Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

28.07.2021 року до Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області звернулась [PERSON] з позовом до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. 13.04.2022 року позивач подала уточнену позовну заяву. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вони із відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.08.1985 року до 22.09.2021 року. За час перебування у шлюбі вони за спільні кошти придбали транспортні засоби: - автомобіль MERCEDES BENZ Е 230, державний номерний знак [NUMBER] ; - автомобіль ГАЗ 5201, державний номерний знак [NUMBER] ; - автомобіль МАЗ 5432, державний номерний знак [NUMBER] ; - напівпричеп марки МАЗ 9397, державний номерний знак [NUMBER] . Вказані транспортні засоби були зареєстровані за чоловіком. Разом з тим, в період перебування у шлюбі, ними спільно було побудовано будинок за адресою: [ADDRESS] . Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 30.07.2019 року 1/2 частина вказаного будинку належить на праві власності позивачу. Згідно витягу з Державного реєстру земельного кадастру про земельну ділянку від 10.06.2019 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування вказаного житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0.0992 га за адресою: [ADDRESS] належить відповідачу на підставі рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради від 14.04.1995 року. Оскільки за рішенням суду за позивачем визнано право власності на 1/2 частину житлового будинку та господарських будівель за адресою: [ADDRESS] то до неї переходить право власності на 1/2 частину земельної ділянки за вказано адресою для обслуговування даного будинку. Добровільно поділити вказане майно сторони не змогли, а тому позивач звернулась із вказаним позовом до суду та просить визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля MERCEDES BENZ Е 230, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину автомобіля ГАЗ 5201, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину автомобіля МАЗ 5432, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину напівпричепа марки МАЗ 9397, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1824085600:04:000:0743, загальною площею 0,0992 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, припинивши право власності [PERSON] на 1/2 частину вказаного майна. Також просить стягнути з відповідача на її користь грошову компенсацію вартості 1/2 частини легкового автомобіля марки MERCEDES BENZ Е 230, державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 12500,00 грн. Також виділити їй в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] та в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 1824085600:04:000:0743, загальною площею 0,0992 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача адвокат Шепета Р.Л., у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково. Погодився сплатити компенсацію 1/2 вартості автомобіля MERCEDES\~BENZ\~Е 230,\~державний номерний\~знак [NUMBER] .\~Щодо визнання\~за позивачем\~права власності\~на 1/2\~частину автомобіля\~ГАЗ 5201,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~на 1/2\~частину автомобіля\~МАЗ 5432,\~державний номерний\~знак [NUMBER] ,\~на 1/2\~частину напівпричепа\~марки МАЗ\~9397,\~державний номерний\~знак [NUMBER] заперечив, скільки вказаних транспортних засобів практично не існує у зв`язку із їх зносом. В решті позовних вимог щодо поділу нерухомості висловив іншу позицію щодо варіанту поділу згідно будівельно-технічної експертизи. Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 30.08.1986 року (а.с. 10). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області від 22.09.2021 року № 285/4110/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано. Відповідно до копії державного акту на право приватної власності на землю, [PERSON] на підставі рішення виконкому Новоград-Волинської міської ради від 14.04.1995 року за № 166 було передано у приватну власність земельна ділянка, площею 0,0992 га, за адресою: [ADDRESS] (а.с. 13). Рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 285/2438/19 від 30.07.2019 року будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] визнано спільною сумісною власністю по 1/2 кожному із сторін (а.с. 7-9). 25.11.2021 року, за клопотанням представника позивача адвоката Шепети Р.Л., ухвалою суду було витребувано інформацію про наявність у власності відповідача [PERSON] транспортних засобів (а.с. 76-77). Згідно листа Територіального сервісного центру МВС № 1844 від 05.01.2022 року за № 18 надано інформацію про те, що транспортні засоби ГАЗ 5201, державний номерний знак [NUMBER] , МАЗ 5432, державний номерний знак [NUMBER] , та напівпричіп марки МАЗ 9397, державний номерний знак [NUMBER] , зареєстровані за [PERSON] (а.с. 89). Крім цього, із вказаного листа також встановлено, що транспортний засіб MERCEDES BENZ Е 230, державний номерний знак [NUMBER] 04.11.2021 року був перереєстрований на [PERSON] та видано новий номерний знак [NUMBER] . За клопотанням представника позивача адвоката Шепети Р.Л., ухвалою суду було витребувано інформацію про відчуження відповідачем [PERSON] транспортного засобу MERCEDES\~BENZ\~Е 230,\~державний номерний\~знак [NUMBER] (а.с. 162). Листом Територіального сервісного центру МВС № 6142 від 17.03.2022 року за № 31/19/2-164 надано копію договору купівлі-продажу транспортного засобу від 04.11.2021 року №6142/2021/2894661 згідно якого [PERSON] продав транспортний засіб MERCEDES BENZ Е 230 [PERSON] за 25000 грн. (а.с. 173). Посилання відповідача на те, що транспортні засоби ГАЗ 5201, державний номерний знак [NUMBER] , МАЗ 5432, державний номерний знак [NUMBER] та напівпричіп марки МАЗ 9397, державний номерний знак [NUMBER] практично зношені та не підлягають відновленню суд відкидає, оскільки відповідач [PERSON] у передбачений законом порядок не зняв їх з державної реєстрації як такі, що знищені, та докази на це не надав. Окрім цього, позовними вимогами є визнання за [PERSON] 1/2 права власності на них, а не поділ їх в натурі чи оспорювання їхньої вартості. Згідно з ч. 3\~ст. 368 ЦК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до\~ст. 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Зазначені норми права припускають існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ. Статтею 63 СК України\~визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до правил\~ст. 68 СК України\~розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Тлумачення\~ст. 60 СК України\~свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України в постанові від 24.05.2017 року у справі № 6-843цс17. Відповідач не надав суду будь-яких доказів на спростування презумпції майна набутого у шлюбі. На підставі вищевикладеного суд вирішив задовольнити позовні вимоги в частині визнання за [PERSON] право власності на 1/2 частину автомобіля MERCEDES BENZ Е 230, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину автомобіля ГАЗ 5201, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину автомобіля МАЗ 5432, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину напівпричепа марки МАЗ 9397, державний номерний знак [NUMBER] , на 1/2 частину земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 1824085600:04:000:0743, загальною площею 0,0992 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за вказаною адресою, припинивши право власності [PERSON] на 1/2 частину вказаного майна. Позовні вимоги в частині стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] грошової компенсації вартості 1/2 транспортного засобу MERCEDES BENZ Е 230, державний номерний знак [NUMBER] у розмірі 12500 грн. [PERSON] визнав у повному обсязі. Щодо позовних вимог в частині виділу в натурі частини житлового будинку та земельної ділянки судом встановлено наступне. За клопотанням позивача [PERSON] ухвалою суду від 22.09.2021 року було призначено будівельно-технічну та земельно-технічну експертизу щодо варіантів поділу будинку та земельної ділянки (а.с. 29-30). 01.02.2022 року Центром будівельних та земельних експертиз було подано до суду висновок судового експерта Свістунова І.С. за результатами проведення судової будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 392/01-2022 від 25.01.2022 року (а.с. 82-127). Із результатами експертизи сторони у справі погодилися, клопотань про проведення повторної чи додаткової експертизи заявлено не було. Експертом надано висновок, із якого випливає, що розділити спірний будинок в натурі на дві ізольовані квартири технічно можливо за умови відхилення від рівності ідеальних часток. Експертом запропоновано 6 варіантів поділу спірного житлового будинку та 11 варіантів поділу земельної ділянки (а.с. 91-150). Позивач [PERSON] в уточненій позовній заяві від 13.04.2022 року просила виділити їй в натурі частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно наведеного у висновку експертизи № 392/01-2022 від 25.01.2022 року варіанту № 1 (а.с. 118, 136). Щодо поділу земельної ділянки просила виділити їй в натурі 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 1824085600:04:000:0743, загальною площею 0,0992 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд за адресою: [ADDRESS] , згідно наведеного у висновку експертизи 392/01-2022 від 25.01.2022 року варіанту № 1 поділу земельної ділянки до варіанту № 1 поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд (а.с. 125, 139). Відповідач [PERSON] , у свою чергу, просив провести поділ спірного житлового будинку згідно варіанту поділу № 6 (а.с. 121, 138) та земельної ділянки (а.с. 130, 149). Частиною 3 ст. 358 ЦК України встановлено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації. У ч. 1 ст. 367 ЦК України зазначається, що майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Відповідно до п.2 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 04.10.91року «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» суди вирішують спори, пов`язані з правом приватної власності на жилі будинки, залежно від заявлених вимог: виділ частки з будинку (поділ будинку); або визначення порядку користування жилим будинком. У п. 7 вказаної постанови, зазначено, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась. У тих випадках, коли для поділу необхідне переобладнання та перепланування будинку, він проводиться при наявності дозволу на це виконкому місцевої Ради. При поділі жилого будинку суд зобов`язаний зазначити в рішенні, яка відокремлена (ізольована після переобладнання) частина будинку конкретно виділяється і яку частку в будинку вона складає, а також, які підсобні будівлі передаються власнику. Суд, вивчивши варіанти поділу будинку, запропоновані судовим експертом дійшов висновку, що доцільно провести поділ будинку за варіантом № 1, виділивши позивачу [PERSON] 46/100 частин житлового будинку, що складається із: передпокою 1-1 (10,5 м.кв.), санвузла 1-2 (5,6 м.кв.), котельні 1-3 (2,6 м.кв.), комори 1-4 (5.1 м.кв.), кімнати 1-5 (13 м.кв.), передпокій 1-6 (9,3 м.кв.), ганок №1, гараж Б (співвласник № [NUMBER] , зелений колір згідно Додатку № 2 до висновку експерта № 392/01-2022). У свою чергу відповідачу [PERSON] виділити 54/100 частин житлового будинку, що складається з: кухні 1-7 (8,1 м.кв.), кімнати 1-8 (11,1 м. кв.), кімнати 1-9 (17,5 м.кв.), кімнати 1-10 (10,7 м. кв.), сходи І, (3 м.кв.), балкон №2, сарай-літня кухня (співвласник №2, жовтий колір згідно Додатку № 2 до висновку експерта № 392/01-2022). Враховуючи те, що відповідачу [PERSON] необхідно здійснити добудову сходів на другий поверх до своєї частини житлового будинку, то, на думку суду, є справедливим та обґрунтованим не стягувати з нього компенсацію на користь позивача за відступлення від ідеальних часток у розмірі 27742 грн. Суд не приймає запропонований відповідачем [PERSON] варіант поділу № 6, оскільки такий варіант передбачає суттєве відступлення від ідеальних часток. Також підлягають частковому задоволенню позовні вимоги в частині виділу в натурі позивачу [PERSON] земельної ділянку, що заходиться за адресою: [ADDRESS] . Позивач [PERSON] просила провести поділ земельної ділянки згідно наведеного у висновку експертизи 392/01-2022 від 25.01.2022 року варіанту № 1 поділу земельної ділянки до варіанту № 1 поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд, додаток № 5 до висновку експерта. Однак, при вивченні запропонованого позивачем варіанту поділу встановлено, що частина земельної ділянки, що пропонується відповідачу [PERSON] , втрачає свою цілісність та розділяється на дві окремі частини. На думку суду є несправедливим розділення нерухомості за варіантом №1 при наявному запропонованому експертом варіанті № 2, у якому зберігається цілісність частин поділених земельних ділянок між сторонами. Тому, суд вирішив в цій частині позовні вимоги задовольнити частково та провести поділ земельної ділянки, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] згідно наведеного у висновку експерта 392/01-2022 від 25.01.2022 року варіанту № 2 поділу земельної ділянки до варіанту № 1 поділу житлового будинку, господарських будівель і споруд (Додаток № 6, згідно Схеми поділу зелений колір позивачу [PERSON] ) Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Також, ч. 1 ст. 377 ЦК України передбачає, що до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно квитанції про сплату судового збору позивач [PERSON] сплатила 1180 грн. 00 коп. (а.с. 1). Оскільки відповідач [PERSON] відмовлявся добровільно провести поділ спільного майна подружжя без судового порядку, то позивач змушена була звернутися до суду із вказаним позовом, а тому уся сума судового підлягає стягненню із відповідача на користь позивача. Щодо відшкодування витрат за проведення експертизи у розмірі 9095 грн. 33 коп. суд вирішив покласти такі витрати на сторін порівну, оскільки така експертиза для поділу спірної нерухомості проводилась би не залежно від наявності судової справи та таке рішення, на думку суду, буде справедливим. Повний текст рішення складено 16.06.2022 року.

Outcome: partial