Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] , (далі - позивач), звернулася до суду із позовом до [PERSON] , (далі - відповідач),третя особа: [PERSON] , [PERSON] в якому, просила визнати [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , такою, що втратила право користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованим за адресою: [ADDRESS] , та зняти зазначену особу із реєстраційного обліку місця проживання за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову посилалася на те, що вона проживає разом з своїми рідними сестрами [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] . На даний час у зазначеному будинку зареєстровані: вона, [PERSON] , рідна сестра та співвласник будинку [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] була цивільною співмешканкою її покійного батька, проте з моменту реєстрації не проживала та не проживає у зазначеному будинку, її особистих речей у будинку немає, місце проживання даної особи їй не відоме, жодних витрат по утриманню будинку чи оплаті комунальних даною особою не здійснюються. Оплата житлово-комунальних платежів за квартиру здійснюється виключно грошовими коштами співвласників будинку. Відповідач [PERSON] не проживає у зазначеному будинку, що належить мені та моїм сестрам на праві приватної власності, не проживає у зазначеному будинку, немає особистих речей у даному будинку, не несе витрати по його утриманню, проте добровільно не знімається з реєстрації місця проживання, чим створює перешкоди у розпорядженні майном, так як я разом зі своїми сестрами маємо намір продати даний будинок (оскільки кожна володіє 1/3 частиною будинку) та отримати кошти, розділивши їх між собою. Продаж будинку, у якому зареєстрована особа, яка там не проживає та місцезнаходження якої невідомо, є значною перешкодою для реалізації будинку. [PERSON] не є моїм членом сім`ї та/або членом сім`ї її сестер. Ухвалою суду від 13.12.2021 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Встановлено відповідачам 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Копію ухвали суду від 13.02.2021 року та позовну заяву з додатками відповідач не отримала, поштове відправлення №0800105215416 (а.с. 61) повернулося до суду без врученням по причині «адресат відсутній за вказаною адресою», а тому згідно п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України особа вважається належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи у день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, тобто 27.01.2022 року. Відповідно у встановлений судом строк відповідач на адресу суду будь-яких клопотань та відзиву на позовну заяву не подала, а тому суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів. Треті особи у встановлений судом строк та у встановленому процесуальним законом порядку письмових пояснень щодо спору не подавали. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив наступне. [PERSON] проживає разом з своїми рідними сестрами [PERSON] та [PERSON] та є власниками житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого за адресою: [ADDRESS] , підтверджується копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №274708042 від 14.09.2021 року. На даний час у зазначеному будинку зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , рідна сестра та співвласник будинку [PERSON] та її діти [PERSON] , [INFO] , й [PERSON] , [INFO] , та відповідачка [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.07.2021 року. Відповідач [PERSON] з моменту реєстрації не проживала та не проживає у зазначеному будинку, її особистих речей у будинку немає, місце проживання даної особи мені не відоме, жодних витрат по утриманню будинку чи оплаті комунальних даною особою не здійснюються. Дані обставини підтверджуються Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання, складений 19 липня 2021 року Спеціалістом І категорії відділу з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації [PERSON] та [PERSON] , а також підписами сусідів на заяві (акті) щодо не проживання [PERSON] у зазначеному будинку, а також письмових пояснень [PERSON] та [PERSON] , що надані адвокату Горкуші В.В. та зафіксовані у протоколах опитування від 14.09.2021 року. Оплата житлово-комунальних платежів за квартиру здійснюється виключно грошовими коштами співвласників будинку. Вирішуючи вимоги за позовом, суд керується наступним. Між сторонами склались правовідносини, які регулюються Цивільним кодексом України та Житловим кодексом УРСР. При цьому, при розгляді справ про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням необхідно розрізняти правовідносини, які виникають між власником та колишнім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла і членами його сім`ї, а також членами сім`ї колишнього власника житла. Згідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Згідно ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Згідно ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим регулювання житлових відносин здійснюється спеціальним законом яким є Житловий Кодекс Української РСР. Як зазначено у ст. 150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Відповідно до ч. ч. 1, 4 ст. 156 Житлового кодексу УРСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. Відповідно до ст. 158 ЖК УРСР наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. Як встановлено ст. 163 ЖК УРСР у разі тимчасової відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Згідно ж ст. 72 цього ж Кодексу визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Тож, оцінюючи належність, допустимість та достовірність наданих позивачем доказів, кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом встановлено, що позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , відповідно до копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №274708042 від 14.09.2021 року., Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання від 19.07.2021 року, однак більше року [PERSON] у вказаному домогосподарстві не проживає без поважних причин, відповідно не сплачують комунальних платежів, витрат на утримання майна не несе, що порушує права позивача на вказаний будинок. Відповідно до ст. 141 ЦПК України документально підтверджені (а.с. 1) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 908,00 грн. слід стягнути з відповідачки на користь позивача. Згідно ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Outcome: approved