). В судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, повідомили, що з 08:00 год. до 19:00 год. 01 вересня 2021 року, [PERSON] був з ними на святі першого вересня, і оформити кредит не міг. Останній їм говорив, що його сім-картка заблокована та на нього взяли кредит. Згідно повідомлення АТ «Київстар» від 18.05.2022 року вих. № 2502/з комунікаційні послуги за телефонним номером [NUMBER] в період часу з 31.08.2021 року по 04.09.2021 року надавались на умовах передплаченої форми обслуговування ПрАТ «Київстар», знеособлено (анонімно), без укладання письмового договору або реєстрації відповідно до «Порядку реєстрації абонентів, які отримують телекомунікаційні послуги без укладання договору в письмовій формі», затвердженого Рішенням Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері зв`язку та інформації від 28.11.2017 року № 607. Відповідно, немає достатніх підстав вважати, що саме [PERSON] був користувачем даного телефонного номеру в період часу з 31.08.2021 року до 04.09.2021 року (а.с. 103-106,107-111). Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, визначені статтею 203 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом. Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (частина третя статті 215 ЦК України). У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»). Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Згідно з частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі. Стаття 652 ЦК України дає визначення, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 638 ЦК України договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Метою підписання договору є необхідність ідентифікації підписанта, підтвердження згоди підписанта з умовами договору, а також підтвердження цілісності даних в електронній формі. Якщо є електронна форма договору, то і підписувати його потрібно електронним підписом, оскільки відповідно до частини першої статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» моментом підписання електронної правової угоди є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання коштів електронного цифрового підпису всіма сторонами електронної правової угоди; електронний підпис одноразовим ідентифікатором, визначеними цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) при письмовій згоді сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа. Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору. Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом. При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину) вказується особа, яка створила замовлення. Реалізація принципу змагальності в цивільному процесі та доведення сторонами перед судом переконливості поданих доказів є конституційною гарантією (стаття 129 Конституції України). За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У заяві для отримання кредиту зазначено, що позичальник [PERSON] ознайомився та погодився з кредитним договором, Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, в тому числі, на умовах фінансового кредиту, що розміщені на офіційному сайті відповідача (а.с.34). Статтею 11 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. З наданого відповідачем алгоритму укладення кредитного договору вбачається, що без ознайомлення з Умовами надання та обслуговування кредитів та Правилами про порядок надання коштів у позику, подальше укладення електронного договору кредиту на сайті є неможливим. Отже, заповненням заяви позичальник [PERSON] підтвердив прийняття відповідних умов надання кредиту, а також засвідчив, що він повідомлений кредитодавцем у встановленій законом формі про всі умови, повідомлення про які є необхідним відповідно до вимог чинного законодавства України. Суд, встановивши фактичні обставини у справі, приходить до переконання, що оспорюваний договір про надання кредиту підписаний позивачем за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину. Доказів протилежного матеріали справи не містять, позивачем таких не надано, що в силу положень статей 12, 81 ЦПК України є її процесуальним обов`язком. До аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах: від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 (провадження № 61-8449св19); від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19 (провадження № 61-7203св20); від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19 (провадження № 61-16243ск20); від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20 (провадження № 61-18967св20); від 02 листопада 2021 року у справі № 243/6552/20 (провадження № 61-11347св21). Тобто судова практика у цій категорії справ є незмінною. Також, стороною позивача не надано суду доказів протиправних дій будь-яких осіб при укладенні цього договору, в тому числі шахрайських дій третіх осіб щодо використання його персональних даних, а також не надано суду доказів того, що розрахунковий рахунок, на які були перераховані кредитні кошти йому не належить. Посилання позивача на наявність кримінального провадження відносно скоєння щодо нього невідомими особами злочину за ознаками ч. 1 ст. 190 КК України є безпідставними та не приймаються судом до уваги, оскільки даний факт за відсутності особи, яка визнана винною у вчиненні цього злочину, не має правового значення для вирішення вказаного спору. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, оскільки, спірний кредитний договір був укладений у спосіб визначений чинним законодавством України з повним дотриманням вимог щодо їх укладення із зазначенням умов, які жодним чином не порушують вимоги Закону України «Про захист прав споживачів», порядок надання та повнота наданої інформації відповідають вимогам Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», докази шахрайських дій при укладенні договору відсутні, а відтак підстав для визнання кредитного договору недійсним немає. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що стороною позивача не надано достатніх доказів обґрунтованості позовних вимог, а судом не встановлено підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання оспорюваного кредитного договору недійсним, а відтак в задоволенні позову слід відмовити.

Outcome: dismissed