Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

В квітні 2020 року представник [PERSON] - адвокат Красілолвський В.О. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. Вимоги позовної заяви мотивовано тим, що [PERSON] та [PERSON] у 2003 році зареєстрували шлюб, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року було розірвано. У даному шлюбі у них народились двоє дітей: [INFO] - донька [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] . [PERSON] з квітня 2016 року працює за контрактом у Німеччині, де сторони разом із дітьми і проживали однією сім`єю до липня 2018 року, а з вказаної дати позивач разом із сином [PERSON] повернулись в Україну. Відповідач залишився працювати в Німеччині. За взаємною згодою сторін, старша донька [PERSON] залишилась проживати разом з батьком. Після повернення в Україну позивач працює в МКП «Вінницязеленбуд», де отримує заробітну плату приблизно 7 000 грн. на місяць. Інших доходів не має. Син [PERSON] часто хворіє, відвідує спеціалізований дошкільний дитячий заклад санаторного типу № 37. Після розлучення відповідач обіцяв допомагати в матеріальному забезпеченні сина, проте наразі відмовляється матеріально допомагати. Усі спроби домовитись про матеріальну допомогу в добровільному порядку виявились марними, забезпечувати сина належним чином відповідач не бажає. З підстав зазначених вище [PERSON] звернулась до суду із даною позовною заявою, у якій просила суд стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , у розмірі ј усіх його доходів від заробітної плати щомісячно до досягнення сином повноліття. Протоколом автоматизованого розподілу справ між суддями від 03 квітня 2020 року, для розгляду даної справи визначено суддю Вінницького міського суду Вінницької області Борисюк І.Е. (т. 1 а.с. 27). Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року (суддя Борисюк І.Е.) прийнято позовну заяву до розгляду да відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (т. 1 а.с. 31-35). Ухвалою від 07 травня 2020 року (суддя Борисюк І.Е.) суд постановив звернутись із судовим дорученням про надання правової допомоги до компетентного суду Федеративної Республіки Німеччина та зупинено провадження у справі до надходження відповіді від іноземного суду на судове доручення про надання правової допомоги, вручення виклику до суду та інших документів (т. 1 а.с. 44) Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 27 липня 2020 року, здійсненого на підставі розпорядження керівника апарату суду №124//20 від цього ж числа, розгляд даної справи визначено судді Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюку К.П. (т. 1 а.с. 46, 47). Ухвалою суду від 29 липня 2020 року дану цивільну справу прийнято до провадження суддею Гуменюком К.П. та поновлено провадження у справі, з призначенням судового засідання (т. 1 а.с. 48). 02 вересня 2020 року до суду надійшла зустрічна позовна заява представника [PERSON] - адвоката Шуконової А.О. до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Вимоги зустрічної позовної заяви мотивовано тим, що 07 вересня 2003 року по 05 квітня 2019 року [PERSON] перебував у шлюбі з [PERSON] . У даному шлюбі у них народилось двоє дітей: [INFO] - донька [PERSON] та [INFO] - син [PERSON] . В квітні 2016 року [PERSON] приїхав до Німеччини працювати на контрактній основі. В другій половині вересня 2016 року, з метою постійного проживання, до нього приїхали його (на той час) дружина - [PERSON] та їх спільні діти. Ще до їхнього приїзду, [PERSON] винайняв трикімнатну квартиру, зареєстрував доньку в загальноосвітню школу м. Крайльсхайм, яку вона почала відвідувати одразу після приїзду. Одночасно зареєстрував місце в черзі на відвідування дитячого садка сином і тому вже з трирічного віку [PERSON] відвідував дитячий навчальний заклад, перебував з дітьми, здобував знання німецької мови. Всі витрати, пов`язані з побутом, оплатою школи та дитячого садка ніс виключно [PERSON] . Відносини [PERSON] з дітьми завжди складались приязно та довірливо, чого не можна сказати про їхні відносини з матір`ю, [PERSON] , яка дуже часто у його відсутність, дозволяла собі бити дітей, після чого у них залишались синці та забої, на тлі чого між [PERSON] та [PERSON] не раз виникали сварки та конфлікти. Як зазначає [PERSON] , що в той час, коли він працював та забезпечував сім`ю усім необхідним, відповідач не звертала уваги на потреби дітей. Як з`ясувалося згодом, перебуваючи в Україні в період з травня по серпень 2017 року у неї з`явився інший чоловік. Усі намагання зберегти сім`ю, навіть пробачивши зраду дружини, були знехтувані, що виражалось у зневажливому відношенні до [PERSON] та дітей, постійно відповідач вчиняла сварки та скандали у присутності дітей, вживаючи при цьому нецензурну лайку. Відтак, [PERSON] прийшов до висновку, що подальше спільне проживання є неможливим і [PERSON] має повернутись в Україну, а діти залишаться з ним у Німеччині. Адже син був зареєстрований в шкільний заклад ще на початку 2018 року, який він мав відвідувати з вересня 2020 року, а дочка вже навчалась. Більш того, діти самі виявили бажання залишитись з батьком. Власне [PERSON] погодилась з цим і попросила, щоб син побув з нею до того часу, як він піде у школу. Тобто, була усна домовленість, що син прилітатиме з дідусем на планові огляди лікарів і щеплення та, що влітку 2020 року [PERSON] забере його до Німеччини на постійне місце проживання. На підтвердження цього, на початку червня 2018 року [PERSON] подала про себе відомості до відділу по роботі з іноземцями в м. Крайльсхайм про своє вибуття та зняття з місця реєстрації. Стосовно сина жодних відомостей про вибуття та зняття з місця реєстрації не відбувалось. В кінці червня 2018 року [PERSON] з сином поїхали в Україну, а саме у м. Вінницю. Відповідач попросила [PERSON] дозволити пожити їй з сином у його квартирі (квартира була його особистою приватною власністю) до першої вимоги звільнити її, оскільки знала про наміри щодо продажу квартири. Коли [PERSON] телефонував, щоб поспілкуватися з сином, відповідач періодично шантажувала його квартирним питанням, оскільки не хотіла залишати належну [PERSON] квартиру. Після продажу квартири та виселення [PERSON] із квартири, яке відбувалось у конфліктній обстановці, очевидцем чого був син, відповідач тривалий час не давала спілкуватись з сином, а лише надсилала погрозливі повідомлення. З підстав викладених вище та виходячи з інтересів сина [PERSON] , позивач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою про визначення місця проживання останнього з батьком. Представником позивача-відповідача [PERSON] - адвокатом Красіловським В.О. подано відзив на зустрічну позовну заяву, зазначивши про його безпідставність (т. 1 а.с. 130-134). Представником відповідача-позивача [PERSON] - адвокатом Шикуновою А.О. подано відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (т. 1 а.с. 145-147). Ухвалою суду від 06 жовтня 2020 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду з первісним. Перейдено від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін до розгляду за правилами загального позовного провадження. Зобов`язано службу у справах дітей Вінницької міської ради надати суду письмовий висновок, щодо розв`язання спору (т. 1 а.с. 162, 163). В ході підготовчого провадження представником позивача-відповідача [PERSON] - адвокатом Красіловським В.О. подано заяву про зміну предмету позову, у якій представник окрім вимоги про стягнення аліментів, просив суд також визначити місце проживання сина сторін разом із матір`ю (т. 1 а.с. 173-179). Крім того, представником позивача-відповідача надано заперечення на відповідь на відзив на зустрічну позовну заяву (т. 1 а.с. 181-183). Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву позивача за первісним позовом із зміненим предметом позову (т. 1 а.с. 200). Ухвалою суду від 08 грудня 2020 року за заявою [PERSON] (мати позивача-відповідача) останню було залучено у якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача за первісним позовом, оскільки онук та її донька проживають разом із нею в її помешканні (т. 1 а.с. 199) Ухвалою суду від 24 лютого 2021 року закрито підготовче провадження з призначенням справи до судового розгляду по суті (т. 2 а.с 34). В судовому засіданні позивач-відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Красіловський В.О. вимоги первісної позовної заяви підтримали в повному обсязі, просили суд їх задовільнити, а у задоволенні зустрічної позовної заяви - відмовити. Третя особо без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача-відповідача [PERSON] в судовому засіданні просила суд задовільнити вимоги первісного позову, а в задоволені зустрічної - відмовити. Відповідач-позивач [PERSON] та його представник - адвокат Шикунова А.О. в судовому засіданні підтримали вимоги зустрічної позовної заяви, просили суд їх задовільнити, а у задоволенні первісного позову - відмовити. Представники служб у справах дітей Вінницької міської ради в судовому засіданні підтримала висновок, який був наданий по даній справі та просила ухвалити рішення в інтересах дитини. Судом було задоволено клопотання представника позивача-відповідача [PERSON] - [PERSON] про допит наступних свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила, що доводилась сусідкою сторін, коли вони проживали по [ADDRESS] . Сім`ю [PERSON] знає більше 15 років. З [PERSON] більше бачила дідуся (батька [PERSON] ). В квартирі бувала не часто. Відомо, що [PERSON] зараз проживає в Німеччині разом із старшою донькою, а менший син - з [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомив, що доводиться батьком позивача-відповідача [PERSON] . До розлучення у сторін були нормальні відносини, декілька років сторони з дітьми жили в Німеччині. Повідомив, що [PERSON] під час коли проживав в шлюбі з його дочкою алкогольними напоями не зловживав, проте випити міг. Свідок часто допомагав по догляду за онуками. Вихованням [PERSON] практично займався він. Від [PERSON] не чув, що він хоче до батька. Внук не скаржився про образи з боку матері. [PERSON] через свою матір передавав [PERSON] гостинці, а також передавав йому подарунки на день народження. Свідок [PERSON] суду повідомила, що доводиться троюрідною сестрою [PERSON] . Дітьми практично займалась [PERSON] . [PERSON] зараз проживає з [PERSON] яка ним повністю займається, дитина охайна, чиста та доглянута. Зазначала про погане відношення [PERSON] до своєї на той час дружини [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що доводиться сусідкою по квартирі в будинку по [ADDRESS] , коли сторони там проживали. Про шкідливі звички [PERSON] їй не відомо. Сторін знає, як нормальну сім`ю. Як відомо свідку, що старша донька проживає разом із батьком в Німеччині, а менший син - з [PERSON] . В яких умовах на даний час проживає [PERSON] , свідку не відомо. Судом також було задоволено клопотання представника відповідача-позивача [PERSON] - [PERSON] про допит наступних свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , неповнолітню [PERSON] . В судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив, що доводиться батьком [PERSON] . До від`їзду у Німеччину, сторони разом із дітьми проживали в квартирі в будинку по [ADDRESS] , після чого жили у Німеччині. Свідок разом із батьком [PERSON] в 2019 році їздили до [PERSON] в Німеччину. Син живе в трьох кімнатній квартирі, працює, має роботу. Старша онука [PERSON] проживає з батьком у Німеччині, гарно вчиться, а онук [PERSON] проживає з [PERSON] в будинку її матері. [PERSON] передає гостинці та подарунки для свого сина. При спілкуванні з [PERSON] , останній повідомив, що мама забороняє спілкуватись з батьком, що він ховається під одіяло для того, щоб подзвонити до нього. Свідок був очевидцем того, як [PERSON] сварилась із донькою. Свідок не відвідував [PERSON] за місце його проживання. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду повідомила, що доводиться сусідкою батьків [PERSON] [PERSON] знає з позитивної сторони. В стані алкогольного сп`яніння його не бачила. Діти привітні, якими займався [PERSON] . Зараз він живе в Німеччині. Була очевидцем, як [PERSON] передав гостинці та подарунки своєму синові [PERSON] . Свідок [PERSON] суду повідомила, що в січні 2020 року придбала у [PERSON] квартиру в будинку по [ADDRESS] (т. 1 а.с. 148-151). Особисто з [PERSON] знайомою не була, але спілкувалась по телефону та відео зв`язку, щодо продажу квартири. Після оформлення документів на квартиру, [PERSON] повідомив, що переїхати до квартири свідок зможе через деякий час, оскільки там на даний час проживають. Після деякого часу свідок неодноразово приходила до квартири, разів 3-4, але нікого не заставала дома. В дома був хлопчик, якого вона не бачила, який через зачиненні двері повідомляв, що дома нікого не має, тому він не може відкрити двері. Свідок зазначила, що приходила до квартири як і вранці, до робочого часу, вдень, так і ввечері, після робочого часу з метою застати когось вдома. Усі ці рази свідок спілкувалась з дитиною через зачиненні двері, який повідомляв, що вдома нікого не має, тому він не може відчинити дверей. Приблизно десь на 3-4 раз відвідувань, свідок застала [PERSON] , де і познайомилась з останньою та дитиною. Знайомство відбулось у напруженій обстановці. [PERSON] викликала поліцію і все це супроводжувалось скандалом, не хотіла пускати до квартири. При цих всіх подіях був присутній хлопчик, який був наляканий, тривожний. Як з`ясувалось пізніше, що в квартирі ще перебувала особа, чоловічої статті та ким він доводиться [PERSON] свідку не відомо. При цих всіх подіях дитина плакала, істерила, кричала, а [PERSON] ніяким чином не реагувала та не намагалась заспокоїти дитину, при цьому намагаючись захистити невідомого свідку чоловіка, якого попросили покинути квартиру. Свідок з метою, щоб заспокоїти дитину, попросила до себе на руки. Дитина була контактною. Також свідок зайшла до кімнати дитини в ній був повний безлад. Взявши іграшку для дитини та заспокоївши її, провела до зали до його бабусі (мати [PERSON] ) і через деякий час свідок почула, що дитина знов почала плакати, в цей час бабуся [PERSON] звертаючись до дитини промовляла: «Ти бачиш, що ця тьотя з мамою робить». Як зазначає свідок, що в даній обстановці дитиною маніпулювали. Щодо умов проживання свідок зазначила, що в квартирі неохайно, не прибрано, не чисто. На кухні безлад, у раковині не помитий посуд. Присутні пусті плашки від спиртних напоїв. Допитана в судовому засіданні у якості свідка неповнолітня донька сторін - [PERSON] , [INFO] у відсутність сторін та їх представників та в присутність представника служби у справах дітей Вінницької міської ради суду повідомила, що на даний час проживає в Німеччині разом із батьком. Разом з ними також проживає нова дружина та брат, дитина батька та нової дружини. Свідок повідомила, що не хоче спілкуватись із матір`ю у зв`язку із обставинами, які були при розлучні сторін. З братом [PERSON] спілкується тоді, коли спілкується з ним батько, при цьому [PERSON] в розмовах все не розповідає, скритний, оскільки присутня мама, так як це чутно в слухавку, як вона підказує, як говорити. На запитання, чи повідомляв [PERSON] про свої бажання, щодо місця проживання, свідок повідомила, що про таке він не міг повідомити, оскільки поряд була мама. На запитання [PERSON] про те хто доглядає та опікується свідок повідомила, що батько встає приблизно о 5 год. ранку, а свідок приблизно о 5 год. 30 хв. Після сніданку батько на роботу, а свідок до школи. На запитання представника [PERSON] про те, чи пригадує свідок якісь неприємні моменти коли усі проживали разом, що можливо вас мати била, застосовувала нецензурну лайку, заходи виховного характеру проводила, свідок повідомила, що так, було, було, що і била. Дуже агресивна. На уточнююче запитання кулаками, чи ременем, свідок повідомила, що бувало і ременем. На запитання представника [PERSON] , чи так само мати відносилась до [PERSON] у її присутності, свідок повідомила, що так, було. Про те, щоб проживати разом із батьком, це було особисте рішення свідка, оскільки в неї з батьком кращі відносини. Також свідок повідомила, що хотіла, щоб з ними проживав [PERSON] . Допитаний у судовому засіданні, з ініціативи суду, малолітній син сторін [PERSON] , 2014 року народження, у присутності представника служби у справах дітей Вінницької міської ради та у відсутність сторін та їх представників повідомив, що бажає проживати разом із матір`ю. Суд, вислухавши думку сторін їх представників, свідків, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до наступного висновку. Судом встановлено що [PERSON] та [PERSON] з 07 вересня 2003 року перебували у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 05 квітня 2019 року у справі № 127/331/19 було розірвано. Дане рішення суду набуло законної сили 12 травня 2019 року (т. 1 а.с. 77). Від даного шлюбу у сторін народилось двоє дітей: [INFO] - донька [PERSON] (т. 1 а.с. 12) та [INFO] - син [PERSON] (т. 1 а.с. 13). Місце проживання позивача за первісним позовом [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 10). Як встановлено судом, що [PERSON] на даний час проживає разом із дитиною за адресою: [ADDRESS] . Вказане помешкання належить матері [PERSON] - [PERSON] (третя особа без самостійних вимог по справі) на підставі договору дарування житлового будинку від 28 травня 2019 року (т. 1 а.с. 185-187). З акту № 403 обстеження житлових умов сім`ї [PERSON] , складеного 22 вересня 2020 року комісією в складі голови квартального комітету «Ясний» та за участі членів комісії, вбачається, що житлова площа вказаного вище будинку складає 86,7 кв.м., технічний стан будинку задовільний. На цій площі проживають [PERSON] , [PERSON] (дочка), [PERSON] (онук) (т. 1 а.с. 136). Судом також встановлено, що згідно відповіді Комунального некомерційного підприємства «Вінницька обласна клінічна психоневрологічна лікарня ім. акад. О.І. Ющенка Вінницької обласної ради», яка надана на виконання ухвали суду у даній справі від 28 січня 2021 року, [PERSON] , [INFO] , прож. [ADDRESS] , вперше звернулась за медичною психіатричною допомогою 22 грудня 1988 року. З того часу неодноразово перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні. Остання госпіталізація з 14 квітня 2011 року по 06 травня 2011 року з діагнозом: Шизофренія, параноїдної форми, епізодична, з наростаючим дефектом. Спроба самогубства (отруєння дурманом)». Останнє звернення до лікаря-психіатра за медичною допомогою - 26 червня 2020 року з діагнозом «Параноїдна шизофренія» (т. 1 а.с. 230). Позивач за первісним позовом [PERSON] працює в ТОВ «Спільне Українсько-Німецьке підприємство «АВТОСТРАДА» з 05 травня 2020 року. Займає посаду економіст. Дохід з 05 травня 2020 року по 31 серпня 2020 року склав 56 723 грн. 53 коп. (т. 1 а.с. 137). Згідно характеристики [PERSON] , виданої 23 вересня 2020 року ТОВ «СП «АВТОСТРАДА» за період перебування [PERSON] на посаді економіста, по теперішній час, зарекомендувала себе позитивно, як кваліфікований фахівець та дисциплінований працівник. За характером спокійна та врівноважена, жодної скарги від керівництва та колег не надходило, тільки позитивні відгуки. В колективі користується повагою (т. 1 а.с. 139). Як вбачається з довідки від 20 лютого 2020 року, виданої КЗ «ДНЗ № 37 ВМР», [PERSON] відвідує вказаний заклад з 27 серпня 2018 року. Мати приймає активну участь у вихованні дитини, відповідально ставиться до батьківських обов`язків, створює належні умови для розвитку дитини. Батько не бере участі у вихованні, не цікавиться розвитком дитини в садочку. За період з 27 серпня 2018 року в заклад не з`являвся, дитину жодного разу не забирав (т. 1 а.с. 16). Разом з тим, відповідно до довідки цього ж закладу від 29 вересня 2020 року (т. 1 а.с. 155), [PERSON] перебував у закладі з вересня 2018 року по липень 2020 року та відвідував заклад дошкільної освіти нерегулярно. 2019 рік: січень - 0 днів; лютий - 9 днів; березень - 2 дні; квітень - 15 днів; травень - 16 днів; червень - 9 днів; серпень - 10 днів; вересень - 7 днів; жовтень - 9 днів; листопад - 18 днів; грудень - 17 днів. 2020 рік: січень - 12 днів; лютий - 9 днів; березень - 5 днів; червень - 0 днів; липень - вибув з закладу дошкільної освіти. До закладу [PERSON] приводили та забирали найчастіше бабуся та дідусь. Син сторін - [PERSON] , навчається у 1-б класі КЗ «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів № 32 Вінницької міської ради» (наказ закладу № 41-у від 30 червня 2020 року) із заявою про зарахування дитини до школи 15 червня 2020 року зверталась мати дитини - [PERSON] (т. 1 а.с. 138, 153). Як вбачається із відомостей паспорта громадянина України для виїзду за кордон відповідача, позивача за зустрічним позовом [PERSON] , що він з 2017 року прийнятий на тимчасовий консульський облік Генерального консульства України в Мюнхені у зв`язку із працевлаштуванням (т. 1 а.с. 23). [PERSON] з 23 листопада 2017 року орендує квартиру у будинку по [ADDRESS] , яка складається з 3 кімнат, 1 коридору, 1 кухні, 1 ванної кімнати/душ/туалет, 1 комори, 1 підвального приміщення № 10, 1 балкона та 1 го паркувального місця. Житлова площа становить близько 74 кв.м., що підтверджується договором оренди квартири від 23 листопада 2017 року, договір безстроковий(т. 1 а.с. 95-108). З 31 серпня 2019 року [PERSON] перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] (т. 1 а.с. 113). Як вбачається із довідки про трудові відносини, виданої «ХБЦ-радіоматік ГмбХ» (а/с 1561, Німечина-74555, Крайльсгайм), що з 01 липня 2017 року по теперішній час [PERSON] працює у вказаній компанії згідно безстрокового договору. Займає посаду співробітника відділу механічного проектування (т. 1 а.с. 87, 88). З характеристики на працівника з місця роботи, виданою вказаною вище компанією відносно [PERSON] вбачається, що він працює конструктором відділу механічного проектування. Переконує своїми відмінними експертними знаннями, які він, крім того, впевнено і вміло використовує на практиці. Його талант швидко схоплювати дозволяє миттєво розібратися в ситуації та виділити суть. Доводить значну далекоглядність, яка дозволяє йому висловлювати вірні і відповідальні судження. Завдяки своїй ініціативності робить великий внесок в успіх розробленої продукції. Навіть в складних умовах роботи і при сильному навантаженні він якнайкраще виправдовує очікування компанії. В усіх ситуаціях діє усвідомлюючи відповідальність, цілеспрямовано і сумлінно. Він виділяється високою надійністю. Навіть для складних завдань знаходить ефективні рішення, які він успішно реалізує на практиці та завжди досягає серйозних результатів. Він знаходить спільну мову з усіма контактними особами, завжди зустрічає їх доброзичливо, відкрито і ввічливо. Його поведінка по відношенню до начальства, колег і відвідувачів завжди бездоганна. Його досягнення завжди знаходять повне визнання компанії (т. 1 а.с. 89-92). Із роздруківок з електронних довідок про податок на прибуток [PERSON] вбачається, що у 2019 році нарахована заробітна плата за виключенням винагороди натурою становила 55 539 Євро (т. 1 а.с. 204, 205), у 2020 році - 54 374 Євро (т. 2 а.с. 110-113), у 2021 році - 49 183 Євро (т. 2 а.с. 114-117). Як встановлено судом та не заперечується сторонами, що з [PERSON] також проживає старша дитина сторін - донька [PERSON] . Вона, як встановлено успішно навчається у Крайльсгаймській гімназії Лізе Майтнер, що підтверджується відповідним табелем успішності за 2019/2020 навчальний рік (т. 1 а.с. 79, 80). В матеріалах справи наявне запрошення директора школи Ройссенгбергшуле м. Крайльсгайм на адресу [PERSON] на 16 березня 2020 року про реєстрацію дитини [PERSON] учнем вказаної школи (т. 1 а.с. 81, 82). 26 березня 2020 року директором школи Ройссенбергшуле м. Крайльсгайм на адресу [PERSON] надіслано повідомлення наступного змісту: шановні батьки, на жаль, ви не сприйняли серйозно наше запрошення прийти на запис для відвідування школи. Тому ми просимо вас зв`язатись [INFO] . Щоб ми могли завершити набір, нам необхідно ваша відповідь, навіть якщо ваш син відвідуватиме іншу школу (т. 1 а.с. 83, 84). Матеріалами справи встановлено, що місце проживання [PERSON] було зареєстровано по місцю проживання батька, а саме за адресою: [ADDRESS] (т. 1 а.с. 74) та як вбачається із довідки про прописку, виданої 01 квітня 2020 року Центром обслуговування населення м. Крайльсгайм, що [PERSON] , 2014 року народження, вибув з місця проживання 08 березня 2020 року (т. 1 а.с. 86). Відповідно до висновку виконавчого комітету Вінницької міської ради від 09 лютого 2021 року орган опіки та піклування Вінницької міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] (т. 2 а.с. 4-6). В ході судового розгляду, відповідно до положень ст. 171 СК України, судом з`ясована думка [PERSON] щодо предмета спору. У судовому засіданні малолітній [PERSON] пояснив, що однаково любить маму та батька. Повідомив, що бажає проживати разом з мамою. Статтею 160 Сімейного кодексу України передбачено, що місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Згідно з ч. 1 ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Окрім того відповідно до ч. 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Стаття 150 СК України визначає, що батьки зобов`язані виховувати дітей, турбуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, забезпечити отримання дітьми повної загальної середньої освіти, готувати до самостійного життя. Відповідно до статтей 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно Конвенції «Про права дитини», схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20 листопада 1989 року №44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Європейським судом з прав людини 11 липня 2017 року ухвалено рішення у справі «М.С. проти України» (№ 2093/13), яким було констатовано порушення вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, зокрема, через відмову визначення місця проживання дитини шляхом об`єктивного з`ясування всіх обставин та деталей та «в якнайкращих інтересах самої дитини», а не шляхом використання презумпції на користь матері. Згідно ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч. 1 ст. 161 СК України передбачає, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Отже, найкращі інтереси дітей повинні мати першочергове значення. При цьому найкращі інтереси дитини можуть залежно від їх характеру та серйозності перевищувати інтереси батьків (правовий висновок Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року в справі № 6-1945цс17). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року №31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Суд при прийнятті рішення надає переваги та керується ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, яка передбачає, що в усіх діях щодо дітей, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Щодо пояснень малолітнього сина сторін - [PERSON] , суд зазначає, що під час того, як він висловлював свою думку, зокрема щодо свого дозвілля, як відпочиває, проводить вільний час, то дитина висловлювалась радісно, з посмішкою, пояснюючи як це все відбувається, а щодо висловлювання своєї думки про те, з ким би він хотів проживати, [PERSON] одразу пригнічувався, на питання відповідав коротко, не пояснюючи свого вибору. До особистих пояснень дитини малолітнього [PERSON] про те, що він виявив бажання проживати з матір`ю, суд відноситься критично, та не може приймати їх як висловлення дитиною власної думки, зважаючи на інтереси дитини, які не завжди можуть відповідати її бажанням, з урахуванням віку, стану здоров`я, психоемоційного стану та беручи до уваги 8-річний вік дитини та її можливість критичного мислення у ситуації, яка склалась із врахуванням неприязних стосунків між сторонами. Дитина сторін наразі проживає разом із матір`ю - [PERSON] та [PERSON] (мати [PERSON] ) в будинку, який належить останній. Разом з тим, судом встановлено, що в [PERSON] неодноразово перебувала на стаціонарному та амбулаторному лікуванні з діагнозом: Шизофренія, параноїдної форми, епізодична, з наростаючим дефектом, остання госпіталізація з 14 квітня 2011 року по 06 травня 2011 року. Спроба самогубства (отруєння дурманом)». Останнє звернення до лікаря-психіатра за медичною допомогою - 26 червня 2020 року з діагнозом «Параноїдна шизофренія». Наведене дає суду підстав дійти висновку, що таке проживання дитини не відповідатиме якнайкращому забезпеченню її інтересів. Син сторін, був зарахованим до КЗ «ДНЗ № 37 ВМР», де перебував там з вересня 2018 року по липень 2020 року, при цьому відвідування ним даного закладу носило нерегулярний характер (т. 1 а.с. 155), при цьому обставини, які б перешкоджали з поважних причин не відвідувати сином сторін дошкільний навчальний заклад, судом не встановлено та не спростовано [PERSON] . Суд не погоджується з висновком органу опіки та піклування, оскільки цей висновок носить формальний характер, адже констатує тільки позитивні характеристики батьків та їх дбайливе ставлення до своїх батьківських обов`язків. Водночас висновок не мітить оцінки вказаним обставинам, які судом наведені вище. Суд також звертає увагу на поведінку позивача за первісним позовом під час проведення судових дебатів у вказаній справі 09 червня 2022 року, де була також присутня малолітня дитина сторін, зокрема, під час виступу відповідача-позивача [PERSON] , [PERSON] неочікувано, без дозволу суду, підвищеним голосом розпочала апелювати на промову [PERSON] . На зауваження суду про припинення вчиняти такі дії, остання не реагувала, лише після неодноразових попереджень судом та зауваження представника служби у справах дітей, яка звернула увагу на неприпустимість такої поведінки у присутність малолітньої дитини, [PERSON] їх припинила. За наведеного, з урахуванням усіх обставин справи, суд приходить до переконання про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] разом із батьком - [PERSON] , що відповідатиме якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У зв`язку із чим, не підлягає до задоволення вимога первісної позовної заяви [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання сина [PERSON] , оскільки судом визначено його місце проживання разом із його батьком - [PERSON] . З огляду на вище викладене, суд дійшов висновку, що в задоволенні первісного позову слід відмовити, а зустрічний позов слід задовільнити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed