Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, який в послідуючому уточнив. В обґрунтування позову зазначив, що він з 19.10.2005 року по 26.03.2021 рік працював машиністом електровоза в структурному підрозділі «Криворізьке локомотивне депо» ( ТЧ-2 Кривий Ріг) регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Українська залізниця». 10.01.2021р. локомотивна бригада в складі Позивача та помічника машиніста електровоза [PERSON] виконали вимоги «Правил безпечної експлуатації електровозів, тепловозів та моторвагонного рухомого складу (затверджені наказом №54 від 24.03.2008 Державним комітетом України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 квітня 2008р. за!4 340/15031), Інструкції з охорони праці №35 для машиніста електровоза від 01.03.2018р. №162/ТЧ, п.12.4 ПТЕ затвердженого Наказом міністерства транспорту України №411 від 20.12.96р. (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25 лютого 1997 р. заІЯ 50/1854), виявили несправності локомотива ВЛПм-098 та негайно повідомили чергового по депо [PERSON] про виникнення ситуації яка загрожує безпеці руху поїздів, життю та здоров`ю працівника та пожежній безпеці, зробили запис до бортового журналу локомотива ТУ-152, склали Акт про виявлені несправності та подали Заяву про простій з причин незабезпечення безпечних і нешкідливих умов праці роботодавцем на керівника депо Тисленко В.П. 03.02.2021р. наказом № 1/С «Про оголошення догани», з яким його ознайомлено (повідомлено) під розписку 12.02.2021 р. - оголошено догану. З наказом № 1/С «Про оголошення догани» від 03.02.2021р. яким притягнуто його до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани - він не згоден. Тому змушений звернутись до суду з позовною заявою про скасування наказу від 03.02.2021р. № 1/С «Про оголошення догани» та відшкодування моральної шкоди за переслідування (незаконні догани, незаконне позбавлення талона попередження, незабезпечення його безпечними умовами праці, необхідними для виконання роботи, передбаченого законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін). Просить скасувати наказ № 1/с від 03.02.2021р. «Про притягнення до оголошення догани» та стягнути з відповідача моральну шкоду в розмірі 130000,00 грн. Ухвалою суду від 29.03.2021 р. відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження, із викликом сторін. Відповідач скористався своїм правом на надання відзиву на позовну заяву. Згідно відзиву просили в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі. Зазначивши, що відповідно до акту перевірки стану локомотива на відповідність вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці ( Правил безпечної експлуатації електровозів, тепловозів та моторвагонного рухомого складу НПАО 63-21-1.17-18) комісії під головуванням начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Тисленка В.П. від 10.01.2021 № 1 комісією зроблено висновок, що виявлені зауваження на електровозі ВЛ1м № 098 не загрожують здоров`ю та безпеці руху станом на 10.30 год. 10.01.2021 року, тобто машиніст електровоза [PERSON] та помічник машиніста електровоза [PERSON] безпідставно відмовилися приймати електровоз в робочу зміну починаючи з 10.30. год 10.01.2021. Вищезазначене свідчить про порушення машиністом електровоза [PERSON] вимог п. 3.6 Інструкції локомотивної бригади № ЦТ-0106, затвердженої наказом Укрзалізниці від 22.11.2004 № 876/ЦЗ в частині виконання оперативних розпоряджень чергових основного чи оборотного депо чи іншої особи, яка відповідає за організацію руху поїздів та виконання маневрової роботи, та порушення вимог п. 2.2 робочої інструкції машиніста електровоза Криворізького локомотивного депо, затвердженої начальником Криворізького локомотивного депо 28.11.2016 в частині отримання машиністом електровоза вказівок від працівників, що керують маневровою та поїзною роботою по виконанню завдання та виконання роботи, по якій проінструктований. Щодо твердження позивача про відсутність з боку керівництва структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» вимоги щодо надання письмових пояснень стосовно невиконання чи неналежного виконання [PERSON] трудових обов`язків. Порядок застосування дисциплінарних стягнень регулюється статтею 149 КЗпП України, у відповідності якої Роботодавець (керівник) має право самостійно обирати вид стягнення (догану або звільнення). До застосування дисциплінарного стягнення Роботодавець (керівник) повинен зажадати від порушника трудової дисципліни письмові пояснення. У разі відмови винної особи надати письмове пояснення, щодо порушення трудової дисципліни складається акт, підписаний не менше ніж трьома особами - безпосереднім керівником та іншими працівниками, які є свідками відмови. По даному випадку порушення трудової дисципліни Позивач відмовився від надання письмових пояснень до керівництва депо. Так, твердження Позивача про те, що з нього керівництвом структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» депо не вимагало надати особисте письмове пояснення по факту безпідставного неприйняття електровозу ВЛІм №098 в його робочу зміну 10.01.2021 не відповідає дійсності. Згідно акту від 03.02.2021 о 14:20 год. за підписом в.о. заступника начальника депо Шевченка О.В. , провідного інженера з організації та нормування праці Костюкевич Р.В. та помічника начальника з кадрових питань Сіліна В.К. , [PERSON] відмовився надавати письмові пояснення по факту безпідставного неприйняття електровозу ВЛІм №098 в його робочу зміну 10.01.2021 і залишив кабінет начальника депо о 14:06 год. Вищезазначене також підтверджується та зафіксовано в протоколі оперативної наради при начальнику Криворізького локомотивного депо від 03.02.2021 № 11/Г1Р. Щодо твердження Позивача про факт його відсутності на нараді. Згідно наказу начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» «Про вивільнення для участі в нараді машиніста електровоза [PERSON] » від 03.02.2021 № 75/ТЧ, а саме п.2 цього наказу [PERSON] було зобов`язано з`явитися для участі в нараді на 14:00 03.02.2021 в кабінет начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця». Також, як вбачається з протоколу оперативної наради при начальнику Криворізького локомотивного депо від 03.02.2021 № 11/ПР, після оголошення начальником структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» Тисленком В.ГІ. порядку денного наради та пропозиції щодо надання пояснень [PERSON] без будь-яких пояснень, припинив участь в оперативній нараді та залишив кабінет начальника депо. Щодо твердження Позивача про порушення строків на ознайомлення з наказом про оголошення догани від 03.02.2021 № 1/С. Так, згідно з актом від 05.02.2021 Про відмову [PERSON] поставити підпис про ознайомлення з наказом від 03.02.2021 № 1/С «Про оголошення догани» 05.02.2021 у відділі кадрів структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії «Придніпровська залізниця» у присутності провідного інженера з організації та нормування праці Костюкевич Р.В. , старшого інспектора з кадрів Паріако В.В. та інспектора з кадрів Абрамової О.В. було зафіксовано, що провідний інженер з організації та нормування праці Костюкевич Р.В. в голос зачитала текст наказу від 03.02.2021 № 1/С «Про оголошення догани» [PERSON] після чого йому було запропоновано поставити підпис про ознайомлення з наказом, однак останній відмовився і вийшов з кабінету. Вищевказане свідчить, що Позивач безпідставно зазначає в позові про те, що він не ознайомлений з наказом в триденний строк. ІЦо стосується надання згоди про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів. Відповідно до ч. 2 ст. 252 КЗпП України зміна умов трудового договору, оплати праці, притягнення до дисциплінарної відповідальності працівників, які є членами виборних профспілкових органів, допускається лише за попередньою згодою виборного профспілкового органу, членами якого вони є. На виконання вимог вищезазначеної статті КЗпП було направлено лист щодо надання згоди на притягнення до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани [PERSON] від 21.01.2021 № 66 Профкому первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо (який отримано нарочно 22.01.2021). Крім того, необхідно зазначити, що законодавством не встановлено єдиної форми звернення до профспілкового органу щодо надання згоди про притягнення до дисциплінарної відповідальності працівника. Відмова профспілкового комітету надання згоди про притягнення до дисциплінарної відповідальності Позивача є необгрунтованою, оскільки: на нараду Позивач запрошувався (згідно наказу «Про вивільнення для участі в нараді машиніста електровоза [PERSON] » від 03.02.2021 № 75/ТЧ); на нараді Позивач був присутній та порядок денний мав змогу чути; письмові пояснення Позивач відмовився надавати, що підтверджується актом від 03.02.2021 о 14:20 год. за підписом в.о. заступника начальника депо Шевченка О.В., провідного інженера з організації та нормування праці Костюкевич Р.В. та помічника начальника з кадрових питань Сіліна В.К., [PERSON] . Позивач не надав доказів, якими підтверджується розмір завданої моральної шкоди та в цій частині також просили відмовити в задоволенні позовних вимог. У судове засідання сторони та третя особи не з`явились, про день та час розгляду справи були повідомлені. Позивач [PERSON] до суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на позовних вимогах наполягає. Представник відповідача АТ «Українська залізниця» до суду надали клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на те, що відповідно до Закону України «Про правовий режим воєнного стану» від 12.05.2015 скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. На підставі рішення Ради суддів України від 24.02.2022 № 9 доступ до ЄДРСР та сервісів «Стан розгляду справи» і «Список справ, призначених до розгляду» тимчасово призупинено. До того ж Рада суддів оприлюднила рекомендації щодо відкладення або зняття з розгляду справ. Справи, які не є невідкладними, розглядати лише за наявності письмової згоди на те учасників справи. Станом на дату подання даного клопотання не забезпечується належним чином повідомлення учасників справ про дату та час розгляду справ, направлення сторонам прийнятих рішень, тощо. Акціонерне товариство «Українська залізниця» знаходиться в стані простою (копія наказу від 25.02.2022 № 72/Н є в матеріалах справи), поштова кореспонденція із суду не отримується, у місті Кривому Розі лунають постійні повітряні тривоги. Справа не підпадає під категорію невідкладних. Однак в наданому клопотанні суд вважає необхідним відмовити, оскільки провадження у справі відкрито 29 березня 2021 року, до введення на території України військового стану. Спір є трудовим, відповідач скористався своїм правим на надання відзиву на позовну заяву. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Положеннями ст.89ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст.76ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до ч. 2 ст.78ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що [PERSON] з 19.10.2005 року працює на посаді машиніста електровоза в структурному підрозділі « Криворізьке локомотивне депо» регіональної філії « Придніпровська залізниця АТ « Українська залізниця» ( а.с. 6-8 - копія трудової книжки). Наказом Структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності» № 1/с від 03.02.2021 року [PERSON] було притягнуто до дисциплінарної відповідальності та оголошено догану за порушення трудової дисципліни ( безпідставне неприйняття електровоза ВЛ1 1 м № 098. [PERSON] ознайомлений був з даним наказом 12.02.2021 року ( а.с. 9 - копія наказу). Підставою для винесення такого наказу стало те, що відповідно до акту перевірки стану локомотива на відповідність вимог нормативно-правових актів з питань охорони праці ( Правил безпечної експлуатації електровозів, тепловозів та моторвагонного рухомого складу НПАО 63-21-1.17-18) комісії під головуванням начальника структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Тисленка В.П. від 10.01.2021 № 1 комісією зроблено висновок, що виявлені зауваження на електровозі ВЛ1м № 098 не загрожують здоров`ю та безпеці руху станом на 10.30 год. 10.01.2021 року, тобто машиніст електровоза [PERSON] та помічник машиніста електровоза [PERSON] безпідставно відмовилися приймати електровоз в робочу зміну починаючи з 10.30. год 10.01.2021. Вищезазначене свідчить про порушення машиністом електровоза [PERSON] вимог п. 3.6 Інструкції локомотивної бригади № ЦТ-0106, затвердженої наказом Укрзалізниці від 22.11.2004 № 876/ЦЗ в частині виконання оперативних розпоряджень чергових основного чи оборотного депо чи іншої особи, яка відповідає за організацію руху поїздів та виконання маневрової роботи, та порушення вимог п. 2.2 робочої інструкції машиніста електровоза Криворізького локомотивного депо, затвердженої начальником Криворізького локомотивного депо 28.11.2016 в частині отримання машиністом електровоза вказівок від працівників, що керують маневровою та поїзною роботою по виконанню завдання та виконання роботи, по якій проінструктований ( а.с. 70). Згідно ст. 147 КЗпП України, за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано один з таких заходів стягнення: догана або звільнення. Згідно ст.148КЗпП України дисциплінарне стягнення застосовується власником безпосередньо за виявленням проступку, але не пізніше одного місяця після його виявлення, не рахуючи часу тимчасової непрацездатності чи відпустки; та не може бути накладено пізніше шести місяців з дня вчинення проступку. Згідно ст.149КЗпП України до застосування дисциплінарного стягнення власник повинен зажадати від порушника письмові пояснення. При обранні виду стягнення власник повинен враховувати ступінь тяжкості вчиненого проступку і заподіяну ним шкоду, обставини, за яких вчинено проступок, і попередню роботу працівника. Стягнення оголошується в наказі і повідомляється працівнику під розписку. Як роз`яснив Пленум Верховного суду України в Постанові № 9від 06.11.1992р.«Про практику розгляду судами трудових спорів» із змінами, внесеними згідно з Постановами Пленуму Верховного Суду України № 18 від 26.10.1995 р., № 15 від 25.05.1998 р., - у спорах з приводу порушення трудової дисципліни судам необхідно з`ясовувати, в чому конкретно проявилось порушення, чи додержані власником або уповноваженим ним органом передбачені ст. ст. 147, 148, 149КЗпП правила і порядок застосування дисциплінарних стягнень. З аналізу норм трудового права, що регулює дані правовідносини, зокрема порядок притягнення до дисциплінарної відповідальності, слід дійти висновку, що для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: Порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; Невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; Для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення; для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідально У трудовому спорі в суді обов`язок по доказуванню законності і обґрунтованості накладення дисциплінарного стягнення, покладається не на позивача, а на відповідача. Щодо доводів наданих у відзиві на позовну заяву суд відноситься критично. 22.01.2021 року відповідач звернувся до профспілкового комітету ППО ВПЗ КЛД листом-зверенням № 66 від 21.01.2021, щодо надання згоди на притягнення машиніста електровоза [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ( а.с. 38). 29.01.2021 р. профспілковий комітет Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо на своєму засіданні розгляну лист-звернення № 66 від 21.01.2021 року щодо надання згоди на притягнення машиніста електровоза [PERSON] до дисциплінарної відповідальності та прийняв рішення - не давати згоди на притягнення машиніста електровоза [PERSON] до дисциплінарної відповідальності у вигляді догани ( а.с. 39-41). Відсутність згоди профспілкового комітету на погодження притягнення працівника [PERSON] до дисциплінарної відповідальності, є підставою визнання наказу таким, що прийнятий із порушенням вимог трудового законодавства та підлягає скасуванню з підстав не дотримання порядку його прийняття. Для правомірного притягнення до дисциплінарної відповідальності необхідна наявність сукупності таких умов: порушення має стосуватися лише тих обов`язків, які є складовими трудової функції працівника і які прямо випливають з правил внутрішнього трудового розпорядку та пов`язані з ним, та прямо на нього покладені; невиконання чи неналежне виконання працівником трудових обов`язків як проступок має бути винним і не пов`язаним з поважними причинами; для накладення дисциплінарного стягнення має бути встановлена подія (проступок) і обов`язково вина працівника, і дані обставини (подія і склад порушення) мають бути доведені саме роботодавцем, є неприпустимим перекладення на працівника обов`язку по доказуванню своєї невинуватості. Щодо процедури застосування дисциплінарного стягнення працівнику має бути надана можливість дати письмові пояснення, для надання пояснень працівник повинен знати конкретно за який проступок він притягається до дисциплінарної відповідальності. Частина перша статті 252 КЗпП України формулює загальне положення, яке покладає на власника або уповноважений ним орган обов`язок створення для працівників підприємства, установи, організації обраних до складу виборної профспілкової організації, можливості для здійснення їхніх повноважень. Частиною другою статті 41 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» і частиною другою статті 252 КЗпП України передбачено, що однією з гарантій можливості здійснення такими особами своїх повноважень є заборона притягнення їх до дисциплінарної відповідальності без попередньої згоди виборного органу, членами якого вони є. Згідно із частиною шостою статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» рішення профспілки про ненадання згоди на розірвання трудового договору з працівником має бути обґрунтованим. У разі якщо в рішенні немає обґрунтування відмови у такій згоді, роботодавець має право звільнити працівника без згоди виборного органу профспілки. За аналогією правило частини шостої статті 39 Закону України «Про професійні спілки, їх права та гарантії діяльності» слід застосувати й до передбачених частиною другою статті 252 КЗпП України, частиною другою статті 41 цього Закону випадків отримання згоди профспілкового органу на притягнення працівників - членів виборних профспілкових органів до дисциплінарної відповідальності. Як установлено судом та видно з матеріалів справи, рішенням профспілкового комітету від 29 січня 2021 року відмовлено в наданні згоди на притягнення позивача [PERSON] до дисциплінарної відповідальності з мотивів відсутності первинних документів в підтвердження скоєного проступку, не надано пояснення від [PERSON] , вважають подання роботодавця не обґрунтованим. Згідно положення ст.6 Закону України «Про охорону праці» працівник має право відмовитися від дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, небезпечна для його життя чи здоров`я або для людей, які його оточують, або для виробничого середовища чи довкілля. Він зобов`язаний негайно повідомити про це безпосереднього керівника або роботодавця. Факт наявності такої ситуації за необхідності підтверджується спеціалістами з охорони праці підприємства за участю представника профспілки, членом якої він є, або уповноваженої працівниками особи з питань охорони праці (якщо професійна спілка на підприємстві не створювалася), а також страхового експерта з охорони праці. Так в резолютивній частині наказу зазначено, що догана оголошується за порушення трудової дисципліни. Разом з тим відповідач ні в тексті наказу ні в судовому засіданні не конкретизував у чому конкретно виявилися порушення трудової дисципліни. 10.01.2021 року в складі локомотивної бригади позивача з помічником машиніста електровоза [PERSON] виконали вимоги Наказу № 53 від 24.03.2008 року «Про затвердження Правил експлуатації електровозів, тепловозів та моторвагонного рухомого складу ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 21 квітня 2008 року за № 340/15031), Інструкції з охорони праці № 35 для машиніста електровоза від 01.03.2018 р № 162/ТЧ, п 12.4 ПТЕ затвердженого Наказом міністерства транспорту України № 411 від 20.12.1996 ( зареєстровано в Міністерстві юстиції України 25.02.1997 за № 50/1854 ( а.с. 16-36). Під час приймання електровоза ВЛ-11м № 098 виявлено ряд недоліків, що загрожували безпеці руху і не відповідали вимозі з охорони праці, пожежної безпеки, про що складено відповідний акт, занесено до бортового журналу локомотива ф. ТУ-152, повідомлено черговому по депо [PERSON] ( а.с. 47-48). Відповідач має законодавчо закріплений обов`язок, як роботодавець забезпечити позивачу належні умови праці, проте, предметом даної справи є оскарження законності прийнятого наказу про дисциплінарне стягнення, яким не застосовано до позивача фінансових санкцій. Таким чином, суд вважає, що порушення порядку притягнення до дисциплінарної відповідальності є наслідком скасування наказу, тому не має правового значення наявність складу самого проступку. За таких обставин суд дійшов висновку про відсутність у відповідача права на притягнення [PERSON] (який є головою первинної профспілкової організації Вільної профспілки залізничників України Криворізького локомотивного депо) до дисциплінарної відповідальності без згоди виборного органу профспілки. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що Наказ № 1/с від 03.02.2021 Структурного підрозділу «Криворізьке локомотивне депо» Регіональної філії «Придніпровська залізниця» АТ «Укрзалізниця» «Про оголошення догани» - підлягає скасуванню. Позивач також просив в позові стягнути з відповідача на свою користь компенсацію моральної шкоди на підставі ст. 237 КЗпП України. Позивач вважає, що справедливою грошовою компенсацією душевних страждань, які він поніс у зв`язку з накладення дисциплінарного стягнення, яку повинен відшкодувати відповідач, може бути сума в 130000 грн. Вирішуючи позовні вимоги про стягнення моральної шкоди, суд керується тим, що встановлене Конституцією та законами України право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян. Відповідно до ч.1 ст. 237-1 КЗпП України, відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Засади та сутність інституту моральної шкоди розкривається в ч. 2ст. 23 ЦК України, відповідно до якої встановлено, що моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної ( немайнової) шкоди», під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до діючого законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: в моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків ". В п. 9 вказаної Постанови зазначено, що розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи обставини справи, ступень тяжкості моральних страждань позивача, внаслідок незаконного притягнення до дисциплінарної відповідальності, суд вважає, що розмір відшкодування в сумі 2 000 гривень буде розумним та справедливим у даному випадку, тому позовні вимоги в цій частині підлягають частковому задоволенню. Долю судових витрат суд вирішує відповідно до положень ст. 141 ЦПК України (з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 908,00 гривень за вимогу немайнового характеру, 908,00 гривень за вимогу майнового характеру про стягнення моральної шкоди).

Outcome: partial