Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивачка [PERSON] \~звернулася до\~суду із\~зазначеним позовом\~про зміну способу стягнення аліментів, присудженого за судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2018, стягнення з [PERSON] на її користь аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій формі у сумі 8 000грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня звернення до суду з даним позовом і до досягнення дитиною повноліття. Просить стягнути з відповідача понесені судові витрати згідно з розрахунком. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка посилалась на те, що перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від якого мають двоє дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 25.11.2010 шлюб між ними розірвано. Судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 стягнуту з [PERSON] аліменти на утримання доньки та сина в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття. Відповідач належним чином не виконував покладені на нього зобов`язання. Сплачував аліменти хаотично та не у повному обсязі. Звертає увагу на той факт, що донька [PERSON] є повнолітньою та має власну сім`ю. А тому, вимога щодо зміни способу стягнення аліментів та усі аргументи на користь позивача стосуються лише неповнолітнього сина [PERSON] . Пояснює, що з моменту розлучення відповідач не бере участі у вихованні сина, не виконує обов`язку по сплаті аліментів, не допомагає матеріально у витратах, які позивач несе на покращення рівня життя неповнолітнього сина. Зазначає, що відповідач інших утриманців немає, працездатний, двічі на рік відвідує різноманітні місця відпочинку та має власні магазини за місцем реєстрації. Аргументує вищевказану позицію фіскальними чеками котрі долучає до позовної заяви. Для побудови найкращих умов для навчання позивачка переїхала до м. Вінниці разом із сином щоб забезпечити йому гідний рівень освіти. Також, звертає увагу, що займалась рівнем навчання сина та підготовкою до вступних іспитів у коледж і як наслідок син навчається за державною формою навчання. За рахунок епідеміологічної ситуації в країна навчальний процес (деякі дисципліни) переведено у дистанційне навчання, у зв`язку з цим та поломкою попереднього мобільного телефону сина, позивачка уклала угоду про надання споживчого кредиту на суму 11047,85грн. Також приблизний розрахунок понесених витрат на харчування та засоби гігієни за листопад 2021 року склав 3673,92грн. Щомісячно до додаткових витрат може віднести передплату за перевезення міським транспортом, поповнення мобільного рахунку сина, обстеження та лікування сина, купівля додткового утепленого одягу. Позивачка вказує, що усі перераховані витрати були понесені виключно нею, з чого й випливає, що встановлений розмір аліментів на сьогоднішній день є замалим, оскільки не покриває витрати для повного і всебічного розвитку неповнолітнього. Однією з причин є і повна не сплата встановленого розміру аліментів. Ухвалою Літинського районного суду Вінницької області від 04.02.2022 провадження у справі відкрито у порядку спрощеного позовного провадження та призначено розгляд по суті на 03.03.2022 із викликом сторін, який відкладено на 06.04.2022 у зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи. Судові засідання 06.04.2022, 04.05.2022, 02.06.2022 відкладались за клопотанням представника позивачки та у зв`язку з неявкою сторін. 02.06.2022 розгляд справи відкладено на 22.06.2022. Позивачка [PERSON] в судове засідання 22.06.2022 не з`явилась, її представник-адвокат\~Красіловський В.О. надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі. Зазначив, що не заперечує проти прийняття заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не надходило. Відзив на позов не подав. Заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надходило. З урахуванням одночасного існування умов, передбачених ч. 1\~ст. 280 ЦПК України, судом ухвалено провести заочний розгляд справи. Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України не здійснювалось фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи. Суд, заслухавши пояснення учасників судового процесу та дослідивши матеріали справи, вважає встановленими наступні обставини. Сторони у справі є батьками [PERSON] ,\~ [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] \~виданого Уладівською\~сільською радою\~Літинського району\~Вінницької області (а.с.9). Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, згідно із свідоцтвом про одруження [NUMBER] від 03.06.2001 (а.с.15). Рішенням Літинського районного суду Вінницької області від 25.11.2010 шлюб між сторонами розірвано, згідно копії рішення у справі №2-896/2010 (а.с.16). Судовим наказом Літинського районного суду Вінницької області від 27.12.2018 стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини зі всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісячно до досягнення ними повноліття (а.с.17). Разом із\~ [PERSON] проживає\~та перебуває\~на її\~утриманні неповнолітній\~син [PERSON] ,\~ [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою №1421 виданою Іванівською сільською радою 10.11.2021 (а.с.11). [PERSON] навчається на денному відділенні Відокремленого структурного підрозділу «Технологічно-промисловий фаховий коледж Вінницького національного аграрного університету» по спеціальності 181 «Харчові технології» з 01.09.2020 по 30.06.2024 за державною формою навчання, згідно довідки №740 від 26.11.2021 (а.с.12). Позивачка [PERSON] 30 березня 2021 уклала Договір оренди кімнати за адресою: [ADDRESS] , розмір місячної орендної плати 3500грн, згідно копії Договору (а.с.13-14). Відповідачем перераховано на рахунок сина [PERSON] наступні суми: за січень 2021 року = 400 грн.; за лютий 2021 року = 86 грн.; за травень 2021 року = 933 грн.; за червень 2021 року = 1083 грн.; за серпень 2021 року = 900 грн.; за вересень 2021 року = 1920 грн.; за жовтень 2021 року = 2536 грн.; за листопад 2021 року = 2103 грн., згідно виписки з каткового рахунку [PERSON] (а.с. 30-35). Згідно чека від 25.11.2021, позивачкою здійснено витрату у сумі 1370грн на купівлю утепленого зимового одягу (а.с.18). Витрати за комунальні послуги позивачки станом на листопад 2021 року склали: 480 грн. Позивачкою витрачено на харчування та засоби гігієни за листопад 2021 року 3673,92грн. Крім того, передплачено за перевезення міським транспортом, що підтверджується відповідними копіями квитанцій (а.с.19-29). Позивачка уклала угоду про надання споживчого кредиту №483671074 від 15.11.2021 року на суму 11047,85грн. Строк укладення договору складає 15 місяців та щомісячний платіж у розмірі 930,20грн. Кредит оформлений для покупки телефону, загальна вартість якого (з аксесуарами) складає 12347,85грн (а.с.36-43). Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно зі\~статтею 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до статей\~150,\~180 СК України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, матеріально утримувати дитину до повноліття. Згідно ч.1 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням\~суду кошти\~на утримання\~дитини (аліменти)\~присуджуються у\~частці від\~доходу її\~матері,\~батька або\~у твердій\~грошовій сумі\~за вибором\~того з\~батьків або\~інших законних\~представників дитини,\~разом з\~яким проживає\~дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша\~статті 182 СК України\~передбачає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім того,\~пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст.192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів у певній твердій грошовій сумі та навпаки). При розгляді позовів, заявлених з зазначених підстав, застосуванню підлягає не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Відповідно до\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених\~ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі\~статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Аналізуючи надані сторонами докази в їх сукупності, суд вважає, що позивачкою доведено підстави для зміни способу стягнення аліментів, передбачених\~ст.181,182 СК України. На час розгляду справи судом, відповідачем не надано доказів, що свідчать про неможливість сплачувати аліменти на утримання сина за зміненим способом та розміром. У сукупності наведеного, суд вважає необхідним змінити спосіб стягнення аліментів, у межах заявлених позивачкою позовних вимог у твердій грошовій формі у сумі 8\~000 (вісім тисяч)грн, яка підлягає індексації відповідно до закону, щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню. Крім того,\~відповідно до\~п.\~23\~ Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, однак, позивачка у своїй позовній заяві просить стягувати аліменти в новому розмірі починаючи з дня звернення до суду з даним позовом, тобто 06.12.2021. А тому, в цій частині позовних вимог слід відмовити, а аліменти у новому розмірі слід стягувати починаючи з дня набрання рішенням законної сили. Згідно зі\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать і витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1,3 статті 137 ЦПК України\~встановлено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Отже зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Приписами ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Як вбачається з матеріалів справи, на підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представник позивача-адвокат Красіловський В.О. надав: розрахунок понесених судових витрат, у якому вказав детальний опис робіт (наданих послуг), копію договору про надання правової допомоги №10-11 від 10.11.2021, копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю, ордер на надання правничої (правової) допомоги від 10.11.2021. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 гривень з відповідача на користь позивача підлягає задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~необхідно стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 908,00грн, оскільки позивачка була звільнена від його сплати при зверненні до суду з даною позовною заявою.

Outcome: partial