Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, укладеного 25 травня 2013 року, зареєстрованого Міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №700. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що уклала з відповідачем шлюб та у подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Після народження дитини відносини між сторонами погіршилися, вони не дійшли згоди у питаннях подружнього життя. Відповідач почав зловживати алкоголем, систематично влаштовувати сварки та скандали. Протягом тривалого часу вчиняв відносно позивачки фізичне насильство, погрожував та ображав, що часто відбувалося в присутності сина, негативно впливало на його психіку та подальший розвиток. Вказала, що намагалась примиритись з чоловіком та йшла на компроміси для збереження сім`ї. З лютого 2020 року сторони не проживають разом, не підтримують подружні відносини та не ведуть спільного господарства через конфлікт, в ході якого позивач отримала тілесні ушкодження. Зазначила, що син перебуває на її утриманні, відповідач його вихованням не цікавиться, допомоги на утримання не надає. Переконана, що сім`я розпалась остаточно, примирення між сторонами неможливе, шлюб існує формально, а збереження такого суперечитиме її інтересам. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явились, звернулись до суду з заявою про розгляд справи за їх відсутності. Відповідач [PERSON] та представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явились. До суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач не заперечив щодо розірвання шлюбу, проте з обставинами, які викладені у позовній заяві, не погодився. Зазначив, що після укладення шлюбу та народження дитини сторони проживали однією сім`єю в повній злагоді та благополуччі. З лютого 2020 року проживають окремо, однак шлюбні відносини фактично припинились лише у вересні 2020 року. Після припинення шлюбних відносин син сторін проживає з бабусею (матір`ю позивачки). Вказав, що бере участь у вихованні та матеріальному забезпеченні сина, регулярно спілкується з ним, цікавиться його станом здоров`я, потребами. Представник позивача звернулась до суду із заявою про розгляд справи за її відсутності. У зв`язку з неявкою сторін на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши та оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов необхідно задовольнити з таких підстав. Згідно з ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 25 травня 2013 року, зареєстрували такий у Міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Львівського міського управління юстиції, актовий запис №700. У подружжя є спільний син [PERSON] , [INFO] . Сторони не проживають разом, не підтримують подружніх відносин та не ведуть спільного господарства. Враховуючи те, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив проти задоволення позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд прийшов до висновку, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе і такі обставини суперечать інтересам сторін, а відтак шлюб необхідно розірвати. Оскільки позивачем при поданні позову понесено витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, у розмірі 992,40 грн., останній, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України, необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, що становить 496,20 грн., а решту судових витрат у розмірі 496,20 грн. стягнути з відповідача на її користь.

Outcome: approved