Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

У червні 2021 р. [PERSON] звернувся до суду із позовними вимогами до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 12154, вчинений 17.05.2021 р. приватним нотаріусом нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 38 627,17 грн. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 14.09.2021 р. задоволено апеляційну скаргу [PERSON] , скасовано ухвалу Печерського районного суду м. Києва від 25.06.2021 р., справу передано о суду першої інстанції для продовження розгляду; матеріали справи надійшли до суду першої інстанції 22.09.2021 р., , наступного для передано судді (протокол передачі судової справи раніше визначеному судді). Ухвалою суду від 30.11.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відзив на позовну заяву не подано. Третіми особами: приватним виконавем виконавчого округу міста Києва Клименком Романом Васильовичем, приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною пояснення щодо позову або відзиву не подано. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до частин першої-четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно частин першої-третьої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Так, на підтвердження заявлених позовних вимог про визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис напис № 12154, вчинений 17.05.2021 р. приватним нотаріусом нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» 38 627,17 грн., [PERSON] у якості письмових доказів додано копії: кредитного договору № 574006903 від 17.11.2019 р., додатку № 1 до договору, додаткових угод від 04.12.2019 р., 03.01.2020 р., паспорту споживчого кредиту до договору № 574006903 від 17.11.2019 р., постанови приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Києва Клименка Романа Васильовича про відкриття виконавчого провадження ВП № 65639662 від 02.06.2021 р. з примусового виконання виконавчого напису № 121546, виданого 17.05.2021 р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною, свого паспорту, картки платника податків. Частиною восьмою статті 279 ЦПК України передбачено, що при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За нормами статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (стаття 89 ЦПК України). За таких обставин, вбачається, що вимоги позивача не знайшли свого підтвердження, отже у задоволенні позову слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed