Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

у жовтні 2021року КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» звернулось до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що позивач у період з 01.04.2018 по 01.02.2021 надавав послуги по будинку [ADDRESS] , який ввійшов до державного житлового фонду, віднесений до комунальної власності територіальної громади м. Києва, переданий до сфери управління Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації та обліковується на балансі КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій. Позивач щомісяця виконував по будинку комплекс робіт. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] , яка знаходиться у будинку за вказаною адресою. На ім`я відповідача [PERSON] відкрито особовий рахунок. Власники, наймачі квартир, які володіють та користуються житловими квартирами та фактично отримують житлово-комунальні послуги зобов`язані укласти договір про надання йому житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Договір по цій квартирі відповідачами, як наймачами квартири, не укладено. Позивач звернув увагу суду, що належним чином оформлені акти-претензії від мешканців будинку, розташованого за зазначеною вище адресою про перерву в наданні послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, їх ненадання або надання не в повному обсязі не надходили. Протоколи рішень зборів співвласників будинку про відмову від послуг позивача про визначення управителя та повідомлення про укладений договір про надання послуг управління багатоквартирним будинком, договір з енергопостачальною організацією на послуги з електропостачання до позивача не надходили. Відповідачі споживають послуги з утримання будинку та прибудинкової території, про що отримують від позивача щомісяця рахунки на оплату послуг, але не сплачують за фактично отримані послуги. Позивач неодноразово нагадував відповідачам про необхідність оплатити заборгованість за послуги, розмір якої постійно зазначається у щомісячних рахунках - повідомленнях на оплату послуг та направляв претензії, але відповідачі борг не сплатили. У зв`язку з невиконанням своїх зобов`язань у відповідачів перед позивачем виникла заборгованість за спожиті послуги в розмірі 26338,22 гривень. У зв`язку з тим, що відповідачі не сплатили вказану вище суму боргу, чим прострочили виконання зобов`язання, останні зобов`язані відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України також сплатити інфляційні втрати у розмірі 2467,64 грн. та 3% річних у розмірі 1033,65 грн. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» просило суд стягнути з відповідачів на їх користь зазначену вище заборгованість за спожиті житлово-комунальні послуги, а також судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 28 липня 2021 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 103-104). Відповідачам був наданий строк для надання відзиву. В судове засідання представник позивача не прибув, КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» про час і місце розгляду справи повідомлене належним чином (а.с. 115), про причини неявки представника суд не повідомило. Відповідач [PERSON] про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 115), про причини неявки суд не повідомив. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не прибули, про час і місце розгляду справи, відповідно до п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Судові повістки, які була направлені на адресу реєстрації відповідачів, повернута до суду з відміткою відділу зв`язку, що адресати відсутні за вказаною адресою (а.с. 119-121). Відповідачі відзиву на позов не подали, з будь-якими іншими клопотаннями до суду не зверталися. Враховуючи викладене, суд вважає за можливе розглянути справу по суті в порядку спрощеного позовного провадження на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є наймачами квартири [ADDRESS] відповідно до ордеру № 25278 серія Б на жиле приміщення, який виданий на підставі рішення виконкому Радянської районної Ради народних депутатів від 14 березня 1988 року № 123 (а.с. 18). Зазначена квартира загальною площею 67,3 кв.м, яка складається із п`яти кімнат в ізольованій квартирі є не приватизованою, що підтверджується інформацією Комунального концерну «Центр комунального сервісу» від 26 лютого 2021 року № 02/01/05-20 (а.с. 17). Відповідно до довідок відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб від 28.07.2021, які надані на запит суду, в квартирі [ADDRESS] за вказаною вище адресою, значаться зареєстрованими: [PERSON] , [INFO] , з 12 травня 1988 року; [PERSON] , [INFO] , з 11 вересня 1997 року; [PERSON] , [INFO] , з 28 грудня 2000 року; та [PERSON] , [INFO] , з 12 травня 1988 року (а.с. 99- 102). Наймачем особового рахунку № [NUMBER] за вказаною адресою є відповідач [PERSON] (а.с.17). Відповідачі отримують житлово-комунальні послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за вказаною адресою. Наявними в матеріалах справи нормативно-правовими та розпорядчими актами Київської міської ради підтверджується, що будинок 57 віднесено до комунальної власності територіальної громади м. Києва та переданий до сфери управління Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації. Рішенням Голосіївського районної в місті Києві ради 41 сесії V скликання від 19 жовтня 2010 року №41/10 було передано майно територіальної громади Голосіївського району міста Києва з балансу Голосіївської районної в місті Києві ради на баланс КП ««Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» 31 жовтня 2010 року й відповідно до акту прийому-передачі від 29 жовтня 2010 року було передано, зокрема, будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] (а.с.22). Рішенням Київської міської ради від 09 жовтня 2014 року № 270/270 «Про удосконалення структури управління житлово-комунальним господарством міста Києва» КП «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду Голосіївського району» перейменовано в КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» (а.с.20-21). З 01.05.2015 р. КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва», як балансоутримувач, приступило до управління і здійснювало функції з утримання й обслуговування та безпосереднього виконання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій у будинку [ADDRESS] . Тарифи та послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій затверджувалися розпорядженням виконавчого органу КМДА від 06.06.2017 № 668 (а.с. 23). Факт надання позивачем житлово-комунальних послуг, які споживалися у процесі експлуатації та використання квартири [ADDRESS] у вищевказаному будинку, а також вихідні дані для визначення і розрахунку їх вартості підтверджується матеріалами справи, де, серед іншого, містяться договори про надання послуг і виконання робіт з додатковими угодами і додатками до них (відомості об`єктів, переліки послуг і робіт, дислокації об`єктів житлового фонду тощо), що укладалися позивачем з відповідними контрагентами для забезпечення належного обслуговування та утримання ввіреного йому житлового фонду, а саме: договір № 37 від 7 лютого 2018 року про надання послуг дератизації та дезінсекції, укладений між КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» та ТОВ «Комуналка» (а.с.25-26), договір про надання послуг з вивезення побутових відходів від 12 лютого 2018 року №54 (а.с.27-29), договір № 114 від 2 березня 2018 року про надання послуг (а.с. 30-33), договір № 17 від 10 січня 2019 року про надання послуг (а.с. 34-38), договір на постачання електричної енергії № 17195 від 31 серпня 2004 року (а.с. 39-41), договір на закупівлю електричної енергії № 17195-Т117/350 від 16 грудня 2016 року (а.с. 42-44), договір на закупівлю електричної енергії № 17195-Т118/587 від 13 грудня 2017 року (а.с. 45-47), договір № 20114011 ПВ від 4 січня 2019 року про постачання електричної енергії споживачу (а.с. 48-50, 51), додаткова угода № 20114011ПУ-Т119 від 6 лютого 2019 року про закупівлю електричної енергії на умовах універсальної послуги (а.с. 53-54), договір № 36 від 6 лютого 2018 року про надання послуг з технічного обслуговування вентиляційних каналів (а.с. 55-57), договір № 540 від 16 грудня 2019 року, укладений з МП «Промкомплекс», про надання послуг з повного технічного обслуговування та ліфтів (а.с. 58-60, 61), договір № 543 від 16 грудня 2019 року, укладений з ТОВ «Транспортне підприємство Укравтосервіс» (а.с. 62-63), договір № 562 від 19 грудня 2019 року про надання послуг з технічного обслуговування вентиляційних каналів (а.с. 64, 65-66), договір № 835 від 18 грудня 2018 року про надання послуг з технічного обслуговування вентиляційних каналів (а.с. 67-71), договір № 835-Д/528 від 11 грудня 2019 року про надання послуг дератизації та дезінсекції (а.с. 72-73, 74), договір № 840 від 21 грудня 2018 року про надання послуг дератизації та дезінсекції (а.с. 75-78), договір № 844 від 26 грудня 2018 року про надання послуг з технічного обслуговування ліфтів (а.с. 79-82), договір № D2 4M 0200 від 31 липня 2015 року про надання послуг з повного технічного обслуговування та ремонту ліфтів (а.с. 83-85), договір № 427 від 23 грудня 2020 року про надання послуг операційно-диспетчерського обслуговування (а.с. 86-89), договір № 428 від 23 грудня 2020 року про надання послуг ремонтування та обслуговування обладнання об`єднаної диспетчерської системи будинків комунальної власності Голосіївського району м. Києва (а.с. 90-91), договір № 90 від 10 березня 2020 року про закупівлю послуг операційно-диспетчерського обслуговування об`єднаних диспетчерських систем (а.с. 92-95). Водночас факт ненадання послуг або зниження якості послуг (що є порушенням умов договору у розумінні ст. ст. 526, 530 ЦК України) повинен бути зафіксований належним чином (на це звертає увагу Верховний Суд у постанові від 20 листопада 2019 року у справі №640/18143/16-ц). У своїй постанові від 07 лютого 2018 року у справі №521/6969/15-ц Верховний Суд зазначив, що належним доказом ненадання житлово-комунальної послуги або зниження якості наданої послуги є звернення споживача до надавача послуг та складання сторонами акта-претензії. Відповідачі не надали суду належних, допустимих, достатніх та достовірних доказів на підтвердження того, що послуги не були надані їм КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Голосіївського району м. Києва» чи надані неналежним чином (звернення з претензіями, скаргами). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV (у редакції, що була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) та Законом України "Про житлово-комунальні послуги" від 09 листопада 2017 року № 2189-VIII (введений в дію з 01 травня 2019 року, крім: ст. 1, ч. 1 ст. 2, ст. ст. 3-7, 9, 11, 12, ч. 2 ст. 26, ст. 27 та 29 (в частині регулювання послуги з управління багатоквартирним будинком), ч. 2 ст. 2, ч. ч. 3 та 4 ст. 8, ч. ч. 2 та 3 ст. 10, ст. 15, ч. ч. 1, 3 та 5 ст. 16, ст. 18, ч. 5 ст. 28, які введені в дію 10 червня 2018 року). Суб`єктами Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV є органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, власники, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також суб`єкт господарювання, що провадить господарську діяльність з централізованого водопостачання та водовідведення, балансоутримувач та управитель (ст. 1, ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV). Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» № 2189-VIII, учасниками правовідносин у сфері житлово-комунальних послуг є: споживачі (індивідуальні та колективні); управитель; виконавці комунальних послуг. Житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року № 1875-IV залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньобудинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримання, укладання договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Відповідно до ст. 7 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" співвласники зобов`язані своєчасно сплачувати за спожиті житлово-комунальні послуги. Кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачено право споживача вчасно одержувати якісні житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та згідно з умовами укладених договорів. Водночас відповідно до пункту 1, 5 частини другої статті 7 цього Закону індивідуальний споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно зі ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІУ споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Пунктом 5 ч. 3 ст. 20 цього Закону встановлено, що споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 11 Закону України "Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку" передбачено, що управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Законом України «Про захист прав споживачів» передбачено, що під договором слід розуміти усну чи письмову угоду між споживачем та виконавцем послуг. Позивачем було вчинено дії на користь відповідачів - надано послуги, тому договір про надання послуг, письмова форма якого законодавством не вимагається, вважається укладеним з моменту отримання відповідачами таких послуг. Згідно зі ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і при будинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08 жовтня 1992 року із змінами внесеними Постановою Кабінету Міністрів України від 14.01.2009 року № 5 власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги Позивач посилається на те, що між договір по квартирі [ADDRESS] , не укладено, проте відповідачі знаходяться у фактичних договірних відносинах із позивачем. Оскільки співвласниками будинку [ADDRESS] за зазначеною вище адресою не створені об`єднання співвласників, не прийняті рішення про форму управління багатоквартирним житловим будинком, послуги з утримання будинків і прибудинкових територій у будинках продовжило надавати підприємство позивача за тарифом встановленим розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради № 668. Відповідачі отримують від позивача (виконавця) послуги, однак виставлені рахунки за спожиті послуги не сплачують та допускають виникнення заборгованості. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 року № 1875-ІУ учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством. Відповідно до ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами; вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Частиною четвертою статті 319 ЦК України встановлено, що власність зобов`язує. Зміст положення частини четвертої статті 319 ЦК України про те, що власність зобов`язує, яке має більш загальний характер, фактично розкривається через закріплений у наступній частині цієї статті принцип, що забороняє власникові використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію та природні якості землі. Стаття 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. ст. 156, 162 ЖК Української РСР власники квартир зобов`язані брати участь у витратах по утриманню квартири і прибудинкової території, проведенню ремонту та своєчасно і в повному обсязі вносити плату за отримані комунальні послуги. Власник зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги щомісячно у встановлені строки. Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління, регулює Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», стаття 7 якого визначає, що кожний співвласник несе зобов`язання щодо належного утримання, експлуатації, реконструкції, реставрації, поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку пропорційно до його частки співвласника. Витрати на управління багатоквартирним будинком розподіляються між співвласниками пропорційно їхніх часток співвласника, якщо рішенням зборів співвласників або законодавством не передбачено іншого порядку розподілу витрат (частина 2 статті 12 Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»). В силу положень ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Обов`язок щодо сплати за спожиті послуги встановлений законом. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від сплати послуг у повному обсязі. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 18 травня 2020 року у справі №176/456/17 (провадження №61-63св18). Як встановлено судом, відповідачі належним чином не виконали свій обов`язок з оплати за послуги з утримання будинку та прибудинкових територій, що надавались позивачем, внаслідок чого відповідно до наданого розрахунку у них виникла заборгованість в період з 01.04.2018 р. по 01.02.2021 р. в розмірі 26338,22 грн. (а.с. 15). У лютому 2021 року позивач звернувся до відповідача [PERSON] з претензією від 11 лютого 2021 року, в якій вказував на розмір простроченої заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг та наголошував на необхідності її термінової оплати (а.с. 19). Відповідь на вказану претензію не надійшла. Зазначений обов`язок є грошовим зобов`язанням. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). За приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Враховуючи те, що правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, тому суд приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача суму інфляційних втрат в розмірі 2467,64 грн. та три проценти річних у розмірі 1033,65 грн. Розрахунок заборгованості проведений відповідно до вимог чинного законодавства та не спростований відповідачем. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими, обставини, викладені в позовній заяві, знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, не спростовані відповідачем, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України і в зв`язку з задоволенням позову на користь позивача з відповідача підлягають стягненню понесені судові витрати.

Outcome: approved