Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Рішенням Київського райсуду м. Одеси від 7 червня 2022 року задоволено позов [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про визнання зобов`язання за кредитним договором №910.22292 від 08 травня 2013 року, укладеним між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» (ЄДРПОУ 19390819) та [PERSON] (ІПН [NUMBER] ) припиненим з 08 січня 2015 року у зв`язку з його повним виконанням. 07.06.2022 року представник позивача адвокат Згода О.О. надав до суду заяву про ухвалення додаткового рішення. Адвокат вимагає ухвалити додаткове рішення з питання стягнення з позивача на користь відповідача судових витрат у вигляді витрат на професійну правничу допомогу та витрат по сплаті судового збору. До судового засідання адвокат Згода О.О. не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, зазначивши, що позов підтримує і посилався на договір про надання правничої допомоги, акт приймання-передачі виконаних робіт. Представник відповідача Жовтонецький В.М. заперечував проти задоволення вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, посилаючись на недоведеність заявлених вимог. Суд дослідив надані сторонами докази і наведені доводи і дійшов висновку, що вимоги представника відповідача адвоката Згода О.О. підлягають частковому задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту ст.58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до ст.60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно ст.15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою ст.62 ЦПК визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, у відповідності до ст.1 ЗУ «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Судом встановлено, що 18.10.2021року [PERSON] і адвокат Згода О.О. уклали договір про надання правничої допомоги. За умовами договору Адвокат прийняв на себе зобов`язання надати правову допомогу з питання зняття обтяжень з автомобіля CHEVROLET AVEO 2013 року випуску, реєстраційний номер № [NUMBER] . Правова допомога полягає у представництві Клієнта та захисті його інтересів перед державними органами, банками, підприємствами, установами, фізичними особами, представництві клієнта та захисті його прав в правоохоронних органах, органах місцевого самоврядування, судах усіх інстанцій з правами, наданому позивачу, відповідачу, третій особі. Клієнт зобов`язався сплатити гонорар адвокату. Порядок розрахунків сторони визначили у п.3.1 Договору вартість послуг адвоката сторони визначили у розмірі 35000 грн. Сторони передбачили, що вартість послуг за даним договором може бути зменшена або збільшена за домовленістю сторін. У позові, що надійшов до суду 14.12.2021 року викладена вимога про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу в розмірі 35 000 грн. 07.06.2022 року сторони склали акт виконаних робіт за договором про надання правничої допомоги від 18.10.2021 року, в якому зазначили, що цей акт є підтвердженням того, що Адвокат на виконання умов Договору надав, а Клієнт отримав юридичні послуги (діяльність у сфері права). В акті вказані роботи, виконані адвокатом і вартість цих робіт: вивчення та дослідження документів, наданих Клієнтом для складання запитів, заяви-вимоги та позовної заяви 2000 грн., складання письмових запитів до АТ «Ідея-Банк» , ТОВ «Дельта М Юкрейн» щодо надання підтверджуючих документів 1500 грн., підготовка заяви-вимоги до АТ «Ідея-Банк» щодо зняття обтяження з ТЗ та припинення зобов`язання за кредитом 1500 грн., підготовка позовної заяви 7000 грн., участь у судовому засіданні 2000 грн. Загалом 14 000 грн. Відповідно до положень п.8 ст.141 ЦПК України розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо), докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду, за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як зазначено в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755\\9215\\15-ц « При визначенні суми відшкодування суд повинен виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). З урахуванням викладеного витрати позивача [PERSON] на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені на суму 14000 грн. належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача. Вимоги в частині відшкодування витрат на сплату судового збору адвокат не довів відсутня квитанція про сплату судового збору. До того ж, у позові адвокат посилався на положення ч.2 ст.22 ЗУ «Про захист прав споживачів» і доводив, що у даному випадку позивач на підставі Закону звільняється від сплати судового збору.

Outcome: partial