Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом до [PERSON] про стягнення коштів за борговою розпискою, мотивуючи свої вимоги тим, що 20.11.2015 року гр. [PERSON] (надалі - Відповідач) позичив у [PERSON] (надалі - Позивач) грошові кошти в розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США готівкою для купівлі нерухомого майна, а саме квартири в місті Ірпінь Київської області, про що складена Розписка. Відповідач згідно наданої ним розписки зобов`язувався повернути кошти в такому порядку та строки: 32 000.00 (тридцять дві тисячі) доларів США протягом 4 (чотирьох) місяців з моменту продажу нерухомого майна (квартири за адресою: [ADDRESS] ); 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США протягом одного року з моменту продажу нерухомого майна (квартири за адресою: [ADDRESS] ). Вказане нерухоме майно реалізовано Відповідачем 02.02.2018 р., згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вказане, згідно умов, викладених в Розписці, строк на повернення коштів у розмірі 32 000,00 (тридцять дві тисячі) доларів США у Відповідача закінчився 01.06.2018 року, строк на повернення коштів у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США у Відповідача закінчився 01.02.2019 року. Проте вказані суми не повернуті і по сьогоднішній день. За кошти, отримані від Позивача. 26.11.2015 р. Відповідач придбав нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . 30.05.2017 року, Відповідач надав придбане нерухоме майно в іпотеку, на яке в подальшому звернено стягнення (та реалізовано гр. [PERSON] за непогашені борги 27.07.2018). З урахуванням викладеного, просить суд стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1 475 745. 93 грн. (один мільйон чотириста сімдесят п`ять тисяч сімсот сорок п`ять гривень дев`яносто три копійки), з них основний борг у сумі 1 057 841,60 грн (один мільйон п`ятдесят сім тисяч вісімсот сорок одна гривня шістдесят копійок), 283 879,37 грн. (двісті вісімдесят три тисячі вісімсот сімдесят дев`ять гривень тридцять сім копійок) - процентів за користування коштами, 51 074,91 грн (п`ятдесят одна тисяча сімдесят чотири гривні дев`яносто одна копійка) - 3% річних, 82 950,05 грн. (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень п`ять копійок) інфляційних втрат; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] сплачену суму судового збору. Позивач в судове засідання не з`явився, до суду направив заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просить задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час, місце та дату судового розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив заяву про визнання позову та просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до ЦПК України, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Так, судом встановлено, що 20.11.2015 року гр. [PERSON] (надалі - Відповідач) позичив у [PERSON] (надалі - Позивач) грошові кошти в розмірі 40 000,00 (сорок тисяч) доларів США готівкою для купівлі нерухомого майна, а саме квартири в місті Ірпінь Київської області, про що складена Розписка. Відповідач згідно наданої ним розписки зобов`язувався повернути кошти в такому порядку та строки: 32 000.00 (тридцять дві тисячі) доларів США протягом 4 (чотирьох) місяців з моменту продажу нерухомого майна (квартири за адресою: [ADDRESS] ); 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США протягом одного року з моменту продажу нерухомого майна (квартири за адресою: [ADDRESS] ). Вказане нерухоме майно реалізовано Відповідачем 02.02.2018 р., згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно. Враховуючи вказане, згідно умов, викладених в Розписці, строк на повернення коштів у розмірі 32 000,00 (тридцять дві тисячі) доларів США у Відповідача закінчився 01.06.2018 року, строк на повернення коштів у розмірі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США у Відповідача закінчився 01.02.2019 року. Проте вказані суми не повернуті і по сьогоднішній день. За кошти, отримані від Позивача. 26.11.2015 р. Відповідач придбав нерухоме майно, а саме квартиру за адресою: [ADDRESS] . 30.05.2017 року, Відповідач надав придбане нерухоме майно в іпотеку, на яке в подальшому звернено стягнення (та реалізовано гр. [PERSON] за непогашені борги 27.07.2018). Враховуючи, що строк повернення позики закінчився, а грошові кошти не були повернуті Позикодавцю відбулося порушення зобов`язання та порушення права позивача на звернення до суду та застосування ст. 625 Цивільного кодексу України. Отже, 01.06.2018 року останнім день повернення коштів по Розписці в сумі 32 000,00 (тридцять дві тисячі) доларів США, що в національній валюті вказаний день становило 835 913, 92 грн, (по курсу НБУ: 2612,231 одиниць національної валюти за 100 доларів США, згідно даних офіційного сайту НБУ: https://bank.gov.ua). 01.02.2019 року останній день повернення коштів по Розписці в сумі 8 000,00 (вісім тисяч) доларів США, що в національній валюті на вказаний день становило 221 927, 68 грн. (по курсу НБУ: 2774,096 одиниць національної валюти за 100 доларів США, згідно даних офіційного сайту НБУ: https://bank.gov.ua). Крім того, відповідачем не сплачувались і проценти за користування позикою. Згідно ст. 536 ЦК України, «за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом іншим актом цивільного законодавства». Положення ч. 1 статті 1048 ЦК України встановлюють цей розмір процентів «позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін, проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики». Якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України (ч. 1 ст. 1050 ЦК України). За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи викладене, окрім основної суми боргу Відповідач зобов`язаний сплатити Позивачу: проценти за користування позикою в розмірі 283 879,37 грн, (двісті вісімдесят три тисячі вісімсот сімдесят дев`ять гривень тридцять сім копійок); інфляційні втрати в розмірі 82 950,05 (вісімдесят дві тисячі дев`ятсот п`ятдесят гривень п`ять копійок); 3 % річних становить 51 074,91 грн (п`ятдесят одна тисяча сімдесят чотири гривні дев`яносто одна копійка). Ст.ст.3,6,11,525,627,629 ЦК України підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договір, який є обов`язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. При цьому сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Ст. 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Ч. 1 ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно з ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 509 ЦК України, в силу зобов`язання одна особа (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої особи (кредитора) певну дію, як то: передати майно, виконати роботу, сплатити гроші тощо або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 554 Цивільного кодексу України «У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя». Частина вказаної статті «Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки». Положеннями ст.ст. 610-612 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. За вказаних обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість, доведеність та необхідність задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за борговою розпискою від 20.11.2015 року. На підставі ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача підлягають судові витрати. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З огляду на викладене фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. На підставі ст. ст. 509, 526, 527, 610, 611, 612, 1046, 1047, 1049 ЦК України, ст.ст. 4,12,81,141,263-268 ЦПК України суд,-

Outcome: approved