Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви. Акціонерне товариство\~«Криворізька теплоцентраль»,\~на виконання\~своїх зобов`язань,\~надало відповідачам\~послуги з\~централізованого опалення,\~але вони\~неналежно виконують\~свої зобов`язання\~щодо здійснення\~оплати за\~них,\~мають заборгованість.\~Дані обставини\~є підставою\~для стягнення\~боргу у\~повному обсязі\~з урахуванням\~індексу інфляції\~та 3%\~річних.\~Позивач просить\~стягнути солідарно\~з [PERSON] ,\~ [PERSON] на свою користь заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2014 року по 30.04.2021 року в розмірі 25\~464,68\~грн.,\~інфляційні втрати\~ 5160,00\~грн.,\~3%\~річних \~1766,88\~грн.,\~а всього\~-\~32\~391,56\~ грн. та сплачений судовий збір 2270,00 грн. Процесуальні дії у справі. 31.05.2021 позовна заява надійшла до суду. 01.07.2021 судом отримана інформація про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів. 05.07.2021\~позовна\~заява\~прийнята до\~розгляду,\~провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. 16.08.2021\~судом ухвалено заочне рішення у справі, позовні вимоги задоволено, з відповідачів стягнуто на користь позивача вся сума нарахованої ним заборгованості, але за період з 01.02.2014 по 03.03.2020 - в солідарному порядку, а за період з 03.03.2020\~по 30.04.2021\~ з\~відповідача [PERSON] . Ухвалою суду від 11.05.2022 заочне рішення суду від 16.08.2021 скасовано, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження\~без повідомлення\~сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Позивач після скасування\~судом заочного\~рішення надав\~свої заперечення\~в порядку\~ст.182\~ЦПК України,\~в яких\~зазначив,\~що відповідачі\~є користувачами\~послуг,\~зобов`язані їх\~оплачувати,\~відсутність договору\~про надання\~житлово-комунальних\~послуг не\~може бути\~підставою для\~звільнення споживача\~від їх\~оплати, а тому\~своїми неправомірними\~діями задають\~позивачу збитків.\~Просить позовні\~вимоги задовольнити\~в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслав заяву про застосування строку позовної давності, в задоволенні позову просить відмовити, оскільки позовні вимоги пред`явлені за межами позовної давності, за період з 2014 року по 30 квітня 2021 року, тоді як з позовом позивач звернувся 31 травня 2021 року. Фактичні обставини, встановлені судом. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідач [PERSON] зареєстрований за адресою:\~ [ADDRESS] \~з 15.09.1992\~року по\~теперішній час, тому є споживачем послуг, які надає позивач. Відповідач [PERSON] була зареєстрована за вказаною адресою з 30.03.2004 року по 03.03.2020 року, а тому в цій період була споживачем послуг, які надавав позивач. Як видно із наданого позивачем розрахунку, оплата за надані послуги відповідачами не здійснюється. Сума заборгованості за період з 01.02.2014 року по 30.04.2021 року становить 25\~464,68 грн. Позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат у розмірі 5160,00 грн. та 3% річних у розмірі 1766,88 грн. Правильність нарахування підтверджується відповідними розрахунками. Зміст спірних правовідносин. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з належного виконання споживачами зобов`язань зі сплати наданих послуг. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п.1 ч.3 ст.20 вказаного Закону). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 цього Закону, до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому числі з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2, 5 частини другої статті 7 зазначеного Закону встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частина 5 пункту 40 Правил користування тепловою енергією, затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України від 03 жовтня 2007 року №1198, передбачає обов`язок споживача теплової енергії своєчасно проводити розрахунки за використану теплову енергію. Відповідно п.18 Постанови КМУ № 630 від 21.07.2005 «Про затвердження Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим...». Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Статтями 256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Положеннями частини третьої, четвертої статті 267 ЦК України визначено, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Разом з тим, нормою ст.261 ЦК України визначено початок перебігу позовної давності, який згідно з частиною першою цієї статті починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що позивачем доведено, що обидва відповідача є користувачами послуг з теплопостачання, які надає позивач, і внаслідок невиконання обов`язків щодо оплати комунальних платежів, було порушено право позивача на своєчасне отримання коштів за надані послуги. Своїми неправомірними діями відповідачі завдали позивачеві збитків, тому порушене право позивача підлягає відновленню. Водночас, суд враховує, що відповідач [PERSON] була зареєстрована за адресою, де нараховано борг, з 30.03.2004 по 03.03.2020, а тому мала перед позивачем зобов`язання саме за цей період. Відповідач [PERSON] зареєстрований за вказаною в позові адресою з 1992 року до цього часу, у зв`язку з чим є користувачем послуг з теплопостачання протягом всього зазначеного позивачем періоду. Вирішуючи клопотання відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, суд виходить із наступного. Позивач звернувся з цим позовом до суду 31.05.2021 року, тому оскільки відповідачем заявлено клопотання про застосування строку позовної давності, суд вважає, що підлягають задоволенню позовні вимоги в межах трирічного строку - за період з 31.05.2018 по 30.04.2021 (саме по цю дату позивачем заявлено вимоги та надано розрахунок) у розмірі 15 398,21 грн. Відповідно, оскільки розмір інфляційних втрат та 3 % річних має обраховуватись, виходячи із вказаної суми боргу, індексу інфляції, кількості днів прострочення виконання грошового зобов`язання, суд вважає, що за вказаний період підлягають до стягнення інфляційні втрати у розмірі 992,51 грн. та 3 % річних 481,75 грн. При цьому суд приходить до висновку, що борг слід стягнути з відповідачів солідарно за період їх спільного користування житлом з 31.05.2018 року по 03.03.2020 року, а за період з 03.03.2020 року по 30.04.2021року - тільки зі [PERSON] . Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України,\~з відповідачів\~підлягає стягненню\~на користь\~позивача сума\~судового збору\~у розмірі,\~пропорційному розміру\~задоволених позовних\~вимог,\~а саме:\~з [PERSON] \~ 328,13\~грн.,\~з [PERSON] 854,29 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial