Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

26.11.2021 р. [PERSON] звернувся до суду з позовом до Сновської територіальної громади в особі Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області про визнання права на земельну частку (пай) у землі, яка перебувала у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Україна», що знаходиться у селі Гірськ Корюківського (до зміни назви Щорського, Сновського) району Чернігівської області, розміром 4, 07 га в умовних кадастрових гектарах, що належало [PERSON] , чоловіку спадкодавця, який помер [INFO] , спадкоємцем якого була його дружина [PERSON] , яка прийняла спадщину, але не оформила спадкових прав, в порядку спадкування за заповітом. Позовні вимоги мотивовано тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті свого чоловіка [PERSON] , але документ, що посвідчує право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Україна», що знаходиться в с. Гірськ Корюківського району, розміром 4, 07 га в умовних кадастрових гектарах втрачений, у зв`язку з чим 09.11.2021 р. позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Справа передана судді-доповідачу 26.11.2021 р. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 30.11.2021 р. було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Проведення підготовчого засідання призначено на 22.12.2021 р. Клопотання позивача про витребування доказів задоволено. Витребувано від приватного нотаріуса Корюківського районного нотаріального округу Чернігівської області Гордійко Олени Петрівни копію спадкової справи у повному обсязі, заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (номер спадкової справи: 164/2020). Витребувано від Сновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] . 22.12.2021 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. 03.12.2021 р. від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без участі його представника, зареєстроване за вх. № 3872. У клопотанні зазначено про визнання позовних вимог. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 20.01.2022 р. продовжено строк підготовчого засідання на тридцять днів. Витребувано від архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області інформацію про те, чи було припинено колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» та хто є його правонаступниками. Витребувано від Сновського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Корюківському районі Чернігівської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) копію актового запису про смерть [PERSON] , [INFO] , який складено Гірською сільською радою Щорського району Чернігівської області 14 грудня 2000 року за № 24. Оголошено перерву в підготовчому засіданні до 14.02.2022 р. 14.02.2022 р. справу було знято з розгляду у зв`язку з перебуванням судді у відпустці. Розпорядженням Голови Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності судових справ в умовах воєнного стану» № 2/0/9-22 від 08.03.2022 р. було змінено територіальну підсудність справ Щорського районного суду Чернігівської області, та визначено територіальну підсудність таких справ за Згурівським районним судом Київської області. Розпорядженням Голови Верховного Суду «Про відновлення територіальної підсудності судових справ судів Чернігівської області» від 04.05.2022 р. № 27/0/9-22 було відновлено територіальну підсудність судових справ Щорського районного суду Чернігівської області, змінену розпорядженням Голови Верховного Суду від 08.03.2022 р. № 2/0/9-22, із 05 травня 2022 року. Ухвалою Щорського районного суду Чернігівської області від 16.05.2022 р. закрито підготовче провадження та призначити справу до судового розгляду по суті на 13.06.2022 р. Позивач та відповідач у судове засідання не з`явилися. Повідомлені про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази у справі, приходить до наступного. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що вбачається із копії повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть № 00032717254 від 22.09.2021 р. (а. с. 78-79), копії запису акта про смерть № 24 від 14.12.2000 р. (а. с. 149). Як вбачається із відповіді управління у Корюківському районі Головного управління Держгеокадастру у Чернігівській області, [PERSON] друкувався та видавався сертифікат серії ЧН № 054123 на право на земельну частку (пай), який зареєстровано за № 122 від 02.08.1996 р. площею 4, 07 га в умовних кадастрових гектарах, яке перебуває в колективній власності сільськогосподарського підприємства КСП «Україна» с. Гірськ Сновського (Щорського) району Чернігівської області. Станом на 01.01.2013 р. взамін вказаного сертифікату на право на змельну частку (пай) державний акт на право власності на земельну ділянку (пай) не друкувався (а. с. 23). Вказане також підтверджується копією сторінок книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Щорською райдержадміністрацією членам КСП «Україна» (а. с. 29-30). [PERSON] перебував у списку громадян членів КСП «Україна» с. Гірськ, що вбачається із копії додатку 1 до державного акту на право колективної власності на землю серії ЧН № 0001 (а. с. 24-27). [PERSON] був чоловіком [PERSON] , що вбачається із копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] (а. с. 8, 56). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а. с. 7, 49), копією повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а. с. 54-55). Як вбачається із довідки Сновської міської ради Корюківського району Чернігівської області, станом на [INFO]., згідно по господарського обліку за адресою: [ADDRESS] проживали і були зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 15.05.1979 р. до [INFO]., знятий з реєстрації у зв`язку зі смертю; [PERSON] , [INFO] , зареєстрована з 11.07.1979 р. до 09.12.2020 р., знята з реєстрації у зв`язку зі смертю (а. с. 19). Згідно копії довідки Сновської міської ради Сновського району Чернігівської області від 24.12.2020 р. № 508/13-17, [PERSON] , [INFO] станом на [INFO] була зареєстрована та проживала у стаціонарному відділенні для тимчасового та постійного проживання одиноких громадян похилого віку за адресою: [ADDRESS] з 14.02.2019 р. та знята з реєстрації в зв`язку зі смертю [INFO] (а. с. 75). Позивач є спадкоємцем [PERSON] , що підтверджується копією заповіту від 22.11.2008 р. (а. с. 53, 91). Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 09.11.2021 р. № 510/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа (а. с. 20). Позивачем було надано газету «Промінь» за 11 листопада 2021 року, на сторінці 6 якої міститься оголошення про загублений сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ЧН № 054123 на ім`я [PERSON] (а. с. 34). Як вбачається із архівної довідки архівного відділу Корюківської районної державної адміністрації Чернігівської області від 27.01.2022 р. № У-42, у 1992 р. на базі колгоспу «Україна» с. Гірськ Щорського (Сновського, Корюківського) району Чернігівської області було організовано колективне сільськогосподарське підприємство «Україна» с. Гірськ, яке було правонаступником колгоспу. У 2000 році КГСП «Україна» с. Гірськ було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Україна» с. Гірськ, який виступав правонаступником КСГП. 02.08.2005 р. було скасовано державну реєстрацію СВК (а. с. 147). Надаючи оцінку обставинам справи суд зазначає про наступне. За положеннями ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Оскільки наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності не містять розбіжностей, а відповідач заявив про беззастережне визнання позовних вимог, суд приходить до висновку про відсутність підстав для надання оцінки доказам, що містяться в матеріалах справи. Відповідно до частин першої та другої статті 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» від 05 червня 2003 року № 899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією. Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Згідно з частиною першою статті 22 ЗК України 1990 року в редакції, чинній на час відкриття спадщини, право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує це право. Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства. Згідно з пунктом 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. Пунктом 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Відповідно до пункту 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (пункт 17 розділ X «Перехідні положення» ЗК України). Член колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку. Відповідно до пункту 4, 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України положення цього Кодексу застосовуються до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила ЦК України про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим день, зазначений в статті 21 цього Кодексу (оголошення громадянина померлим). Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (частина друга статті 548 ЦК УРСР 1963 року). Відповідно до статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Як вбачається зі змісту пункту 113 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 14.06.1994 р. № 18/5, в редакції, чинній на 12.12.2020 р., доказом вступу в управління чи володіння спадковим майном можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, виконавчого комітету місцевої Ради народних депутатів чи відповідної місцевої державної адміністрації про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом з ним, або про те, що спадкоємцем було взято майно спадкодавця; довідка державної податкової служби, страховика чи іншого органу про те, що спадкоємцем після відкриття спадщини сплачувались податки або страхові платежі по обов`язковому страхуванню, квитанція про сплату податку, страхового платежу; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець був постійно прописаний в спадковому будинку (квартирі) в період шести місяців після смерті спадкодавця, та інші документи, що підтверджують факт вступу спадкоємця в управління чи володіння спадковим майном. Таким чином, [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. За положеннями ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. З огляду на безумовне визнання відповідачем позову та відсутність у матеріалах справи суперечностей та протиріч, а також невстановлення судом осіб, права, свободи чи інтереси яких можуть бути порушені визнанням позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відтак на користь позивача підлягають поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Outcome: approved