Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

15.07.2019 позивач звернувся з позовом до відповідача та просив суд стягнути суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 15225,47 грн. та судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Свої вимоги мотивує тим, що 24.07.2015 о 11:00 год. в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Тойота», д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Форд, д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] . Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2015 у справі № 760/20479/15-п відповідача було визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності заст. 124 КУпАП. Посилається на те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АІ/3487654), яка своєчасно звернулась до позивача із повідомленням про ДТП від 18.09.2015, та заявою про виплату страхового відшкодування від 24.05.2016. Вартість відновлювального ремонту автомобіля [PERSON] , пошкодженого внаслідок ДТП, склала 14635,47 грн. Зазначає, що розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: звіту № 223-Я від 15.10.2015, наказу № 5101 від 23.06.2016 та довідки № 1 від 17.06.2016. Посилається у позові на те, що на момент настання страхового випадку цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди склав15225,47 грн. Зазначає, що позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 15225,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5101 від 13.07.2016, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 590 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 579 від 15.03.2016 (рахунок-фактура № 579 від 16.10.2015, акт виконаних робіт від 16.10.2015). Згідно з ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), п. 41.1. Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ) за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 1191 ЦК України та ст. 38.2 Закону, Моторно (транспортне) страхове бюро України (МТСБУ), після сплати страхового відшкодування, має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Відповідач вказаної суми не сплатив, тому МТСБУ звернулось до суду для захисту своїх прав та інтересів. 15.07.2019 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А. Ухвалою судді Солом`янського районного суду м. Києва від 23.07.2019 відкрито спрощене позовне провадження у справі. На день ухвалення рішення відповідач своїм правом не скористався, відзив на позов не подав. Виходячи з цього, суд вважає за можливе розглядати справу за наявними в справі доказами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами п.п. 1, 2, 3 ч. 1 ст. 264 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Судом встановлено, що 24.07.2015 о 11:00 год. в м. Києві по вул. Деревообробній сталася дорожньо-транспортна пригода за участю двох транспортних засобів «Тойота», д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Форд, д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Солом`янського районного суду м. Києва від 02.12.2015 у справі № 760/20479/15-п [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та порушення вимог п. 10.1 ПДР України, провадження у справі закрито на підставі ст. 38 КУпАП. Постановою Пленуму Верховного Суду України за №14 від 18.12.2009 «Про судове рішення» (з наступними змінами) передбачено, що відповідно до принципу безпосередності судового розгляду рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в тому судовому засіданні, в якому ухвалюється рішення. Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, вина [PERSON] у вчиненні ДТП, що мала місце 24.07.2015 у м. Києві по вул. Деревообробній, за участю транспортних засобів: автомобіля марки «Тойота», д.н. [NUMBER] , яким керував [PERSON] та Форд, д.н. [NUMBER] , яким керувала [PERSON] , встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає. Судом також встановлено, що ПрАТ «СК «Альфа Страхування» на підставі Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/3487654 застраховано транспортний засіб «Форд», д.н. [NUMBER] . Потерпілий своєчасно звернувся до позивача із повідомленням про ДТП від 18.09.2015 та заявою про виплату страхового відшкодування від 24.05.2016. Вартість відновлювального ремонту автомобіля Потерпілого, пошкодженого внаслідок ДТП, склала 14635,47 грн. Позивач відшкодував завдані відповідачем збитки внаслідок ДТП у розмірі 15225,47 грн., що підтверджується платіжними дорученнями № 5101 від 13.07.2016, а також витрати на послуги аварійного комісара в розмірі 590 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 579 від 15.03.2016 (рахунок-фактура № 579 від 16.10.2015, акт виконаних робіт від 16.10.2015). Загальний розмір витрат МТСБУ з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає: 15225,47 грн. Судом встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди автомобіль відповідача застрахованим не був. Згідно п. 22.1. ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Відповідно до п. 39.1. ст. 39 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Відповідно до ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам п. 1.7 ст. 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Згідно ч. 17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник. Непрямі збитки вважаються застрахованими, якщо це передбачено договором страхування. У разі, коли страхова сума становить певну частку вартості застрахованого предмета договору страхування, страхове відшкодування виплачується у такій же частці від визначених по страховій події збитків, якщо інше не передбачено умовами страхування. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за збитки. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що позивач належним чином довів свої позовні вимоги. Доказів на підтвердження зворотного суду не надано. Суд, виходячи із принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого в ст. 13 ЦПК України, дійшов висновку про обґрунтованість позову та про те, що обставини, викладені в ньому, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а тому він підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачена ним сума судового збору при зверненні до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved