Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Представник заявниці [PERSON] , адвокат Розум О.В. звернувся до суду із заявою про встановлення факту народження дитини, в обґрунтування якої зазначив, що заявниця є громадянкою України, перебуває у шлюбі з [PERSON] [INFO] у Маріупольському пологовому будинку у заявниці народилася дівчинка [PERSON] , про що свідчать відомості про народженого від 19.02.2022 року, видане КП «Маріупольське ТМО здоров`я дитини та жінки в ЦПМСД №3». Проте, отримати свідоцтво про народження дитини за місцем народження заявниця не може, оскільки місто Маріуполь і Донецька область є територією, яка перебуває у тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні). Заявниця не має можливості звернутися із заявою до заінтересованої особи, оскільки знаходиться в окупованому місті та виїхати не може через малий вік дитини. У зв`язку з чим, просить встановити факт народження дитини - [PERSON] , яка народилася [INFO] в м. Маріуполі, Донецька обл., Україна, від матері [PERSON] , батька [PERSON] . Ухвалою суду від 10.06.2022 року заяву залишено без руху. 20.06.2022 представником заявника адвокатом Розумом О.В. подано до суду заяву про усунення недоліків. Ухвалою суду від 21.06.2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Заявниця [PERSON] та її представник адвокат Розум О.В. до судового засідання не з`явились. Від представника заявника надійшла до суду заява, в якій заяву підтримав, просить розглянути справу без його участі. Представник заінтересованої особи Олександрівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Дослідивши докази у справі, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. За змістом ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 7 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Відповідно до ст. 144 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в органі державної реєстрації актів цивільного стану. Реєстрація народження дитини провадиться органом державної реєстрації актів цивільного стану з одночасним визначенням її походження та присвоєнням прізвища, імені та по батькові. Пунктом 1 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/2 від 18 жовтня 2000 року встановлено, що державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Відповідно до ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження. Згідно з п. 2 глави 1 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: а) медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545; б) медичне свідоцтво про народження, медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу; в) акт, складений відповідними посадовими особами (капітаном судна, командиром, начальником потяга тощо) за участю двох свідків і лікаря або фельдшера (якщо лікар або фельдшер були на транспортному засобі), у випадку народження дитини на морському, річковому, повітряному судні, у потязі або в іншому транспортному засобі; г) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть (форма № 106-2/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, у разі мертво народження. При відсутності підстав для державної реєстрації народження, визначених у цьому пункті, державна реєстрація народження проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження даною жінкою. Згідно зі ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» № 1207-VII від 15.04.2014 року тимчасово окупована Російською Федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону № 1207-VII від 15.04.2014 року будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Згідно зі ст. 18 вказаного Закону громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 11.11.2021 року Центральним відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м. Маріуполі Маріупольського району Донецької області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), 11.11.2021 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Заявниця [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорта громадянки України, долученою до матеріалів заяви. Факт народження заявницею [PERSON] доньки [INFO] підтверджується випискою про новонародженого, виданою КП «Маріупольське ТМО здоров`я дитини та жінки в ЦПМСД №3» від 19.02.2022 року, з якої вбачається, що [PERSON] [INFO] о 15.30 годині, строком вагітності 33 тижні, народила дитину дівчинку, зріст при народженні 53 см., вага при народженні 3600 гр. Виписана у задовільному стані на 3 добу, діагноз доношений новонароджений. Встановлення факту народження дитини необхідне заявниці для державної реєстрації народження дитини, яка є громадянином України. Встановлено, що на даний час заявниця з дитиною перебувають на тимчасово окупованій території і виїхати на підконтрольну Україні територію не мають можливості, реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану України не проводилась. Враховуючи те, що заявниця не має можливості надати документи, необхідні для проведення державної реєстрації народження дитини у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про законність та обґрунтованість вимог [PERSON] про встановлення факту народження, оскільки така реєстрація не можлива без відповідного рішення суду, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню. Разом з тим, відповідно до наказу №52/5 від 18.10.2000 року "Про затвердження Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні", зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 р. за № 719/4940, державна реєстрація народження проводиться за заявою про державну реєстрацію народження батьків дитини чи одного з них, в якій зазначаються відомості про дитину, а саме : прізвище; власне ім`я; по батькові. В статтях 145, 146, 147 СК України визначено, що прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Батьки, які мають різні прізвища, можуть присвоїти дитині подвійне прізвище, утворене шляхом з`єднання їхніх прізвищ. Ім`я дитини визначається за згодою батьків. По батькові дитини визначається за іменем батька. Таким чином, вимоги заяви про встановлення факту народження дитини з визначенням її прізвища; власного ім`я; по батькові не відноситься до компетенції суду при ухвалені рішення щодо встановлення факту народження дитини, оскільки правом визначення прізвища; власного ім`я; по батькові дитини наділені батьки цієї дитини, що зазначено у вищевказаних нормах права, тому в цій частині суд відмовляє у задоволенні заяви. На підставі вищевказаного,

Outcome: partial