Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

06.12.2021 року, позивач звернувся до суду із позовом до ТОВ «Українські Фінансові Операції» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування вимог, окрім іншого, вказує на те, що 29.04.2021 року приватним нотаріусом Остапенком Є.М., вчинено виконавчий напис № 25519 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції» заборгованість в розмірі 17074 гривень. Приватним виконавцем Білецькою К.О. постановою від 07.07.2021 року відкрито виконавче провадження ВГ. №66028353 з примусового виконання виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. У постанові ВП №66028353 від 07.07.2021 року, зазначено що заборгованість перед ТОВ «Українські Фінансові Операції» складає 17074 гривень. Позивач не повідомлявся про існування боргу, як наслідок відсутнє визнання такого розміру боргу. Виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого ТОВ «Українські Фінансові Операції», який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача. При визначенні правильності нотаріальної дії при вчиненні виконавчого напису про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин, судам необхідно встановити наявність наступних умов: 1) банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості; 2) наявність доказів належного направлення позивачу письмової вимоги про усунення порушень; 3) наявність доказів належного отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. Тому у нотаріуса повинен бути в нотаріальній справі лист, який би свідчив про вимогу сплатити заборгованість, а також доказ, який би підтверджував про направлення такого листа [PERSON] . Крім того, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії повинен був би також пересвідчитись про отримання цього листа. Вважає, що наявні правові підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, оскільки розмір боргових зобов`язань позивача перед ТОВ «Українські Фінансові Операції», який визначений у виконавчому написі нотаріуса, не є підтвердженим, а також відсутні докази належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, тому за відсутності доказів наявності з боку позивача кредитного боргу у визначеному відповідачем розмірі, у останнього були відсутні правові підстави звернення до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису щодо стягнення такого боргу. Просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М. від 29.04.2021 року № 25519 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованості в розмірі 17074 грн.; стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 908 грн., 454 грн. витрати за подання заяви по забезпеченню позову та витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 8000 грн. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2021 року відкрито провадження по справі, та встановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2021 року, зупинене стягнення на підставі виконавчого напису вчиненого 29.04.2021 року за №25519. Ухвалами Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 07.12.2021 року, 18.01.2022 року, 17.02.2022 року, судом було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису від 29.04.2021 року за №25519. Ухвалами Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 21.03.2022 року, 14.04.2022 року, 17.05.2022 року, у зв`язку з не надходженням до суду від приватного нотаріуса копій матеріалів нотаріальної справи з вчинення виконавчого напису, судом було витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О. засвідчену копію виконавчого напису №25519 від 29.04.2021 року, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Українські Фінансові Операції» заборгованості в розмірі 17074 гривень, та засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження №66028353. 10.06.2022 року до суду, від приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецької К.О., надійшли засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №66028353 з примусового виконання виконавчого напису №25519 від 29.04.2021 року. Відповідач до суду не з`явився, відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином, причину неявки не повідомив, будь яких заяв не надав. Треті особи: Приватний нотаріус Остапенко Є.М., приватний виконавець Білецька К.О., в судове засідання не з`явились. Представником позивача, до суду надана заява про розгляд справи без участі позивача та його представника, позовні вимоги підтримує повністю, просить позов задовольнити. Заперечень щодо ухвалення заочного рішення, від позивача до суду не надходило. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Відповідно до ст. 247 ч.2 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, розглянувши надані документи та матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, встановив наступні факти та відповідні до них правовідносини. За загальним правилом ст.\~15,\~16 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1\~ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.\~\~ При цьому, відповідно до\~ст. 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19\~статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена\~Глава 14 Закону України «Про нотаріат»\~та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом\~встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За дослідженими матеріалами справи, судом встановлено, що відповідно до матеріалів виконавчого провадження №66028353, 29.04.2021 року, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 25519, про стягнення з [PERSON] , невиплачені в строк грошові кошти на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські Фінансові Операції», якому Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона», на підставі договору факторингу № 1-31/08-В від 31.08.2019 року відступлено право вимоги за Кредитним договором №1402826 від 15.07.2019 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Верона» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 30.08.2020 року по 28.04.2021 року у розмірі: заборгованість за тілом кредиту 2000 грн.; заборгованість за нарахованими і несплаченим відсоткам 1102 грн.; заборгованість за нарахованою пенею 13572 грн., та загальна сума, що підлягає стягненню 17074 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Білецькою К.О. від 07.07.2021 року(ВП №66028353) відкрите виконавче провадження. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З виконавчого напису вбачається, що він вчинений на підставі ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та п. 2 Переліку за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення\~\~ змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною\~Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у\~статті 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені\~статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням\~статті 87 цього Закону. При прийнятті постанови 22.02.2017 року колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 постанови Пленуму ВАС України від 20.05.2013 р. № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі», згідно якого визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Суд з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною\~Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~в частині, з моменту її прийняття. Згідно ч. 5\~ст. 254 КАС України\~в редакції, що діяла на момент ухвалення вказаного судового рішення, постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту проголошення. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня - 22.02.2017 року, отже і п. 2\~постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів»\~також втратив чинність з цього дня. Відповідно до\~статті 124 Конституції України,\~ст. 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21.03.2017 року № 23. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, стосувався лише нотаріально посвідчених договорів, і не міг застосовуватись до кредитного договору, укладеного між позивачем та фінансовою установою. Згідно з позицією, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, як вбачається з матеріалів, на підставі яких приватним нотаріусом був вчинений виконавчий напис, відсутні підтвердження надсилання письмової вимоги (повідомлення) про існування заборгованості. Крім того, не встановлено судом факту отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідачем не подано до суду будь яких належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Суд дійшов висновку про наявність підстав для визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору при поданні позову в розмірі 908 грн., та за забезпечення позову в розмірі 454 грн.

Outcome: approved