Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, у якому просить суд розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем [PERSON] . Позов обґрунтовує тим, що з 24.05.2008 року вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Внаслідок різних поглядів на життя, характерів, уподобань, подружнє життя у них не склалось, зникло почуття любові, взаємної згоди та бажання жити подружжям. Між ними постійно виникали сварки на побутовому та особистому підґрунті, вони не могли дійти згоди у вирішенні різних сімейних питань, і на грунті напружених відносин зазначені сварки та непорозуміння переростали у тривалі конфлікти. За таких обставин, шлюбні стосунки між ними фактично припинені, спільне проживання вони припинили, не пов`язані взаємними правами та обов`язками, не мають спільного бюджету та не ведуть спільного господарства, шлюб носить формальний характер, примирення між ними виключається. Вказує, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх з відповідачем шлюбних відносин, оскільки вказані вище обставини продовжуються протягом тривалого часу, а спроби примирення між ними в минулому не принесли жодних результатів. У зв`язку з наведеним, просила шлюб розірвати. Аргументи учасників справи Заперечень на позов відповідач не подав. У судове засідання позивачка [PERSON] не з`явилася, подала заяву у якій просила суд розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити. Після розірвання шлюбу змінити їй прізвище не просила. Відповідач [PERSON] у судове засідання також не з`явився, подав до суду заяву у якій позовні вимоги визнав, проти їх задоволення не заперечив. Розгляд справи просив здійснити без його участі. Позиція суду Відповідно до вимог ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання належним чином повідомленого учасника справи не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов наступного висновку. Короткий зміст фактичних обставин справи Сторони знаходяться у шлюбі, який зареєстрований 24.05.2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Красилівського районного управління юстиції Хмельницької області, про що в Книзі реєстрації шлюбів було зроблено відповідний актовий запис № 39 (а.с.6). Від спільного проживання у сторін є неповнолітня дитина - син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними копії свідоцтва про його народження серії [NUMBER] , виданого 20.02.2013 року Кузьминською сільською радою Красилівського району Хмельницької області (а.с.5). Також судом встановлено, що сторони сімейні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, не мають спільного бюджету, взаємини між ними зіпсувалися, внаслідок чого вони втратили взаєморозуміння, а згодом почуття любові та поваги один до одного. Факт непроживання позивача і відповідача однією сім`єю та відсутність спільного побуту суд розцінює, як підтвердження розладів шлюбних відносин, формального існування шлюбу між ними. Вказані обставини сторонами не оспорюються та визнаються. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Головним завданням сімейного законодавства є зміцнення сім`ї. Проте завдання СК України щодо подальшого зміцнення сім`ї не виключає існування права на розлучення. Держава заінтересована у збереженні лише такої сім`ї, яка б відповідала принципам моралі і вимогам закону. Відсутність почуттів любові і поваги, неможливість подолання непорозумінь, неприязні, ворожнечі - все це негативно відбивається на особистому житті кожного із подружжя. Основою сімейних відносин є добровільний шлюб жінки та чоловіка, що ґрунтується на вільних від матеріальних розрахунків почуттях взаємної любові, дружби та поваги всіх членів сім`ї. Згідно ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Нормами ст.51 Конституції України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, не згідна на примирення, то, відповідно, відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, позов підлягає задоволенню, в порядку ст. 206 ЦПК України. Позивач прізвище змінювати не просила. Розподіл судових витрат між сторонами Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У зв`язку з викладеним, необхідно повернути позивачці з державного бюджету 496 грн. 20 коп. судового збору, стягнути з відповідача на користь позивачки 496 грн. 20 коп. судового збору. На підставі ст.ст.105, 110, 112 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved