Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернувся з даним позовом. Свої вимоги мотивували тим, що [INFO] гр. [PERSON] народила дитину у КНП "Лікарні інтенсивного лікування Боярської міської ради", що підтверджується медичним свідоцтвом №95 від 23 червня 2021 року. Вище вказана громадянка не забрала новонароджену дитину з пологового будинку, мотивуючи тим, що немає постійного місця проживання, та відсутністю можливості забезпечити немовля усім необхідним. 23 червня 2021 р. складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради № 106 від 24 липня 2021 року [PERSON] , [INFO] , взято на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вишневий міської ради №101/21 від 13 липня 2021 року "Про тимчасове влаштування новонародженої дитини" [PERSON] , [INFO] , до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка" дитина була влаштована до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка", за адресою: Київська область, Фастівський район, м. Боярка, вул. Хрещатик, 111, на повне державне утримання. За час перебування дитини в закладі мати жодного разу його не відвідувала, не телефонувала, долею не цікавилася, матеріально не допомагала. [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленого батьківського піклування, затверджений рішенням Виконавчого комітету Вишневий міської ради №116/2 від 03 вересня 2021 року "Про надання малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленого батьківського піклування". Відомості про батька дитини записані на підставі ч. 2 ст. 135 СК України. Гр. [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . За адресою реєстрації не проживає, немає місця постійного проживання та постійного доходу, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 22 червня 2021 р., складеного спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради. Неодноразово гр. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності, а також провадженні Києво-Святошинського районного суду розглядаються 2 кримінальні справи № 369/6023/20 від 21 травня 2020 року та № 369/16014/20 від 16 грудня 2020 року за обвинуваченням [PERSON] . Також, рішенням Києво-Святошинського районного суду від 6 жовтня 2020 року № 369/6749/20 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно іншої малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , який був залишений у пологовому будинку. Просили суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав по відношенню до малолітнього [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , аліменти на утримання дитини - у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою судді Києво-Святошинського районного суду Київської області від 04 листопада 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі та призначено підготовче засідання у справі. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 25 травня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. 21.06.2022 року у судовому засідання представник позивача з`явились та позов підтримувала в повному обсязі та просила його задовольнити. 21.06.2022 року у судовому засідання відповідач з`явилась. Заперечувала щодо позову та просила відмовити в позовних вимогах. 21.06.2022 року у судове засідання представник Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області не з`явився. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутності та надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. 21.06.2022 року у судове засідання представник КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка" не з`явився. Надав суду заяву про слухання справи у його відсутності та надав висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав відповідача. Заслухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" від 12.06.2009 № 2 передбачено, що відповідно до статей 55, 124 Конституції України та статті 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. У п. 33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч. 1 ст. 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може, зокрема, бути припинення дії, яка порушує право. Відповідно до ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. У справі Bellet v. France Суд зазначив, що стаття 6 § 1 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи: роз`яснює особам, які беруть участь у справі, їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їхніх прав у випадках, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 11 Закону України №2402-III від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства", сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. В частинах 1, 6 ст. 12 Закону України N 2402-III від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства" вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. При розгляді справи судом встановлено, що у свідоцтві про народження батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданого Виконавчим комітетом Вишневий міської ради Бучанського районну Київської області, актовий запис 94. Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00032122320 від 13 серпня 2021 року відомості про батька дитини записані на підставі ч. 2 ст. 135 СК України. За ст. 164 СК України мати, батько можуть бути судом позбавленні батьківських прав, якщо вона, він ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. З матеріалів справи встановлено, що [INFO] гр. [PERSON] народила дитину у КНП "Лікарні інтенсивного лікування Боярської міської ради", що підтверджується медичним свідоцтвом №95 від 23 червня 2021 року. Вище вказана громадянка не забрала новонароджену дитину з пологового будинку, мотивуючи тим, що немає постійного місця проживання, та відсутністю можливості забезпечити немовля усім необхідним. 23 червня 2021 р. складено акт закладу охорони здоров`я та органу внутрішніх справ України про дитину, яку батьки, інші родичі або законний представник відмовились забрати з пологового будинку, іншого закладу охорони здоров`я. Наказом начальника служби у справах дітей та сім`ї вишневої міської ради № 106 від 24 липня 2021 р. [PERSON] , [INFO] , взятий на первинний облік дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Відповідно до рішення Виконавчого комітету Вишневий міської ради №101/21 від 13 липня 2021р. про тимчасове влаштування новонародженої дитини [PERSON] , [INFO] , до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка" дитина була влаштована до КЗ КОР "Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка", за адресою: Київська область, Фастівський район, місто Боярка, вулиця Хрещатик, 111 на повне державне утримання. За час перебування дитини в закладі мати жодного разу його не відвідувала, не телефонувала, долею не цікавилася, матеріально не допомагала. [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленого батьківського піклування, затверджений рішенням Виконавчого комітету Вишневий міської ради №116/2 від 03 вересня 2021 року "Про надання малолітньому [PERSON] , [INFO] , надано статус дитини позбавленого батьківського піклування". Відомості про батька дитини записані на підставі ч. 2 ст. 135 СК України. Відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . за адресою реєстрації не проживає, немає місця постійного проживання та постійного доходу, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання сім`ї від 22 червня 2021 р., складеного спеціалістами Служби у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради. [PERSON] притягувалася до адміністративної відповідальності, а також, в провадженні Києво-Святошинського районного суду розглядаються 2 кримінальні справи № 369/6023/20 від 21 травня 2020 року та № 369/16014/20 від 16 грудня 2020 року за обвинуваченням [PERSON] . Рішенням Києво-Святошинського районного суду від 6 жовтня 2020 року № 369/6749/20 [PERSON] позбавлена батьківських прав відносно іншої малолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] , який був залишений у пологовому будинку. Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до пункту 6 Декларації прав дитини, затвердженої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначено, що дитина для повного і гармонійного розвитку його особи потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, окрім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлученою зі своєю матір`ю. Стаття 3 Конвенції про права дитини, яка набула чинності для України 27 лютого 1991 року, проголошує, що у всіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Виконавчим Комітетом Вишневої міської ради Бучанської район Київської області підготовлено висновок про доцільність та відповідність інтересам дитини позбавлення батьківських прав матері [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Постановою Пленуму Верховного Суду України N 3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовки до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідним харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей, не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умови для отримання нею освіти. Зазначені факти, як кожен окремо, так і в сукупності, слід розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Оскільки [PERSON] ухиляється від виконання обов`язків батька, не піклується про духовний розвиток дитини, не забезпечує його матеріально тривалий час, дій, що свідчили б про усвідомлення нею своїх вчинків відповідач не вчинив, суд вважає за доцільне позбавити відповідача батьківських прав щодо її неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO]. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено у ст. 180 СК України. Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. За рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу батьків або у твердій грошовій сумі (ст. 181 СК України). Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини, 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, 4) інші обставини, що мають істотне значення, і розмір аліментів на одну дитину за жодних обставин не може бути меншим ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову а відтак, вимога позивача підлягає задоволенню з дня подання позовної заяви до суду, тобто з 09 червня 2020 року, у розмірі ј частина доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому з відповідача слід стягнути судовий збір в дохід держави. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення поданого позову. Зважаючи на вищенаведене, відповідно до ст.ст. 141, 164, 167 Сімейного кодексу України, та,

Outcome: approved