Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

23 березня 2022 року представник позивача [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом, який обґрунтував тим, що 07 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, приблизно 01 вересня 2021 року сімейне життя між ними погіршилось, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин, кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що частково стало причиною суперечок. Сторони від шлюбу спільних неповнолітніх дітей не мають, сімейні відносини мають формальний характер, у зв`язку із чим [PERSON] просить розірвати шлюб з [PERSON] . Ухвалою суду від 19 квітня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено судове засідання в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач [PERSON] та його представник [PERSON] в судове засідання не з`явились, проте представником позивача [PERSON] разом з позовною заявою було подано також заяву про розгляд справи без присутності позивача та його представника, в якій також зазначено, що він підтримує позов та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, 13 червня 2022 року звернулась із заявою про визнання позову та проведення розгляду справи без її присутності. Суд вважає, що в справі є всі дані про права і взаємовідносини сторін, а тому для ухвалення рішення немає необхідності вислуховувати особисті пояснення сторін, які не з`явились до суду. Дослідивши письмові докази, врахувавши фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 07 лютого 2015 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] », про що Самарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції зроблено відповідний актовий запис № 22, видано свідоцтво серії [NUMBER] (а. с. 14). Сторони не мають спільних неповнолітніх дітей від шлюбу. Згідно з\~ст. 24 СК України\~шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, що відповідає ст. 51 Конституції України. Відповідно до ч. 3\~ст.\~105\~Сімейного кодексу\~України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до ст. 110 Сімейного кодексу України. Згідно ч. 2\~ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам\~одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати і бере до уваги той факт, що сторони фактично припинили подружні стосунки. Задовольняючи позов, суд враховує, що фактично шлюбні відносини значно погіршились 01 вересня 2021 року, сторони мають різні погляди на шлюб та сім`ю, позивач вважає, що збереження сім`ї неможливе, та вона остаточно розпалася, відповідач не заперечує проти розірвання шлюбу, сторони створити міцної сім`ї за час спільного проживання не змогли, внаслідок чого шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. Питання судових витрат суд вирішує на підставі ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved