Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до Мар`їнського районного суду Донецької області з позовною заявою про визнання права власності за набувальною давністю. У судове засідання позивач та відповідач не з`явились, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином. Суд, дослідивши та оцінивши в сукупності докази по справі, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню із таких підстав. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, щоз 01.10.2004 року відкрито користується причіпом легковим,марки ПФ, модель 01 Фермер, 2000 року випуску, сірого кольору, № шасі, кузова (рами, коляски) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , що належить відповідачу [PERSON] зареєстрованому в [ADDRESS] на підставі свідоцтва про реєстрацію [NUMBER] виданого Волноваським МРЕВ ДАІ 14.11.2000 року. Протягом періоду з 01.10.2004 року по теперішній час, позивач використовує причіп за його цільовим призначенням, проводить його технічне обслуговування поточні ремонти пов`язані з підтриманням його у справному технічному стані для експлуатації по дорогам загального користування. Купує запчастини на нього чим несе витрати по утриманню причіпа. Вчасно укладає договори обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, сплачую страхові платежі на причіп та всі інші витрати, пов`язані з його утриманням. 01.10.2004 року між ним та [PERSON] був усно укладений договір купівлі-продажу причіпа внаслідок якого [PERSON] передав йому Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу (причіпа) та сам причіп, а позивач відповідно грошові кошти у сумі 3000 гривень, [PERSON] . З 01.10.2004 року причіп зберігається в нього, за місцем його реєстрації - тобто продовжую відкрито, безперервно володіти рухомим майном протягом більше ніж 5 років. Крім цього, підтвердження постійного та безперервного користування причіпом є: 1. Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; 2. Рахунок на запасні частини; 3. Рахунок на шини; 4. Рахунок на колісні диски; 5. Рахунок на лакофарбові матеріали. Набувальна давність визначається як засіб закріплення майна за суб`єктами, що ними володіють, у випадках, коли вони не мають можливості через певні обставини підтвердити підстави виникнення прав, а також інших ситуаціях. У зв`язку з запровадження військового стану в Україні з 24.02.2022 року, на даний час позивач не має можливості провести перереєстрацію причіпа у органах МВС України належним чином. Згідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно д ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом 10-ти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність). Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є такі: добросовісність володіння, відкритість володіння, давність володіння та його безперервність, відсутність інших осіб, які претендують на це майно, відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності. Як зазначено в пунктах 9, 11 та 13 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 « Про судову практику у справах по захист права власності на інших речових прав», відповідно до частини першої статті 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном потягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї дістав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. У разі втрати не із своєї волі майна його давнісним володільцем та повернення нього майна протягом одного року або пред`явлення протягом цього строку позову про його витребування набувальна давність не переривається (частина третя статті 344 ЦК). Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю випливає з положень статей 15,16 ЦК, а також частини четвертої статті 344 ЦК, згідно з якими захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності. Відповідно до пункту 1 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України цей Кодекс України набирає чинності з 01.01.2004. Згідно пункту 8 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України правила ст. 344 Цивільного кодексу України и про набувальну давність поширюються також на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності цим Кодексом. Таким чином, правила про набувальну давність можуть поширюватись на випадки, коли володіння майном почалося за три роки до набрання чинності Цивільним кодексом України, тобто, відлік строків, про які йдеться в частині першій статті 344 цього Кодексу, зокрема, 10- річного, може починатися не раніше, ніж з 01.01.2001, отже, позовні вимоги про визнання права власності на нерухомий об`єкт за набувальною давністю можуть бути предметом розгляду саме з цієї дати. Позивач вже 17 років відкрито, безперервно, добросовісно володію причіпом легковим,марки ПФ, модель 01 Фермер, 2000 року випуску, сірого кольору, № шасі, кузова (рами, коляски) [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] . Згідно зі статтею 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Крім того, як вбачається зі змісту заяви, заявник просить звільнити його від сплати судового збору на підставі п. 9 ст. 5 Закону України «Про судовий збір». Відповідно до ст..5 ч.1 п.9 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У зв`язку з викладеним суд вважає, що позовні вимоги є законними та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved