Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

У вересні 2021 року до суду надійшла вказана позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов обґрунтовано тим, що позивач є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] на підставі ордеру на жиле приміщення. Відповідачка є донькою позивача, яка зареєстрована у вказаній квартирі, проте тривалий час не проживає в ній, комунальні послуги не сплачує. Вказане перешкоджає позивачу користуватися його майном повною мірою, а саме неможливості оформлення ним субсидії та приватизації квартири. У зв`язку з викладеним позивач звернувся до суду із вказаним позовом. Сторони в судове засідання не з`явились, подали до суду заяви про розгляд справи без їх участі. Позивач не заперечував проти розгляду справи в порядку заочного розгляду справи, відповідачка позовні вимоги визнала повністю. Зі згоди позивача, та на підставі наявних у справі доказів, суд\~ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд прийшов наступних висновків. Судом встановлено, що позивач є квартиронаймачем за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією ордеру від 01.06.1995 року. Згідно довідці №5418 від 06.09.2021 року разом із позивачем у вказаній квартирі зареєстрована відповідачка, [PERSON] . Відповідачка не проживає у даній квартирі з 2014 року, що підтверджується актом ОСББ "Войнової, 20" від 06.09.2021 року. Відповідно до\~ ст.15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. У статті 9 Житлового кодексу України встановлено, що ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Відповідно до частин першої та другої ст. 61 Житлового кодексу України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем громадянином, на ім`я якого видано ордер. За ст.64 Житлового кодексу України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно з ч.1,2 ст.71 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору - судом. Відповідно до ст.72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Судом встановлено, що відповідачка зареєстрована у квартирі за адресою: [ADDRESS] , проте з 2014 року не проживає в ній, що доведено належними та достатніми по справі доказами. Крім того, на електронну адресу суду від відповідача надійшла заява про визнання позову. На підставі вищевикладеного, беручи до уваги наявні у справі докази та встановлені на їх основі фактичні обставини по справі, суд приходить до висновку про необхідінсть задоволення позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved