Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Репехів в особі Бібрської міської ради Львівського району Львівської області, у якій просить: встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , померлого [INFO] в с.Репехів Жидачівського району Львівської області; встановити факт належності [PERSON] , померлому [INFO] , Державного акту на право приватної власності на землю I-ЛВ №042829, виданого 26.03.2001 року на ім`я «[PERSON] ». визнати за [PERSON] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право власності на Ѕ частину земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради Жидачівського району Львівської області, загальною площею 1,3775 га, згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042829 від 26.03.2001, виданого на підставі рішення Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000 року №226 та зареєстрованого в книзі реєстрації Державних актів за №329. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина до складу якої, окрім іншого, входили земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,3775 га, що належали померлому згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042829 від 26.03.2001 року. Від імені [PERSON] у виконавчому комітеті Баковецької сільської ради заповіт не посвідчувався, тому спадкування відбулося за законом. Окрім позивача іншими спадкоємцями першої черги за законом були матір [PERSON] та брат [PERSON] , який спадщину не прийняв, оскільки не проживав із батьком на час відкриття спадщини та не звертався до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Оскільки позивач та його матір [PERSON] постійно проживали із спадкодавцем на час відкриття спадщини, не заявляли про відмову від спадщини, то на підставі ч.3 ст.1268 ЦК України, вважалися такими, що її прийняли. Згодом позивач та його матір звернулися в Жидачівську державну нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , внаслідок чого нотаріус зареєстрував спадкову справу №141/2005 від 04.08.2005. Згідно довідки Жидачівської державної нотаріальної контори №150/02-14 від 28.03.2019, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в [ADDRESS] , є його син [PERSON] 10.09.2021 року позивач звернувся Державного нотаріуса Жидачівського нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , а саме: на Ѕ частину зазначених вище земельних ділянок, однак нотаріус відмовив у його видачі з причини розбіжностей у свідоцтві про смерть спадкодавця, свідоцтві про народження спадкоємця та в правовстановлюючих документах на спадкове майно померлого, а саме: « [PERSON] » « [PERSON] ». Відповідач правом на подання відзиву не скористався. Позивач та його представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоч про дату, час і місце його проведення повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи не подав. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивача подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.36, 48, 57), заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника та підтримання заявлених вимог в повному обсязі (а.с.66). Представником третьої особи подано заяву про розгляд справи за його відсутності за наявними в матеріалах справи документами (а.с.65). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 05.11.2021 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.30-31). Ухвалами підготовчого засідання від 21.12.2021, 28.02.2022, 12.04.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.37-38, 43, 49-50). Ухвалою підготовчого засідання від 30.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.59-60). Судом розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у засідання по справі №443/1482/21 відповідача [PERSON] (а.с.34, 41, 47, 55). Ухвалою судового засідання від 04.07.2022 судом постановлено проводити заочний розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.67). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] народився [INFO] і його батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 15.07.2014 (а.с.12). Відповідно до свідоцтва Серія [NUMBER] від 06.10.1999, житловий будинок, що знаходиться в [ADDRESS] дійсно належить [PERSON] та [PERSON] в рівних долях кожному на праві спільної часткової власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Баковецької сільської ради від 10.09.1999 №34 (а.с.15). Згідно з Державним актом на право приватної власності на землю І-ЛВ №042829 від 26.03.2001, [PERSON] передано у приватну власність земельні ділянки площею 1,3775 га в межах згідно з планом на підставі рішення Жидачівської районної ради народних депутатів від 22.09.2000. Земельні ділянки розташовані на території Баковецької сільської ради та передані для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №329 (а.с.16) Довідкою Новострілищанської селищної ради №1996 від 22.11.2018 встановлено, що [PERSON] був зареєстрований і проживав по [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . За вказаною адресою разом з ним були зареєстровані дружина [PERSON] , син [PERSON] та внук [PERSON] . Інших членів господарства не було. Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався (а.с.14). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.03.2005 [PERSON] помер [INFO] у с. Репехів Жидачівського району Львівської області (а.с.13). Відповідно до Витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, виданого 28.03.2019 за №55653247, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №141 від 04.08.2005 (а.с.18). Відповідно до Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27.10.2010, спадкоємцями майна [PERSON] , який помер [INFO] є його син [PERSON] та дружина [PERSON] в рівних частках кожен по Ѕ частці у спадщині. Спадкове майно, на яке видано це свідоцтво складається з грошового вкладу та майнового паю у майні ССП «За Волю» (а.с.20). Довідкою Жидачівської державної нотаріальної контори від 28.03.2019 встановлено, що згідно спадкової справи №141/2005 від 04.08.2005, спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , а саме: Ѕ частини житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться по [ADDRESS] є його син [PERSON] (а.с.19). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 06.04.2016, [PERSON] померла [INFO] у с. Лешків Сокальського району Львівської області (а.с.21). Постановою Жидачівської ДНК від 10.09.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті батька [PERSON] у зв`язку з розбіжностями в свідоцтві про смерть спадкодавця, свідоцтві про народження спадкоємця та в правовстановлюючих документах на майно померлого, а саме: « [PERSON] » « [PERSON] » (а.с.22). Зміст правовідносин. Правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з неоднаковим записом імені батька позивача у правовстановлюючому та метричних документах, що ставить під сумнів родинні зв`язки позивача та належність батькові позивача цього правовстановлюючого документа, у зв`язку з чим позивач позбавлений можливості юридично оформити спадщину після смерті батька. Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивача права власності на майно у порядку спадкування за законом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До правовідносин, які стосуються встановлення фактів, що мають юридичне значення, і які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України). Так, відповідно до пунктів 1 та 6 частини 1 статті 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Крім цього, суд застосував норми статей 293 та 294 ЦПК України, які визначають зміст окремого провадження та встановлюють порядок розгляду справ даної категорії. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють правовідносини щодо встановлення фактів, які мають юридичне значення, а саме: встановлення факту родинних відносин та встановлення факту належності правовстановлюючого документу, визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Також, окрім застосування до вказаних правовідносин вищезазначених норм, суд зважає на роз`яснення, викладені у пунктах 1, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» №5 від 31.03.1995ю До спірних правовідносин, які виникли між сторонами щодо спадкування, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Приписами статті 1223 ЦК України встановлено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Відповідно до положень статті 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (частина 1 статті 1261 ЦК України). Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. За змістом норми статті 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що [PERSON] , який помер [INFO] у с.Репехів Жидачівського району Львівської області та [PERSON] , на ім`я якого видано Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042829 від 26.03.2001 і який зазначений у свідоцтві про народження позивача як його батько, є однією і тією ж особою батьком позивача. Ця обставина повністю підтверджується безпосередньо дослідженими судом доказами, які узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у своїй належності та допустимості і у сукупності є достатніми для встановлення факту родинних відносин, а саме: що [PERSON] є батьком [PERSON] , та факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ЛВ №042829 від 26.03.2001. Суд зауважує, що встановлення зазначених фактів породжує для\~позивача юридичні наслідки, оскільки усуне перешкоди в реалізації ним права як спадкоємця першої черги за законом на спадкування після смерті його батька [PERSON] . Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що батькові позивача [PERSON] на момент відкриття спадщини належало право власності на земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Баковецької сільської ради, загальною площею 1,3775 га, згідно з Державним актом на право приватної власності на землю серія I-ЛВ №042829 від 26.03.2001. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробив. Після його смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні йому права та обов`язки, які не припинилися внаслідок його смерті (у тому числі право власності на зазначені земельні ділянки). Спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є спадкоємцем першої черги за законом (як син спадкодавця), який прийняв спадщину, про що свідчить видане на його ім`я свідоцтво про право на спадщину за законом на частину спадкового майна [PERSON] . Фактичних даних, які б свідчили про те, що інший спадкоємець першої черги за законом [PERSON] у визначений законом спосіб прийняв спадщину матеріали справи не містять. За наведених обставин, суд доходить висновку, що [PERSON] має обґрунтоване право власності на Ѕ частину земельних ділянок, яке набув у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , однак позбавлений можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивач має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернувся до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1258, 1261, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved