Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом, до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «ГУДВІН ЕКСІМ КОМПАНІ» і Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 15 листопада 2019 року о 10-35 годині [PERSON] в м.Запоріжжя по вул.Космічній 76-А, керувала транспортним засобом «NISSAN QASHOAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] . Під час руху не дотрималася безпечної дистанції, в результаті чого скоїла зіткнення з автомобілем «DAEWOO MATIZ» державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмована водій автомобіля - [PERSON] . Постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2020 року у справі №333/7263/19 [PERSON] було визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи про адміністративне правопорушення строків, передбачених статтею 38 КУпАП. Постановою Запорізького апеляційного суду від 07.07.2020 року у справі №333/7263/19 апеляційну скаргу [PERSON] було залишено без задоволення, а постанову судді Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2020 року відносно [PERSON] залишено без змін. Також, 15 листопада 2019 року за результатами зазначеної ДТП було зареєстровано кримінальне провадження №12019080050004002 за ч.1 ст.286 КК України. 08 квітня 2021 року страшим слідчим СВ Запорізького РУП ГУНП в Запорізькій області капітаном поліції Толочко О.Б. була прийнята постанова про закриття кримінального провадження. Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №158/к від 07.04.2021 року встановлено, що внаслідок ДТП [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: «Струс головного мозку; рана наслідком загоєння якої є рубець в тім`яній ділянці зліва, що в сукупності кваліфікується як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я», також експертом зазначена наступна інформація «під час зіткнення вдарилась головою об скло лівих бокових дверцят, уламки скла травмували голову, вдарилась лівим плечем та лівою ногою. Опис ушкоджень - в тім`яній ділянці зліва вертикальний рубець зі слідами хірургічних швів тьмяно-червоного кольору, м`який на дотик, з одиночним тяжем по середині продовгуватої форми довжиною 1,5 сантиментри». Відповідно до довідки КУ «Запорізька обласна клінічна лікарня» ЗОР водій [PERSON] отримала тілесні ушкодження у вигляді: «закритої черепно мозкової травми. Струс головного мозку. Забійна рана лівої скроневої області. Вестибулярно-атактичний та лікворно-гіпертензійний синдром. Травматична вертебральна цервікалгія. ПХО рани 15.11.2019». З моменту отримання тілесних ушкоджень і до теперішнього часу відповідачем не зроблено ніяких дій щодо відшкодування шкоди, вона не надала ні на місці скоєння ДТП, ні потім, навіть не висловлювала співчуття та не цікавилась станом потерпілої. Більш того, відповідач весь цей час поводила себе цинічно та зухвало, намагалась уникнути відповідальності за скоєне та перекласти всю провину на потерпілу, що спричинило позивачу додаткові моральні страждання. Таким чином, [PERSON] вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав із позовною заявою про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП до безпосереднього видуваються ДТП з вини якої відбулося пошкодження транспортного засобу та заподіяно ушкодження здоров`я. Після ДТП позивач зазнала моральних страждань, які полягають у фізичному болю від отриманих травм, необхідності витратити багато часу на реабілітацію та курс лікування, також у цинічній та зухвалій поведінці відповідача, а також позивач була позбавлена можливості тривалий час користуватися автомобілем. Час та зусилля, необхідні для відновлення пошкодженого автомобіля, призвели д вимушених змін в житті та побуті позивача та негативно вплинули на життя всієї сім`ї. Враховуючи отриманого від ДТП ушкодження здоров`я, пасивну та цинічну поведінку відповідача, позивач просить суд стягнути з [PERSON] на її користь моральну шкоду в розмірі 200 000 (двісті тисяч) гривень. Відповідачем було подано відзив на позовну заяву, за якими вона повністю заперечувала проти задоволення позову. В обґрунтування зазначила, що лікування позивача після ДТП тривало 7 днів, що підтверджується копією лікарняного від 29.11.2019 року, який надала [PERSON] . У заяві слідчому Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області позивач зазначає, що приймати участь в слідчих діях не буде, з`являтись за викликом до слідчого не буде, надавати медичні документи відмовляється, від проведення судово-медичної експертизи також відмовляється. Згідно з висновку експерта №158/к від 09.04.2021 року тілесні ушкодження [PERSON] кваліфікуються як легкі тілесні ушкодження, що спричинили короткочасний розлад здоров`я. Тобто, з наведеного вбачається, що будь-яких наслідків для здоров`я позивача не має, інших медичних документів, які б свідчили про курси лікування та реабілітації не надано. Причиною виникнення ДТП вважає відповідач стало порушення водієм [PERSON] вимог п.10.1, п.10.3, та п.10.4 Правил дорожнього руху України, де зазначено: «п.10.1 перед початком руху, перестроюванням та будь-якою зміною напрямку руху водій повинен переконатися що це буде безпечним і не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, п.10.3 у разі перестроювання водій повинен дати дорогу транспортним засобам, що рухаються в попутному напрямку по тій самій смузі, на яку він має намір перестроїтися, п.10.4 водій, що виконую поворот ліворуч або розворот поза перехрестям з відповідного крайнього положення на проїзній частині даного напрямку, повинен дати дорогу зустрічним транспортним засобам, а при виконанні цих маневрів не з крайнього лівого положення на проїзній частині - і попутним транспортним засобам. Відповідач зазначає, що пошкодження автомобілів, знаходиться у прямому причинному зв`язку із порушенням водієм [PERSON] вимог п.п.10.1,10.3, та 10.4 Правил дорожнього руху України. Вважає, що моральна шкода є недоведеною та не необґрунтованою і сума заявлених вимог позивача в розмірі 200 000 тисяч гривень - безпідставною. Представником третьої особи - ТОВ «Гудвін Ексім Компані» було подано відзив на позовну заяву, в якому представник повністю заперечує щодо позовних вимог, та просить суд у позові [PERSON] відмовити. В обґрунтування вказує, що обставини, на які вказує позивач в позові, не знайшли свого підтвердження та не підкріплені документально. На даний час достовірно не підтверджена вина відповідача, кримінальне провадження за ч.1 ст.286 КК України закрито, справа про адміністративне правопорушення судом першої інстанції та апеляційним судом розглянута з порушеннями адміністративно-процесуального законодавства, не враховувались всі обставини, що мають суттєве значення для винесення судового рішення. Після ДТП позивачка отримала від страхової компанії ПАТ «Страхова компанія «Українська страхова група», з якою був укладений договір страхування «NISSAN QASHQAI», суму відшкодування 32766,49 гривень відповідно до розрахунку страхової компанії від 28.07.2020 року, та як нас повідомили в цій страховій компанії, купила собі новий автомобіль. Позивач також отримала 3790,38 гривень як відшкодування витрат на лікування, та моральну шкоду розрахунок страхової компанії від 08.10.2020 року. Представником позивача надано відповідь на відзив, який надала відповідач та третя особа - ТОВ «Гудвін Ексім Компані». В обґрунтування відповіді на відзиви, представник позивача зазначає, що доводи наведені в даних документах не спростовують вини відповідача, щодо нанесення моральної шкоди. Також звертає увагу суду на схожість за змістом процесуальних документів наданих відповідачем та третьою особою, та ґрунтуються на одних і тих самих твердженнях. В супереч положенням ч.1 ст.181 ЦПК України третьою особою надано відзив на позовну заяву, а не пояснення, та за змістом документ не відповідає викладенню «аргументів і міркувань», а містить вимоги щодо розгляду справи по суті, які за своєю суттю відносяться до прав відповідача, що свідчить про процесуальне перевищення третьою особою своїх прав. Щодо змісту відзиву відповідача, то його зміст не містить спростувань та аргументованих обґрунтувань щодо відсутності підстав задоволення позовних вимог, та лише свідчить про подальше ігнорування відповідачкою своєї відповідальності за порушення правил дорожнього руху та завданої моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я. представника позивача звертає увагу суду на обставини скоєння ДТП, а саме: автомобіль позивача було викинуто від сильного удару на узбіччя зустрічної полоси, при тому що автомобіль відповідача залишився в межах своєї смуги руху. Щодо отриманого відшкодування від страхової компанії, представник позивача звернув увагу на той факт, що розмір морального відшкодування склав 192,24 гривні. На думку позивача зазначена сума морального відшкодування є не співмірною з тим обсягом шкоди, яка була завдана позивачу в результаті отриманих як фізичних, так й моральних страждань в результаті винних дій відповідача при керуванні транспортного засобу. Відтак, враховуючи, що завдана позивачу моральна шкода безпосередньо пов`язана втратою нею власності та шкодою для фізичного здоров`я, психоемоційної рівноваги, що є суттєвими благами для людини, розмір відшкодування повинен бути достатнім для забезпечення позивачці можливості втрачене благо відновити. 09 грудня 2021 року судом по даній справі залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Українська страхова група». Представником третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Українська страхова група», надано пояснення по справі за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи: ТОВ «Гудвін Ексім Компані» про відшкодування моральної шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я. В обґрунтування своїх міркувань представник третьої особи зазначає: 19 червня 2021 року між ПАТ СК «Українська страхова група» та ТОВ «Гудвін Ексім Компані» був укладений поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-129519684, предметом якого є страхування цивільно-правової відповідальності водіїв, що експлуатують автомобіль «NISSAN QASHQAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] . 15 листопада 2019 року сталося ДТП за участю транспортного засобу «NISSAN QASHQAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , та автомобілю «DAEWOO MATIZ», державний реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . Внаслідок ДТП водій [PERSON] отримала тілесні ушкодження та була госпіталізована до лікарні. 19 листопада 2019 року до ПАТ СК «Українська страхова група» звернулось ТОВ «Гудвін Ексім Компані» з повідомленням про ДТП. 24 липня 2020 року до ПАТ СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю від третьої особи. 06 жовтня 2020 року до ПАТ СК «Українська страхова група» звернулась [PERSON] з заявою про виплату страхового відшкодування та надала банківські реквізити. 06 жовтня 2020 року ПАТ СК «Українська страхова група» було складено кошторис відповідно до якого вартість витрат на лікування склали 2162,75 гривні, вартість витрат пов`язаних з тимчасовою втратою працездатності склали 1435,39 гривень. Отже, розмір моральної шкоди відносно до ст.26 прим.1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів» склав 192,24 гривні. 08 жовтня 2020 року ПАТ СК «Українська страхова група» було складено розрахунок суми страхового відшкодування та страховий акт №ССЦВ-1584. 09 жовтня 2020 року ПАТ СК «Українська страхова група» здійснило виплату страхового відшкодування в розмірі 3790,38 гривень на банківський рахунок позивача, що підтверджується платіжним дорученням №24815. Таким чином, ПАТ СК «Українська страхова група» вважає, що виконало свої зобов`язання перед [PERSON] в повному обсязі відповідно до вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власника наземних транспортних засобів». Також просить суд проводити розгляд справи за відсутності представника ПАТ СК «Українська страхова група». Позивач і його представник в судове засідання не з`явилися, про час і місце розгляду справи були повідомлені судом своєчасно та належним чином, надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. В попередніх судових засіданнях позивач і його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених у позовній заяві, та надали відповідні пояснення. Відповідач в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була повідомлена судом своєчасно та належним чином, причини неявки суду не повідомила, в попередніх судових засіданнях проти задоволення позову заперечувала у повному обсязі з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Представник третьої особи - ТОВ «Гудвін Ексім Компані» у судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просив розглядати справу за його відсутності. У наданому до суду відзиву щодо позовних вимог просить відмовити в повному обсязі. Суд, заслухавши сторін і їх представників у попередніх засіданнях, вивчивши матеріали справи, дійшов таких висновків. Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на всі правовідносин, що виникають у державі. Згідно з п.1 ст.6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Положеннями ст.4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Статтями 12, 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст.ст.76, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Згідно зі свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля марки «NISSAN QASHQAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , виступає ТОВ «Гудвін Ексім Компані» (а.с.15). За інформацією з ЄДРПОУ [PERSON] є власником (засновником) юридичної особи - власника транспортного засобу (а.с.16). Зазначене свідчить про наявність правових підстав користування транспортним засобом [PERSON] . Зі змісту ст.1187 ЦК України вбачається, що джерелом підвищеної небезпеки є, зокрема, діяльність пов`язана із використанням транспортних засобів, і шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Цивільно-правова відповідальність за шкоду, завдану діяльністю, що є джерелом підвищеної небезпеки, настає у разі її цілеспрямованості, наприклад, використання транспортних засобів за їх цільовим призначенням (абз.3 п.5 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних прав №4 від 01.03.2013 року). Відповідно до постанови Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 21.02.2020 року [PERSON] була визнана винною у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, а адміністративне провадження відносно [PERSON] закрити у зв`язку з закінченням на момент розгляду справи строків передбачених ст.38 КУпАП (а.с.17). Постановою Запорізького апеляційного суду від 07 липня 2020 року вказане судове рішення залишено без змін (а.с.18-19). Отже, відповідач [PERSON] є відповідальною особою за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки під її керуванням. За змістом ст.21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. На виконання зазначеної вимоги закону [PERSON] застрахувала свою цивільно-правову відповідальність як власника наземного транспортного засобу. Так, відповідно до Полісу № ЕР-129519684 у період часу з 20.06.2019 року по 19.06.2020 року включно цивільно-правова відповідальність [PERSON] як власника наземного транспортного засобу - автомобіля «NISSAN QASHQAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , була застрахована в страховій компанії ПАТ СК «Українська страхова група» (а.с.118). Як вбачається зі змісту ст.3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», необхідною умовою виникнення обов`язку страховика за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності осіб, які на відповідній правовій підставі володіють транспортними засобами, є настання страхового випадку. Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором. Таким чином, судом встановлено, що 15.11.2019 року за участю водія транспортного засобу «NISSAN QASHQAI», державний реєстраційний номер [NUMBER] , [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якої застрахована у ПАТ СК «Українська страхова група», та водія [PERSON] стався страховий випадок, у результаті якого останній були спричинені матеріальні збитки, пов`язані із пошкодженням його автомобіля, завдано тілесних ушкоджень та моральної шкоди. Наявність факту дорожньо-транспортної пригоди та спричинення шкоди третім особам є підставами для вирішення питання щодо відшкодування шкоди, завданою джерелом підвищеної небезпеки. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування, завданої [PERSON] в результаті дорожньо-транспортної пригоди, остання отримала 192,24 гривні на відшкодування завданої моральної шкоди (а.с.126). Згідно зі статтею 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Позивач, користуючись своїм правом відповідно до ст.23 Цивільного кодексу України, в позовних вимогах просить суд стягнути з відповідача моральну шкоду завдану внаслідок ДТП в розмірі 200 000 тисяч гривень. Згідно зі ст.23 Цивільного кодексу України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав, яка полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Постановою Пленуму Верховного Суду України №4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» надано визначення моральної шкоди, під якою розуміються втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Пунктом 5 вказаної Постанови Пленуму Верховного Суду України передбачено, що відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні та з чого він при цьому виходить. На підтвердження завдання моральної шкоди позивачем надано виписку із медичної карти стаціонарного хворого №19901 від 15.11.2019 року (а.с.21), лист непрацездатності серії АДУ №598498 (а.с.23), висновок експерта №599 від 03 червня 2020 року (а.с.24-26), висновок експерта №158/к від 14 листопада 2020 року (а.с.27-34). Вказані докази підтверджують завдання моральної шкоди позивачу, яка полягає у фізичному болю від отриманих травм, необхідності витрачати час на лікування. З протоколу огляду місця дорожньо-транспортної пригоди (а.с.19), фотографії автомобіля (а.с.54) вбачається, що автомобіль позивача отримав пошкодження, які робили неможливим його використання за призначенням. Зазначене свідчить про певні незручності для позивача, пов`язані із необхідністю витрачання додаткового часу для організації свого побуту, адже вона була позбавлена можливості користуватися автомобілем. У зв`язку з тим, що вказані моральні страждання завдані внаслідок ДТП за участю [PERSON] , факт притягнення останньої до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, свідчить про наявність причинного зв`язку між моральними стражданнями [PERSON] і вчиненням правопорушення відповідачем. Отже, позивач надав суду належні та допустимі доказів на підтвердження того, що внаслідок ДТП їй завдано моральної шкоди. Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року). При визначенні розміру грошового відшкодування моральної шкоди, враховуючи обставини справи, характер і обсяг душевних страждань позивача, їх наслідки й інші негативні впливи, час їх тривалості, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що грошова сума у розмірі 5000 грн., без урахування відшкодування моральної шкоди страховою компанією, буде достатньо справедливою компенсацією моральних страждань позивача. На підставі викладеного, суд вбачає за необхідне позовної вимоги про відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок ДТП задовольнити частково. Так як частково задоволена вимога позивача, яка була звільнена від сплати судового збору при подачі позовної заяви, з відповідача повинен бути стягнений в дохід держави судовий збір.

Outcome: partial