Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

В січні 2022 року представник позивача Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради Велігорська Т.О. звернулася до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача надміру виплачену житлову субсидію в сумі 16769,86 грн. і судовий збір в розмірі 2 270 грн. Позиція сторін у справі. В обґрунтування позовних вимог представник позивача вказала, що 29.05.2015 року [PERSON] звернулася до позивача із заявою про призначення житлової субсидії, разом з якою подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії. На підставі наданих документів відповідачу було призначено субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з вересня 2015 року. З 01.05.2018 року було суттєво змінено умови надання житлових субсидій, якими передбачено, що під час призначення житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи зі складу домогосподарства у разі коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання відмінне від адреси домогосподарства. Так, рішенням УСЗН БМР відповідачу припинено надання субсидії з 01.10.2019 року у зв`язку з неповідомленням про члена сім`ї. 03.12.2019 року [PERSON] подала заяву про перерахунок субсидії з урахуванням доходів її зятя [PERSON] . Позивач 21.02.2020 року ппровів розрахунок суми надміру перерахованої житлової субсидії у розмірі 16 769,86 грн., що позивач і просить стягнути з відповідача та відшкодувати\~ судові витрати по справі. Відповідач в судовому засіданні позов не визнала, зазначила, що її бувший зять не проживав в квартирі, а працівник УСЗН належно не роз`яснив для чого вказувати всіх зареєстрованих осіб в квартирі. Ніякого перерахунку розміру субсидії відповідач не просила робити, а, лише, заповнила бланк заяви де вказала ім`я бувшого зятя [PERSON] і одночасно зазначила, що її донька розірвала з ним шлюб 25.06.2019р.\~\~ Процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 09.02.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного провадження та призначено справу до розгляду (а.с. 46). Позивач в судове засідання свого представника не направив, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, подали заяву, в якій просять суд розглядати справу без\~ участі представника позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі (а.с. 56). Відповідач в судове засідання 21.06.2022 р. не з`явилася, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, подала заяву, в якій просить суд розглядати справу без\~ її\~ участі, позовні вимоги не визнає (а.с.49). Оскільки розгляд справи відбувся за відсутності сторін, то відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав. Фактичні обставини справи. Судом встановлено, що 29.05.2015 року [PERSON] звернулася\~ до Управління соціального захисту населення Білоцерківської міської ради з заявою № 093006 про призначення житлової субсидії, разом з якою подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, де зазначила членів сім`ї, які зареєстровані в квартирі [ADDRESS] : [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 8,9) У відповідності до вимог Положення про порядок призначення житлових субсидій, затвердженого постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 (в редакції чинній на момент кожного розрахунку), Управлінням призначено та проведено в автоматичному режимі розрахунок субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг щомісячно за період з травня 2018 року по червень 2019 року, що підтверджується копіями рішень позивача про призначення субсидії. (а.с. 10-20) З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Встановлено, що 11.10.2019 року рішенням позивача припинено надання субсидії [PERSON] з 01.10.2019 року у зв`язку з неповідомленням про члена сім`ї. (а.с. 20) 03.12.2019 року [PERSON] подала\~ до УСЗН заяву, зі змісту якої вбачається, що вона просить здійснити перерахунок розміру субсидії з урахуванням доходів її бувшого зятя [PERSON] , та одночасно подала копію рішення суду про розірвання шлюбу (а.с. 21). На підставі вказаної заяви відповідача, 21.02.2020 року позивачем здійснено розрахунок суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії за період з травня 2018 року по червень 2019 року у розмірі 16769,86 грн. Відповідно до повідомлень про повернення надміру наданої суми житлової субсидії УСЗН № 2832 від 04.03.2020 року, № 15642 від 11.11.2020 року та № 17258 від 11.12.2020 року, а також листів № 15645 від 11.11.2020 року та № 17252 від 11.12.2020 року [PERSON] було повідомлено про необхідність повернення суми надмірно наданої субсидії в розмірі 16769,86 грн. (а.с.31-35). Актом від 14.01.2021 року працівники УСЗН зафіксували, що [PERSON] на телефонні дзвінки не відповідає, факт направлення відповідачу повідомлень про повернення надміру наданої суми житлової субсидії підтверджується копіями фіскальних чеків, повідомлення від 11.12.2020 року за № 17258 отримано особисто [PERSON] , проте відповідач надміру отриману суму житлової субсидії не повернула, до УСЗН для складання графіку погашення надміру отриманих коштів не з`явилася. (а.с. 36) Позиція суду та оцінка аргументів сторін. Механізм та умови надання населенню житлових субсидій визначаються Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим постановою КМУ від 21.10.1995 року № 848 «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Пунктом 4 Положення передбачено, що право на отримання житлової субсидії мають громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які на законних підставах перебувають на території України, що проживають у житлових приміщеннях (будинках). У відповідності до пункту 9 Положення, призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням здійснюються структурними підрозділами з питань соціального захисту населення. З 01.05.2018 року постановою Кабінету Міністрів України від 27.04.2018 року № 329 внесені зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 21.10.1995 року № 848, внаслідок чого змінено умови надання житлових субсидій. Так, п. 9 Положення про порядок призначення житлових субсидій (в редакції постанови КМУ від 27.04.2018 року № 329) передбачено, що житлова субсидія розраховується на всіх членів домогосподарства. До складу домогосподарства включаються особи, що зареєстровані і фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), на яких розраховуються соціальні норми та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування і доходи яких враховуються під час призначення житлової субсидії. Під час призначення\~ житлової субсидії враховуються також доходи членів сім`ї особи із складу домогосподарства у разі, коли їх зареєстроване (фактичне) місце проживання\~ відмінне від адреси домогосподарства. При цьому, соціальні норми житла та соціальні нормативи житлово-комунального обслуговування за домогосподарства на таких осіб не розраховуються. Відповідно до п. 16 Положення (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 2018р. № 329) громадянин, якому призначено житлову субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщена особа - членів домогосподарства, які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміни у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання; зміну переліку витрат на управління багатоквартирним будинком; зміну управителя, виконавця комунальних послуг, створення об`єднання; настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення. У разі зміни складу зареєстрованих (фактично проживаючих) у житловому приміщенні (будинку) осіб, складу сім`ї члена домогосподарства подаються нові заява та декларація. Положеннями статей 1212, 1215 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Не підлягає поверненню безпідставно набуті, зокрема, заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Згідно із частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Правильність здійснених розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються і відповідно тягар доказування наявності рахункової помилки та недобросовісності набувача покладається на платника відповідних грошових сум. Наведене узгоджується з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.01.2019 року у справі № 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18), постанові Верховного Суду від 06.03.2019 року у справі № 607/4570/17-ц (провадження № 61-29030св18). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08.04.2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15.09.2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20.05.2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25.11.2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18.06.2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05.01.2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Згідно п. 16 Положення після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють розрахунок житлової субсидії на наступний сезон для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому сезоні (крім орендарів, внутрішньо переміщених осіб та осіб, які звертаються за призначенням житлової субсидії на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива, а також домогосподарств, у яких кількість фактично проживаючих зареєстрованих осіб менша, ніж кількість зареєстрованих осіб). Для цього структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктом 14 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення (відмову в призначенні) житлової субсидії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктом 14 цього Положення. Так, позивач не зібрав необхідну інформацію\~ у\~ відповідних\~ державних органах, установах, організаціях, а поклав даний обов`язок на відповідача. Як встановлено в судовому засіданні, донька позивача [PERSON] перебувала в шлюбі з [PERSON] з 28.08.2014 року, тобто на момент звернення відповідача до позивача із заявою про призначення житлової субсидії, вже існувала дана обставина, а тому не можна вважати що змінився склад сім`ї позивача, чи існують нові обставини з урахуванням яких підлягає перерахунку розмір субсидії. А тому, посилання позивача на те, що відповідач повинна була повідомити управління про зміну обставин для визначення розміру субсидії є безпідставними, оскільки на дату зміни порядку нарахування субсидії - 01.05.2018 року, склад родини отримувача субсидії не змінився, а змінився лише порядок нарахування субсидії, а отже недобросовісність з боку набувача не доведена. В матеріалах справи відсутні відомості про те, що [PERSON] , звертаючись за призначенням субсидії та після законодавчої зміни умов її нарахування, мала на меті навмисно приховати дані про свого бувшого зятя [PERSON] , тобто наявність умислу в її діях відсутній. У постанові від 13.11.2019 року по справі № 332/2805/18 провадження № 61-16144св19 Верховний Суд зробив наступний висновок, що позивач (платник грошових коштів) має довести недобросовісність у діях відповідача (набувача субсидії), суди мають врахувати наявність умислу у діях відповідача на подання чи неподання інформації щодо призначення житлової субсидії. У випадку відсутності умислу у діях відповідача суд може відмовити у задоволенні такого позову. Отже, враховуючи необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою субсидії може призвести до покладення на відповідача надмірного тягаря. Схожий висновок міститься у правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11.03.2020 року у справі № 328/1056/19 (провадження № 61-496св20). Таким чином, відповідно до принципу пропорційності, забезпечуючи розумний баланс між приватними і публічними інтересами, враховуючи особливості предмету спору, значення розгляду справи для сторін, а також, враховуючи встановлені обставини та наведені вимоги закону, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовних вимог, не підлягають задоволенню й вимоги про покладення на відповідача судових витрат.

Outcome: dismissed