Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

28 січня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання малолітньої дитини, припинення стягнення аліментів і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. І. Стислий виклад позицій сторін. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що з 06 серпня 2012 року перебував з відповідачем у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають малолітнього сина: [PERSON] , [INFO] . Проживали разом до середини листопада 2020 року, оскільки в жовтні він дізнався про зраду відповідача з іншим чоловіком та подав до суду позов про розірвання шлюбу. Рішенням Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №166/1399/20 від 30 листопада 2020 року шлюб між ними було розірвано, рішення набрало законної сили 31 грудня 2020 року. За час перебування у шлюбі ними було придбано квартиру [ADDRESS] та автомобіль марки «Nissane» моделі «JUKE» д/н [NUMBER] . Щодо цього майна ними було добровільно досягнуто згоди з поділу: йому - квартиру, відповідачу - автомобіль, що було посвідчено нотаріально 20 січня 2021 року. Договором купівлі-продажу квартири від 26 липня 2019 року, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, договором про поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу від 20 січня 2021 року, актом прийому-передачі квартири від 22 січня 2021 року, посвідчених нотаріально, підтверджується його одноособове право власності на зазначену вище квартиру. Наразі відповідач зареєстрована за адресою своєї матері: [ADDRESS] , хоча фактично проживає в місті Дніпрі (точна адреса невідома) в орендованій квартирі. Наразі гостро стоїть питання щодо місця проживання дитини, оскільки відповідач таємно від нього намагалася забрати документи зі школи, щоб забрати проживати сина до м. Дніпра. При цьому, після розірвання стосунків з відповідачкою, син постійно проживає з ним, відвідує школу, де має налагоджені соціальні зв`язки. Він працює, має стабільний дохід, не має захворювань, які б перешкоджали йому займатися вихованням сина, має у приватній власності житло, в якому створені всі необхідні умови для повноцінного розвитку, навчання та проведення дозвілля дитини, маються власне ліжко, місце для виконання учбових завдань, наявні іграшки та інші розважальні предмети, він позитивно характеризується за місцем проживання та роботи, дитина навчається в школі м.Першотравенська, він відвідує школу, батьківські збори, син адаптувався під учбовий процес, для нього вже є все звичним, він має друзів, налагоджений контакт з першим вчителем, що є дуже важливим для становлення та розвитку дитини. Зміна місця проживання в іншому місті може негативно вплинути як на психіку, так і на розвиток дитини. В місті Першотравенську у дитини проживають дідусі та бабусі, як з боку позивача, так і з боку колишньої дружини, що також вважає важливим соціально-сімейним моментом, який немає сенсу переривати лише через бажання його матері проживати з іншим чоловіком в іншому місті. Вважає, що [PERSON] допускає аморальну поведінку, яка полягає в тому, що вона в присутності сина в громадському місці вчинила сварку, намагалася забрати його в нього, коли він його забирав зі школи, при цьому, ще й здійснила наклеп щодо нього, що вбачається з постанови суду №186/1566/20 від 16 рудня 2020 року, яка набрала законної сили, якою його визнано невинним у здійснені фізичного насильства щодо [PERSON] . Натомість свідок, допитаний в суді, повідомила, що саме [PERSON] влаштувала конфлікт, намагалася забрати дитину та штовхала його, а він лише відштовхував її від себе, щоб не допустити її до себе, тримаючи дитину на руках, яка міцно схопилася руками за його шию. З цього приводу ним подано заяву до органів поліції щодо дій [PERSON] , але внаслідок її переїзду до м. Дніпро, щодо неї матеріали, як йому відомо, і досі не направлені до суду. Окрім того, згідно судового наказу №186/1416/20 від 09 листопада 2020 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 26 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. При цьому, як підтверджується довідкою від 26 січня 2021 року, виданою ОСББ «Політ», та довідкою №348 про склад сім`ї зареєстрованих у житловому будинку осіб від 26 січня 2021 року, виданою ЦНАП виконкому Першотравенської МР, підтверджується, що він з сином зареєстровані та фактично проживають в кв. [ADDRESS] , а актом №16 від 26 січня 2021 року, складеним ОСББ «Політ», підтверджується, що відповідач не проживає в кв. [ADDRESS] з 15 листопада 2О20 року. Таким чином, з 15 листопада 2020 року та до сьогодні син проживає разом зі ним, відповідач аліменти на користь сина не витрачає. Відповідач ухиляється від покладеного на неї у відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свого сина [PERSON] . Це, зокрема, виявилося у тому, що вона відмовляється добровільно надавати кошти на його утримання, а саме: на придбання одягу, продуктів харчування, медикаментів тощо. Тому вважає за необхідне звернутися до суду з цими вимогами, щоб припинити стягнення аліментів на утримання сина - [PERSON] з нього та стягувати їх з відповідача. Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з ним - [PERSON] , за місцем їх спільної реєстрації по [ADDRESS] ; припинити з дня звернення до суду стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, які стягнуто від дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 26 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, по судовому наказу №186/1416/20 від 09 листопада 2020 року; стягнути з [PERSON] , [INFO] , на його користь кошти на утримання (аліменти) сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, які стягувати від дня пред`явлення цього позову до суду, і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно, допустивши негайне виконання рішення суду у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць; стягнути з відповідача судові витрати по справі. 01 березня 2021 року відповідач за первісним позовом - [PERSON] звернулася до Першотравенського міського суду Дніпропетровської області із зустрічною позовною заявою, яку уточнила 10 березня 2021 року, до відповідача [PERSON] , треті особи: служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області, орган опіки та піклування - виконавчий комітет Першотравенської міської ради Дніпропетровської області про визначення місця проживання малолітньої дитини. В обґрунтування зустрічного позову зазначила, що 06 серпня 2012 року нею та [PERSON] було укладено шлюб. У шлюбі народився малолітній син - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Петропавлівського міського суду Дніпропетровської області у справі № 186/1399/20 від 30 листопада 2020 року шлюб між ними розірвано. Відповідне рішення набрало законної сили 31 грудня 2020 року. При розірванні шлюбу сторонами не було досягнуто згоди щодо місця проживання дитини, син наразі зареєстрований за місцем проживання батька. Батько дитини вчиняє перешкоди матері на здійснення спілкування та побачення з дитиною, чим порушує її батьківські права та ускладнює виконання обов`язків, вчиняє сварки на очах у дитини та проявляє зневажливе ставлення до особи матері. Така поведінка батька, може спричинити негативні наслідки для психічного здоров`я [PERSON] . Вона є рідною матір`ю малолітньої дитини, любить свого сина, бажає піклуватися про нього, спілкуватися з ним та займатись його вихованням, може забезпечити належні умови проживання та утримання, оскільки зареєстрована як ФОП, забезпечена роботою та отримує дохід, достатній для забезпечення потреб малолітньої дитини. Згідно висновків акту оцінки потреб сім`ї/особи від 05 січня 2021 року, складеного КЗ «Центр надання соціальних послуг» Слобожанської селищної ради, під час перебування [PERSON] за місцем проживання матері, він був доглянутий, добре харчувався, належним чином забезпечений одягом, а також відвідує школу та забезпечений всім необхідним шкільним приладдям. Під час складення відповідного акту, дитина почувалася добре та була привітною. Дитина не має ознак фізичного чи психологічного насильства. Отже, дана обставина свідчить про те, що мати гарно дбає про потреби сина та належним чином здійснює його утримання. Характеристикою, виданою СЗШ №5 м. Першотравенська на учня 1-А класу [PERSON] , що надана до позову позивачем за первісним позовом, підтверджується, що мати є небайдужою до навчання та виховання свого сина. Також, звертає увагу суду, що з метою найбільшого забезпечення інтересів дитини, мати має намір перевести сина до спеціалізованої школи з поглибленим вивченням іноземних мов, проте, батько дитини - [PERSON] , категорично проти переведення дитини до іншої школи, незважаючи на те, що [PERSON] готові прийняти до відповідного класу КЗ освіти «Спеціалізована школа №7 з поглибленим вивченням іноземних мов» Дніпропетровської міської ради, що підтверджується довідкою №02-10/201 від 05 листопада 2020 року та довідкою, виданою Першотравенською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів №5 виконавчого комітету Першотравенської міської ради №611 від 17 листопада 2020 року. Крім того, сам [PERSON] зазначав, що також хоче займатися спортом, а саме: плаванням в басейні, який знаходиться за місцем проживання матері, в смт. Слобожанське, Дніпропетровської області, який нещодавно відкрився (https://gorod.dp.ua/news/181303), такі заняття дитини також будуть сприяти його фізичному розвитку. Проживання дитини саме з матір`ю буде відповідати її найбільшим інтересам, оскільки враховуючи викладені вище обставини доводять, що найбільшу турботу про права інтереси дитини здійснює саме [PERSON] . Просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю - [PERSON] ; судові витрати покласти на відповідача. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. В судовому засіданні позивач за первісним позовом - відповідач за зустрічним позовом - [PERSON] свої позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просить їх задовільнити, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] - відмовити в повному обсязі, доповнив, що з моменту народження дитини насолоджується життям з сином, дбає про нього, забезпечує всім необхідним. Підтримує все, що зазначено в його позовній заяві, дитина з січня 2021 року проживає з ним, а мати дитини проживає в м.Дніпрі. Відповідач за первісним позовом - позивач за зустрічним позовом - [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату розгляду справи повідомлена. Представник відповідача за первісним позовом - позивача за зустрічним позовом - [PERSON] - адвокат Корсуновський П.Ю. в судовому засіданні зустрічні позовні вимоги підтримав, просить їх задовільнити, а в задоволенні первісного позову відмовити, доповнив, що у лютому 2022 року відбулося вторгнення рф на територію України, з вересня 2022 року розпочнуться заняття в учбових закладах, де є бомбосховища, в м.Дніпрі, за місцем проживання матері дитини, такі заклади з бомбосховищами є, а у м.Першотравенську, де проживає батько дитини - не має, тому знову буде у дитини дистанційне навчання. Крім того, в м.Дніпрі для дитини безпечніше, адже м.Першотравенськ розташоване близько до лінії фронту. Те, що у матері дитини не має нерухомості у власності - не є причиною, по якій не може дитина з нею проживати, адже є сім`ї, які роками винаймають житло, мати дитини забезпечує дитину іграшками, передає речі, спілкується з дитиною через двері квартири бабусі. Головне в цій справі не заробіток матері, а те, що малолітня дитина повинна проживати з матір`ю. Дитина говорить про те, що хоче жити з мамою. Представник третьої особи - служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, просить ухвалити рішення згідно чинного законодавства. Представник третьої особи - органу опіки та піклування - виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області в судовому засіданні підтримала висновок органу опіки щодо доцільності проживання дитини разом з батьком, в інтересах дитини, доповнила, що за інформацією школи та батьків дитини, [PERSON] , 2014 року народження, з початку 2021 року по теперішній час, проживає разом з батьком - [PERSON] в м.Першотравенську, відвідує ЗОШ №5 м.Першотравенська. До 13 травня 2022 року мати дитини - [PERSON] жодного разу не зверталася до них щодо побачень з дитиною, за характеристикою школи - мати ні разу не дзвонила, не спілкувалася з дитиною, жодного разу мати дитини не зверталася до служби у справах дітей з приводу перешкод, які б чинив їй батько дитини у спілкуванні з останньою, звернулася лише 13 травня 2022 року з цього приводу. Матір дитини запрошували на засідання органу опіки для надання висновку щодо місця проживання дитини. Вона довідку про доходи не дала, сказала, що в неї доходи по нулях. Власного життя мати дитини не має, в зареєстрованому шлюбі не перебуває, проживає з чоловіком, шлюб з яким офіційно незареєстрований у м.Дніпрі, в його житлі, він може в будь-який час виселити її з житла. Батько дитини працює на шахті, має дохід, має у власності житло в м.Першотравенську, де створені всі умови для проживання та розвитку дитини. Вони спілкувалися з дитиною, у нього є все необхідне, окрема кімната, дитина сказала, що дуже любить маму, сумує за нею, але жити хоче з батьком, мама дзвонить йому один раз у 2-3 дні. Вважає, що в інтересах дитини, слід визначити місце проживання її з батьком. Крім того, мати дитини отримує аліменти, які виплачує їй батько дитини на утримання сина, хоча син проживає з ним весь цей час, на їх запитання, куди мати дитини витрачає отримані аліменти, вона відповіла, що аліменти на дитину зберігає на своїй картці, їй було запропоновано відкрити картку на дитину і туди перераховувати отримані аліменти, вона не надала виписку з банку про відкриття рахунку дитині. Мати дитини сказала, що у дитини є все необхідне, ще більше, ніж аліменти батька, але доказів цього не надала ніяких. Дитина з батьком проживає по [ADDRESS] , це підтвердили сусіди, в квартирі знаходилися речі дитини, підручники, приготована їжа, окрема кімната для дитини, останній показав диван, де він спить. Твердження [PERSON] про те, що батько дитини чинить їй перешкоди в спілкуванні з дитиною, не відповідають дійсності, бо вона з початку 2021 року по 13 травня 2022 року жодного разу не зверталася до служби з цього приводу. З дитиною вони спілкувалися, він любить маму. Взимку, на канікулах, дитина була у матері. [PERSON] не зверталася до служби з повідомленнями про те, що їй чиняться перешкоди у спілкуванні з дитиною, до того часу, поки служба не зробила їй зауваження, що вона не спілкується з дитиною довгий час, на що вона відповіла, що не має на це змоги. Обстеження умов проживання дитини проводилося за місцем реєстрації та проживання дитини - по [ADDRESS] . Дитина сторін не хоче проживати в одній квартирі з іншим чоловіком, з яким проживає його мати. У [PERSON] не має доходів, за що вона буде наймати житло? Вона сама сказала, що доходів не має, закрила по нулях. [PERSON] вони викликали на засідання комісії, повідомили про дату за тиждень, зібралася комісія, за дві хвилини до початку засідання, [PERSON] написала заяву, що не приїде на засідання, бо працює, попросила перенести на 13 травня 2022 року, за її проханням комісія знову збиралася вже 13 травня 2022 року, вона приїхала, сказала, що в неї не має доходів. Вони телефонували до Слобожанської селищної ради з приводу обстеження умов проживання матері, вони сказали, що зробили б його за один день, але [PERSON] до них з цього приводу не зверталася, а вони не мають права виїжджати за місцем проживання матері, вона сама повинна була звернутися до відповідної служби, щоб склали акт умов проживання. У неї різні адреси проживання в усіх документах. В інтересах дитини вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком. ІІІ. Фактичні обставини справи, встановлені судом. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає встановленими наступні факти та обставини. Згідно ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) перебували у зареєстрованому шлюбі з 06 серпня 2012 року, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб [NUMBER] від 06 серпня 2012 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [NUMBER] від 20 травня 2014 року. Копією судового наказу Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/1416/20 від 09 листопада 2020 року підтверджується, що стягнуто аліменти на користь [PERSON] , на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) з [PERSON] , але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 26 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Копією рішення Першотравенського міського суду Дніпропетровської області №186/1399/20 від 30 листопада 2020 року підтверджується, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу були задоволені, шлюб між сторонами розірваний. [PERSON] та [PERSON] , 2014 року народження, зареєстровані та проживають по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою ОСББ "Політ" від 26 січня 2021 року. [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] з 25 січня 2021 року, що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання виконавчого комітету Першотравенської міської ради від 29 січня 2021 року. Актом ОСББ "Політ" №016 від 26 січня 2021 року підтверджується, що [PERSON] не проживає по [ADDRESS] з 15 листопада 2020 року по 25 січня 2021 року. Сторонами по справі не заперечується, що з січня 2021 року по час ухвалення рішення суду, [PERSON] не проживає за місцем реєстрації та проживання дитини - [PERSON] , 2014 року народження, останній зареєстрований та проживає разом з батьком - [PERSON] [PERSON] працює в ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з 10 грудня 2018 року гірником підземним, за період з квітня 2020 року по вересень 2020 року його середній дохід на місяць становить 16 977,76 гривень, загальна сума нарахованого доходу за вказаний період становить 101 866,59 гривень, що підтверджується довідкою ВСП ШУ "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" від 28 жовтня 2020 року. Виробничою характеристикою підтверджується, що [PERSON] працює гірником підземним дільниці РВР ВСП "ШУ "Дніпровське" ПрАТ "ДТЕК Павлоградвугілля" з 06 лютого 2020 року. За час роботи зарекомендував себе з позитивного боку, завдання виконує у повному обсязі, прогулів, порушень ТБ не має, користується авторитетом та повагою серед товаришів по роботі, за характером врівноважений, спокійний, доброзичливий. Довідкою КП "Першотравенська МЛ" підтверджується, що [PERSON] здоровий, на обліку у лікарів нарколога та психіатра не перебуває. Характеристикою учня 1-А класу середньої ЗОШ №5 м.Першотравенська [PERSON] , підтверджується, що він навчається у даному закладі з 01 вересня 2020 року, дитина виховується у повній сім`ї, тато і мама цікавляться навчанням і вихованням сина, також, приводила і забирала зі школи бабуся - мати батька дитини - [PERSON] , яка теж цікавиться успіхами онука. Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №175338513 від 26 липня 2019 року підтверджується, що [PERSON] є власником 1/1 частки квартири [ADDRESS] , згідно договору купівлі-продажу від 26 липня 2019 року. Копією договору про поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу від 20 січня 2021 року, посвідченого приватним нотаріусом Першотравенського міського нотаріального округу за р.№26 підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] провели поділ спільного сумісного майна, набутого за час шлюбу. Внаслідок поділу у власність [PERSON] перейшла трикімнатна квартира [ADDRESS] , а у власність [PERSON] - транспортний засіб марки «Nissane» моделі «JUKE» д/н [NUMBER] . Копією постанови в справі про адміністративне правопорушення №186/1544/20 від 14 грудня 2020 року підтверджується, що провадження по справі про адміністративне правопорушення про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ч.1 ст.173-2 КУпАП закрите на підставі п.1 ст.247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу вказаного адміністративного правопорушення, стосовно подій 18 листопада 2020 року за заявою [PERSON] . Копією акту оцінки потреб сім`ї/особи КЗ "Центр надання соцпослуг" ССР від 05 січня 2021 року підтверджується, що [PERSON] є ФОП, проживає без реєстрації по [ADDRESS] . На час складання акту - з 04 по 05 січня 2021 року, з нею проживає її син - [PERSON] , 2014 року народження, зареєстрований по [ADDRESS] , учень ЗОШ №5 м.Першотравенська, син її співмешканця - [PERSON] , 2005 року народження, зареєстрований в с.Дмитрівка, Петропавлівського району, Дніпропетровської області, студент, та її співмешканець - [PERSON] , зареєстрований в с.Дмитрівка, Петропавлівського району, пенсіонер, підробляє водієм, є особою з інвалідністю 3 групи. На час складання акту у дитини - [PERSON] наявні іграшки, матір`ю забезпечено повноцінне харчування сина, [PERSON] розповів, що дуже любить маму, добре відноситься до дяді [PERSON] та [PERSON] , з яким товаришує. Зі слів матері, дитина навчається в м.Першотравенську, але буде навчатися в м.Дніпрі, у дитини добрі стосунки з однокласниками, спілкується з бабусями та дідусем, батько дитини часто був на заробітках закордоном, тому рідко спілкувався з сином. Дитина проживає із матір`ю приблизно тиждень, вона забрала його без дозволу батька, зі слів матері, хлопчик буде проживати у неї до 24 січня 2021 року, збираються документи для визначення місця проживання дитини. Зі слів матері дитини, в неї є власна крамниця в м.Першотравенську, якою володіє разом з матір`ю, [PERSON] отримує пенсію, регресні виплати, підробляє водієм. Обоє дорослих приділяють своїм дітям достатньо уваги, цікавляться їх успіхам в навчанні, намагаються забезпечувати всебічний розвиток. В зазначеній квартирі, зі слів [PERSON] , за вказаною адресою вони проживають, приблизно 4 місяці, тому він ще ні з ким не подружився, його друзі в м.Першотравенську, батько [PERSON] - [PERSON] говорить, що мати хлопця із молодшою дитиною проживають у м.Дніпрі, з ними не спілкуються, бо мати забороняє, але хлопець не втрачає надії налагодити взаємини з братом. Вказане житлове приміщення знаходиться в іпотеці на 20 років, платежі вносяться вчасно. Сім`я проживає в новобудові, 2-кімнатна квартира (44 кв.м.), у хлопчиків окрема кімната, в якій є окремі ліжка, робочий стіл, полиці. В квартирі зроблено косметичний ремонт, підведені всі комунікації. Згідно податкової декларації ФОП [PERSON] від 06 січня 2021 року, показники господарської діяльності для платників єдиного податку першої групи за 2020 рік : нуль ; показники господарської діяльності для платників єдиного податку другої групи: по 1 700,28 гривень на квартал. Довідкою КЗО "Спеціалізована школа №7 з поглибленим вивченням іноземних мов" ДОР від 05 листопада 2020 року підтверджується, що [PERSON] дійсно буде навчатися в даному закладі освіти при наявності необхідних документів. Листом Першотравенської ЗОШ №5 від 17 листопада 2020 року №611 у відповідь на заяву [PERSON] про видачу документів сина в зв`язку з переводом до КЗ "Спеціалізована школа №7 з поглибленим вивченням іноземних мов" ДОР підтверджується, що документи учня [PERSON] не можуть бути видані їй, так як у зв`язку із розлученням батьків питання з ким залишиться дитина знаходиться на розгляді в суді, батьки не можуть дійти згоди щодо місця подальшого навчання і проживання дитини, батько дитини категорично проти переведення дитини до іншої школи, зміни місця проживання. Листом служби у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області від 29 березня 2021 року №77 підтверджується, що відповідно до акту обстеження умов проживання [PERSON] , складеного працівниками ССД Слобожанської селищної ради від 16 березня 2021 року, квартира розташована по [ADDRESS] , перебуває в іпотечному кредиті, який оформлено на співмешканця матері [PERSON] - [PERSON] , а мати дитини - [PERSON] - поручитель, у приміщенні незареєстрована. У квартирі змінене цільове призначення кімнат, з кухні зроблено кімнату для проживання дорослих, а окремо зроблено дитячу кімнату, в якій наразі проживає син співмешканця, але є окреме ліжко та місце для навчання, де в майбутньому планується проживання малолітнього [PERSON] . Можливості заслухати думку дитини не було, оскільки дитина перебувала за місцем своєї реєстрації в м.Першотравенську, де відвідує навчальний заклад та проживає разом з батьком за місцем реєстрації. За місцем проживання матері малолітній [PERSON] приїжджає на вихідні та канікули. Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного Реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №250417668 від 30 березня 2021 року підтверджується, що квартира [ADDRESS] , де проживає мати дитини - [PERSON] , без реєстрації, житловою площею 21,3 кв.м. на праві приватної власності належить [PERSON] . Квартира перебуває в іпотеці, без оформлення заставної, строк виконання основного зобов`язання 05 березня 2040 року, розмір основного зобов`язання 459000 гривень, іпотекодержатель ПАТ АБ "Укргазбанк", іпотекодавець [PERSON] , вид обтяження - заборона на нерухоме майно, обтяжувач - ПАТ АБ "Укргазбанк", особа, майно/права якої обтяжуються - [PERSON] , обтяження з приводу повернення грошових коштів у розмірі 459 000 гривень. Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дитини, яка опинилася в складних життєвих обставинах від 16 березня 2021 року, складеним ССД Слобожанської селищної ради підтверджується, що квартира, яка обстежується та в якій проживає без реєстрації мати дитини - [PERSON] , розташована по [ADDRESS] , перебуває в іпотечному кредиті, який оформлено на співмешканця матері [PERSON] - [PERSON] , а мати дитини - [PERSON] - поручитель, у приміщенні незареєстрована. У квартирі змінене цільове призначення кімнат, з кухні зроблено кімнату для проживання дорослих, а окремо зроблено дитячу кімнату, в якій наразі проживає син співмешканця, але є окреме ліжко та місце для навчання, де в майбутньому планується проживання малолітнього [PERSON] . За місцем проживання матері малолітній [PERSON] приїжджає на вихідні та канікули. В даній квартирі, на момент обстеження, проживають без реєстрації: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Мати дитини - ФОП, дохід складає від 20 000 до 25 000 гривень на місяць. В сім`ї добрі взаємовідносини. Для проживання та розвитку дитини створені належні умови. Батько дитини - [PERSON] звертався до ССД виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області у січні 2021 року стосовно того, що з 30 грудня 2020 року його колишня дружина [PERSON] вивезла їх дитину у невідомому напрямку, до 12 січня 2021 року місце знаходження дитини батьку невідоме. В переписці з [PERSON] по " Вайберу ", вона обіцяла привезти сина по закінченню канікул - 10 січня 2021 року, вона працює, невідомо з ким в цей час знаходиться дитина, своїми діями [PERSON] чинить перешкоди у його спілкуванні з дитиною, просив вжити заходи до [PERSON] ; 15 січня 2021 року стосовно того, що його колишня дружина [PERSON] уникає спілкування, не дає йому можливості бачитися з дитиною, спілкуватися з нею, брати участь у вихованні дитини, він не має змоги контролювати навчання сина, не знає, чи навчається дитина дистанційно, чи забезпечена йому можливість навчатися, тобто, як батько дитини він позбавлений всіх гарантованих прав відносно своєї дитини, колишня дружина відмовляється повертати сина, говорить, що поверне дитину після того, як вони поділять спільне майно, тобто син став жертвою матеріальних забаганок своєї матері, вона ним маніпулює. Матеріали справи містять скріншоти з телефонної переписки [PERSON] з [PERSON] , дати спілкування не вбачаються, однак з якої вбачається, що [PERSON] просить [PERSON] повернути йому сина, на що остання відповідає, що спочатку роблять розподіл, потім вирішують питання з дитиною, наполягає на розподілі майна: йому квартиру, їй машину. На запитання [PERSON] : "Я правильно понял, отдаю машину и ты привозишь сына?" Відповідь [PERSON] : "Ты правильно понял. Я хочу по человечески"; крім того, [PERSON] пише, що після роботи приїде за дитиною, приблизно о 21:30 годині, просить покласти теплі штани-комбінізон, на що [PERSON] відповідає, що це пізно, син в цей час спить, на що [PERSON] відповідає, щоб сина спати не ложили, у неї звіт, вона до 20 години на роботі. Повідомленням Першотравенського ВП Павлоградського ВП ГУНП в Дніпропетровській області від 24 листопада 2020 року №51.1-7926 підтверджується, що [PERSON] звертався 18 листопада 2020 року на лінію "102" з приводу того, що дружина не впускає його в спільну квартиру по [ADDRESS] , також, при перевірці баз даних НПУ було встановлено, що він знову зателефонував на спецлінію "102" і сповістив, що допомога поліції не потрібна, так як він потрапив до квартири. Інших звернень від [PERSON] стосовно [PERSON] до поліції не надходило. Фотографіями, долученими до матеріалів справи підтверджується, що 05 січня 2021 року, 13 січня 2021 року, 06 лютого 2021 року, 07 лютого 2021 року, 27 лютого 2021 року, 28 лютого 2021 року, 27 березня 2021 року, 28 березня 2021 року малолітній [PERSON] перебував у своєї матері - [PERSON] в м.Дніпрі. 20,21,22,24,25 січня 2021 року мати дитини виконувала з ним домашні завдання. Довідкою КНП "Першотравенська МЛ" від 11 березня 2021 року підтверджується, що [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] , на обліку у психіатра не перебуває. Характеристикою, виданою [PERSON] 20 січня 2021 року в ССД Слобожанської селищної ради, підтверджується, що [PERSON] є директором ФОП " [PERSON] ", є цілеспрямованою, діловою людиною, крім магазину " [INFO] " (канцтовари), працювала в фінансових установах, банках. По роботі завжди досягала поставлених цілей. Також, [PERSON] є турботливою матір`ю свого 6-річного сина [PERSON] . Характеристикою, виданою [PERSON] 18 січня 2021 року в ССД Слобожанської селищної ради, підтверджується, що [PERSON] є директором ФОП " [PERSON] ", знайома з нею з 4 років, остання є дуже позитивною та спокійною людиною, без шкідливих звичок, цілеспрямована, по роботі завжди добивалася поставлених цілей, прагнула до кращого, також, є хорошою мамою, її 6-річний син окутаний увагою, піклуванням, ні в чому не має потреби. До матеріалів справи, за клопотанням представника [PERSON] , було долучено копію договору оренди житла від 26 травня 2021 року та фотознімки вказаної квартири, однак суд, при ухваленні рішення, за клопотанням представника [PERSON] не бере ці доказ до уваги, оскільки вони на момент ухвалення рішення по справі, втратили свою актуальність. Уточненим висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради щодо доцільності проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком - [PERSON] від 13 травня 2022 року, підтверджується, що малолітня дитини [PERSON] , 2014 року народження, зареєстрований та проживає разом з батьком [PERSON] по [ADDRESS] , навчається у Першотравенському ліцеї №5 з 01 вересня 2020 року. Згідно характеристики ліцею, дитина позитивно характеризується, з 26 січня 2021 року дитиною опікуються батько та бабуся по лінії батька. Вони приводять і забирають хлопця зі школи, контролюють навчальний процес, забезпечують всім необхідним для повноцінного життя. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його навчанням і поведінкою, спілкується з класним керівником телефоном, часто відвідує школу, забезпечує зайнятість сина в позаурочний час: індивідуальні заняття з англійської мови та заняття в спортивній секції. Мати дитини - [PERSON] за час навчання в 2 класі жодного разу класному керівнику не телефонувала, успіхами сина не цікавилася, школу не відвідувала. Батько дитини зареєстрований та проживає у власній квартирі, працює гірником підземним в ВСП "ШУ "Дніпровське", позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, за лікарськими показниками - здоровий. З [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання малолітнього [PERSON] , заборгованість по аліментах відсутня, у квартирі створені належні умови для проживання, виховання та розвитку дитини, дитина має окрему кімнату, в якій є шафа для одягу, спальне місце, постільна білизна, полиці для книжок, письмовий стіл, телевізор, іграшки, сезонний одяг. Мати дитини - [PERSON] зареєстрована по [ADDRESS] , з її слів, фактично проживає в квартирі свого співмешканця, яка знаходиться в іпотеці, за адресою: [ADDRESS] . Є приватним підприємцем, має самостійний дохід, але документи, які б це підтвердили, надати не може. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов, складеного ССД Слобожанської селищної ради 16 березня 2021 року, за вказаною адресою, де проживає [PERSON] для виховання та розвитку дитини створені такі умови: окреме спальне ліжко, місце для навчання, місце для зберігання речей. Враховуючи інтереси дитини, вважають за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком - [PERSON] . ІV. Оцінка суду. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина перша статті 15 ЦК України). Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу, та перераховує, що може бути способами захисту цивільних прав та інтересів. Стосовно позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з ним та зустрічних позовних вимог [PERSON] про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] з нею, суд приходить до наступного. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою статті 7 Сімейного кодексу України (далі - СК України) сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (частина третя статті 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно статті 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У частині першій статті 9 Конвенції про права дитини передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в найкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до частини першої статті 18, частини першої статті 27 Конвенції про права дитини держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до частин другої, четвертої статті 29 Цивільного кодексу України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Статтею 161 СК України передбачено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. У рішенні ЄСПЛ від 11 липня 2017 року у справі «М. С. проти України», заява № 2091/13, суд зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним (§ 76). У § 54 рішення Європейського суду з прав людини «Хант проти України» від 07 грудня 2006 року, заява № 31111/04, зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Зокрема, стаття 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод не надає батькам права вживати заходів, які можуть зашкодити здоров`ю чи розвитку дитини. Аналіз наведених норм права, практики Європейського суду з прав людини дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів самої дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім права батьків. Міжнародні та національні норми не містять положень, які б наділяли будь-кого з батьків пріоритетним правом на проживання з дитиною. При визначенні місця проживання дитини судам необхідно крізь призму врахування найкращих інтересів дитини встановлювати та надавати належну правову оцінку всім обставинам справи, які мають значення для правильного вирішення спору. Отже, при розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах. Перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 19 СК України при розгляді судом спорів, зокрема, щодо місця проживання дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Нормами статті 19 СК України встановлено, що при розгляді спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, визначення місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе, не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних в результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Згідно з частиною шостою статті 19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечать інтересам дитини. Матеріали справи містять докази того, що в листопаді 2020 року сторони по справі розірвали шлюбні відносини. Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] , звернувшись до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з [PERSON] аліментів на її користь на утримання малолітнього сина - [PERSON] , 2014 року народження, в розмірі 1/4 частки заробітку (доходу) щомісячно, яку було задоволено судом та видано відповідний судовий наказ, виїхала на постійне місце проживання до смт.Слобожанське, Дніпровського району, Дніпропетровської області, де проживає без реєстрації в квартирі свого чоловіка, шлюб з яким офіційно незареєстрований, та його неповнолітнім сином, 2005 року народження. Квартира перебуває в іпотеці, накладено заборону відчуження до погашення боргу на користь ПАТ АБ "Укргазбанк". Зареєстрована [PERSON] по [ADDRESS] . Доказів того, що [PERSON] має у власності житлове приміщення, не надано. В квартирі, де фактично проживає [PERSON] , створені всі належні умови для проживання малолітньої дитини. Малолітня дитина - [PERSON] проживає за місцем своєї реєстрації та реєстрації свого батька - [ADDRESS] , з січня 2021 року разом батьком - [PERSON] . Вказана трикімнатна квартира є одноособовою власністю [PERSON] . В даній квартирі створені всі необхідні умови для повноцінного життя та розвитку дитини, є окрема кімната для дитини, в якій містяться необхідні речі для навчання та відпочинку дитини з урахуванням його віком. З 01 вересня 2020 року дитина навчається в Першотравенському ліцеї №5, має хороші здібності, позитивно характеризується, має друзів. Батько дитини працює гірником підземним на вугільнопромисловому підприємстві, має стабільний дохід. Мати дитини займається підприємницькою діяльністю, доказів про доходи не надала. Батько дитини позитивно характеризується за місцем роботи та проживання, відповідні характеристики надані суду. Матір дитини охарактеризували її знайомі з позитивного боку, характеризуючих даних, наданих безсторонніми особами, - за місцем проживання чи роботи, суду не надано. Батьки дитини за станом здоров`я мають можливість виховувати та утримувати дитину. Дитина з січня 2021 року по цей час знаходиться на утриманні свого батька, оскільки проживає постійно саме з ним, батько дитини забезпечує сина всім необхідним, створює для нього всі необхідні умови для розвитку та гармонійного життя, годує його, купує одежу, тощо. Мати дитини з 26 жовтня 2020 року отримує з батька дитини аліменти на утримання сина, заборгованості зі сплати аліментів батько дитини не має, однак суду не надано доказів того, що аліменти витрачаються матір`ю дитини щомісячно саме на утримання сина, крім того, матеріали справи не містять доказів того, що мати дитини бере участь в її утриманні. Матеріали справи не містять доказів того, що [PERSON] перешкоджав чи перешкоджає [PERSON] спілкуватися з дитиною, дбати про сина, опікуватися та утримувати його. Судом встановлено, що на канікулах і вихідних/святкових днях, [PERSON] брала дитину за місцем свого фактичного проживання - в смт.Слобожанське, проводила з ним час. [PERSON] не зверталася до ССД з приводу того, що [PERSON] чинить їй перешкоди у спілкуванні з дитиною. Судом встановлено, що з вересня 2020 року - початку навчання дитини в навчальному закладі, обидва батьки цікавилися життям, здоров`ям дитини, його навчанням, розвитком, відвідували навчальний заклад, де він навчається, спілкувалися з вчителями. Крім них, шкільним життям та успіхами дитини, також цікавилася бабуся по лінії батька. Розгляд вказаної цивільної справи потребував тривалого часу, під час засідання органу опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області для складання уточненого висновку щодо місця проживання дитини, за клопотанням представника [PERSON] , - 13 травня 2022 року, встановлено, що з 26 січня 2021 року дитиною опікуються батько та бабуся по лінії батька. Вони приводять і забирають хлопця зі школи, контролюють навчальний процес, забезпечують всім необхідним для повноцінного життя. Батько приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться його навчанням і поведінкою, спілкується з класним керівником телефоном, часто відвідує школу, забезпечує зайнятість сина в позаурочний час: індивідуальні заняття з англійської мови та заняття в спортивній секції. Мати дитини - [PERSON] за час навчання сина в 2 класі (вересень 2021 року - травень 2022 року) жодного разу класному керівнику не телефонувала, успіхами сина не цікавилася, школу не відвідувала. Під час спілкування представників ССД Першотравенської міської ради Дніпропетровської області з малолітнім [PERSON] , останній пояснив, що любить і маму, і папу, але хоче жити в м.Першотравенську з папою. Представникам ССД Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області дитина пояснила, що любить маму, має хороші відносини з її чоловіком та його сином. В подальшому, з`ясувати думку дитини за місцем проживання її матері не було можливості, оскільки дитина перебувала за місцем своєї реєстрації в м.Першотравенську, де відвідує навчальний заклад та проживає разом з батьком за місцем реєстрації. За місцем проживання матері малолітній [PERSON] приїжджає на вихідні та канікули. Орган опіки та піклування виконавчого комітету Першотравенської міської ради Дніпропетровської області прийшов до висновку, про доцільне визначити місце проживання [PERSON] , 2014 року народження, разом з батьком - [PERSON] . При таких обставинах, виходячи з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому її сталі соціальні зв`язки в м.Першотравенську Дніпропетровської області, вік, місце навчання, психологічний стан, зокрема більше бажання жити разом із батьком, участь саме батька дитини в її утриманні, вихованні, розвитку протягом тривалого часу, участь бабусі по лінії батька у вихованні та навчанні дитини, те, що мати дитини протягом тривалого часу не піклується про неї, не утримує її, не цікавиться її навчанням, а також дотримуючись балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах, суд дійшов висновку про доцільність подальшого проживання малолітнього [PERSON] , 2014 року народження, разом із батьком, що сприятиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. У контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, з урахуванням ставлення батька до дитини, який належним чином виконує свої батьківські обов`язки, наявність у батька дитини власного облаштованого житлового приміщення, постійного місця роботи, позитивну характеристику батька, його участь у вихованні і навчанні дитини, наявність заробітку, що дозволяє забезпечувати дитину, а також звичний уклад життя дитини, який проживає з батьком тривалий час, з урахуванням того, що протягом навчання дитини у 2 класі мати дитини не цікавилась його успіхами в навчанні, навчальний заклад не відвідувала, класному керівнику не телефонувала, доказів того, що витрачала аліменти за призначенням та приймала участь в утриманні дитини, яка щоденно потребує витрат на годування, наявність одягу за сезоном, витрат на придбання шкільного приладдя, відвідування гуртків за інтересом, витрат на лікування в разі потреби, тощо, та для збереження розвитку дитини у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у визначенні місця проживання малолітнього [PERSON] із матір`ю. Зазначені вище висновки суду, не суперечать висновкам, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц (провадження № 14-327цс18). При цьому, суд зауважує, що [PERSON] не обмежена в можливості реалізації належного їй права на спілкування із сином, вирішивши питання про встановлення порядку участі матері у вихованні дитини. Розуміючи, що спір стосується чутливої сфери правовідносин, в яких батьки не дійшли спільного рішення, суд надає першочергове значення саме найкращим інтересам дитини та проживання дитини з батьком не впливатиме на взаємовідносини матері з сином, оскільки таке проживання дитини, не позбавляє матір батьківських прав та не звільняє її від виконання своїх батьківських обов`язків. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Серявін та інші проти України», заява № 4909/04, від 10 лютого 2010 року). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, Серія A, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. При вирішенні питання про визначення місця проживання, за Сімейним кодексом України, поняття місця проживання має такий зміст. Це - не конкретна адреса і не конкретний населений пункт із вказівкою на будинок, а саме особа, з якою має проживати дитина. Відповідно до ст. 161 Сімейного кодексу України це може бути один із батьків, баба, дід або інші родичі дитини, а також орган опіки та піклування. Дана позиція узгоджується також зі змістом статті 33 Конституції України та статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», за якими кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання на її території, а «прив`язування» одного з батьків, з яким вирішено залишити проживати дитину, до проживання за конкретною адресою безпосередньо суперечить вищевказаному конституційному принципу вільного вибору місця проживання, тому суд не визначає конкретну адресу місця проживання дитини. Що стосується первісних позовних вимог [PERSON] про припинення стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] на утримання дитини з дня пред`явлення позову до суду, суд приходить до наступного. Судовим наказом №186/1416/20, виданим Першотравенським міським судом Дніпропетровської області 09 листопада 2020 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частки з усіх видів заробітку (доходу) але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягувати від дня пред`явлення заяви про видачу судового наказу до суду, тобто з 26 жовтня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття, щомісячно. Судом встановлено, що малолітня дитина на момент пред`явлення первісного позову до суду - 28 січня 2021 року, перебувала на повному утриманні свого батька - [PERSON] та проживає разом з ним до цього часу, саме він опікується дитиною, ним забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення, батько дитини з січня 2021 року самостійно несе витрати на утримання, виховання та розвиток дитини, оскільки дитина мешкає з ним. В той же час мати дитини отримувала аліменти на утримання сина і користувалася ними на власний розсуд, фактично не витрачаючи їх на утримання дитини. Доказів зворотного суду не надала. Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 року і набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч.2 ст.18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. (ч.3 ст.181 СК України). Відповідно до п.17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Аналогічна вимога кореспондується з положеннями ст.273 СК України, якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267 - 271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України) та на підстави припинення сплати аліментів. Стаття 192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, а ст.273 СК України додатково вказує на підстави припинення виплати аліментів. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження, а відсутність імперативної заборони на припинення виплати аліментів, за положеннями ст.273 СК України має на меті скасування їх присудження. З аналізу вказаних статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад, мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому, обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Судом достовірно встановлено, що позивач утримує малолітнього сина, повністю задовольняючи його вимоги щодо життя, здоров`я та дозвілля. Враховуючи встановлені судом обставини, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їх одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача [PERSON] , шляхом звільнення його від сплаті аліментів. Відповідно до ст.2 ЦПК України, завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Спір - це юридичний конфлікт між учасниками правовідносин, у якому кожен з учасників правовідносин захищає свої суб`єктивні права від протиправних дій, невизнання або їх оспорювання. Отже, саме з моменту звернення з відповідним позовом до суду, суб`єктивні права позивача підлягають захисту в судовому порядку. За таких обставин, позовні вимоги про припинення стягнення аліментів підлягають задоволенню з часу звернення позивачем до суду, тобто з 28 січня 2021 року. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення аліментів з [PERSON] на його користь на утримання малолітнього [PERSON] . Даному факту відповідають сімейні правовідносини, які регулюються ст. 51 Конституції України, ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини, ст.5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 86,180-183, 191 СК України. Статтею 51 Конституції України передбачені права дітей на матеріальне утримання з боку батька та права на їх повноцінне життя та всебічний розвиток. Відповідно до ст.ст. 3,18,27 Конвенції про права дитини (ратифікована Постановою ВР України №789 -Х11 від 27 лютого 1991 року), батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття та несуть відповідальність за виховання, розвиток і утримання дитини; у всіх діях щодо дітей … першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини; кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для фізичного, духовного і соціального розвитку дитини. Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають із вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно ст.180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частини 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі . Ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, доньки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Декларацією прав дитини від 1959 року закріплено принцип №4, зі змісту якого дитині має належати право на здорове зростання і розвиток; з цією метою спеціальний догляд і охорона повинні бути забезпечені як їй, так і її матері, включаючи допологовий і післяпологовий догляд. Дитині має належати право на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно зі ст. 27 Конвенції про права дитини, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відтак, обов`язок утримувати дитину - це моральне і найважливіше правове зобов`язання батьків. Обов`язок утримувати дітей виникає з моменту їх народження і зберігається до досягнення ними повноліття. Згідно п.17 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року №3, вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з січня 2021 року проживає разом з батьком - [PERSON] та знаходиться на його повному утриманні, доказів того, що мати дитини - [PERSON] надає матеріальну допомогу на утримання дитини, суду не надано, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує матеріальне становище платника аліментів і приходить до висновку, що з урахуванням матеріального становища позивача, який надає матеріальну допомогу дитині, однак самостійно не може повноцінно утримувати її, оскільки несе інші витрати пов`язані з її фізичним, духовним та моральним розвитком, відповідач є працездатною особою, інших утриманців не має, що не заперечується сторонами, з урахуванням приписів ч.2 ст.183 СК України, суд вважає, що з останньої слід стягнути аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] в розмірі 1/4 частки від всіх видів його заробітку, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з моменту пред`явлення позову до суду, тобто з 28 січня 2021 року, допустивши рішення суду в цій частині до негайного виконання в межах місячної суми стягнення аліментів. V. Розподіл судових витрат між сторонами. У відповідності до ст.141 ЦПК України у зв`язку із задоволенням первісного позову [PERSON] та відмовою в задоволенні зустрічного позову [PERSON] , з відповідача за первісним позовом [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача за первісним позовом [PERSON] судовий збір, сплачений останнім при пред`явленні позову до суду за дві позовні вимоги немайнового характеру: визначення місця проживання дитини та припинення стягнення аліментів, в розмірі 1 816 гривень. Оскільки позивача за первісним позовом - [PERSON] звільнено від сплати судового збору при пред`явленні позовної вимоги про стягнення аліментів на малолітню дитини до суду, позовну вимогу задоволено, то підлягає стягненню з відповідача за первісним позовом - [PERSON] судовий збір на користь держави в розмірі 908 гривень, так як з позовом [PERSON] звернувся 28 січня 2021 року. Судові витрати по справі, понесені позивачем за зустрічним позовом - [PERSON] , слід залишити за останньою, в зв`язку з відмовою в його задоволенні. На підставі викладеного,

Outcome: approved