Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

23 серпня 2021 року позивач звернувся з позовом до [PERSON] , треті особи - Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації, Служба у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області, [PERSON] про позбавлення батьківських прав. В своїй позовній заяві просить суд: позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1197 грн. 50 копійок щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви та до повноліття дітей. Свої вимоги позивач мотивує тим, що [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 24 листопада 2014 року [PERSON] і [PERSON] перебувають на обліку служби у справах дітей, як такі, що опинилися у складних життєвих обставинах, у зв`язку із тим, що батько [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків: з самого народження дівчат, їхнім вихованням, утриманням, розвитком не займається, не цікавиться навчанням доньок, не піклується про стан здоров`я [PERSON] та [PERSON] , з неповнолітніми не проживає, ні усно, ні письмово не спілкується з ними, не вжив заходів щодо повернення дітей з інтернатного закладу. З актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 15.10.2014, від 20.11.2014, від 13.06.2016, від 31.01.2017, від 13.08.2019, 06.11.2019, 28.01.2020, 02.04.2020, 02.06.2020 з`ясовано, що [PERSON] і [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] проживали в частині будинку за адресою: [ADDRESS] . Будинок без зручностей, який складається з 2-х житлових кімнат, кухні та веранди. У кімнатах - антисанітарні умови, безлад, всюди розкидані речі, пляшки з під алкогольних напоїв, присутній неприємний запах, на ліжку дітей відсутня чиста постільна білизна, накидані брудні речі, запас продуктів харчування мінімальний або взагалі відсутній. Діти неохайні, брудні, недоглянуті. [PERSON] не створила умови для проживання доньок. З інформації та характеристик на [PERSON] і [PERSON] загальноосвітньої школи І-III ступенів № 9 від 20.10.2015 № 98, від 28.10.2014, 20.10.2015 року з`ясовано, що [PERSON] і [PERSON] з 1 класу навчалися у цьому закладі. Дівчата проживали з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] в занедбаному будинку, де для дітей не створені умови для їхнього проживання. Діти недоглянуті, неохайні. [PERSON] зловживала алкогольними напоями, батьки жодного разу не з`являлися до школи, батьківські збори не відвідували, навчанням доньок не цікавились. Згідно інформації та характеристик на [PERSON] і [PERSON] КНЗ «Новоград-Волинська школа-інтернат» Житомирської обласної ради від 01.11.2016 №937, від 03.06.2016, від 03.09.2019, встановлено, що діти навчаються в закладі з 01.09.2016. [PERSON] і [PERSON] зарекомендували себе як організованими, старанними та працелюбними ученицями. Мати дівчат [PERSON] приділяє увагу вихованню доньок, підтримує зв`язок із класним керівником. [PERSON] щоп`ятниці забирає і вчасно повертає дітей до школи. З інформацій Новоград-Волинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.05.2016 №440, від 18.08.2016 №727, від 22.08.2016 №733, від 10.08.2020 №574 з`ясовано, що з 06.04.2016 на обліку та під соціальним супроводом МЦССДМ перебуває сім`я [PERSON] в якій виховується діти [PERSON] і [PERSON] , з метою сприяння у влаштуванні малолітніх до Новоград-Волинської загальноосвітньої школи - інтернату І-II ступенів Житомирської обласної ради та вирішення соціально-побутових проблем сім`ї. Зазначає, що [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , померла [INFO] . Після смерті [PERSON] службою у справах дітей направлено запрошення [PERSON] за місцем його проживання за адресою: [ADDRESS] , з метою повідомлення батьку про складні життєві обставини, в яких перебувають його діти [PERSON] та [PERSON] та вирішення їхньої подальшої долі. З 11.08.2020 [PERSON] та [PERSON] проживають у тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . 03 грудня 2020 року [PERSON] та [PERSON] написали заяви на начальника служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради з проханням позбавити батьківських прав їхнього батька [PERSON] , [INFO] , оскільки в їхньому житті він участі не приймав, не цікавився життям, здоров`ям та навчанням дівчат, матеріально не утримував, не спілкувався з ними. Згідно інформації служби у справах дітей Липовецької районної державної адміністрації Вінницької області від 03.12.2020 №01-11/760 та наданого ними акту обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей [PERSON] , [PERSON] від 03.12.2020 встановлено, що діти проживають з тіткою [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Будинок з частковими зручностями, який складається з трьох житлових кімнат та місць загального користування. Для дівчат відведено місце для їхнього сну, відпочинку, проведення дозвілля та підготовки уроків. [PERSON] та [PERSON] забезпечені одягом та взуттям відповідно до сезону. [PERSON] створені належні умови для проживання, утримання та розвитку дітей. Крім того, з характеристики на [PERSON] опорного закладу «Лукашівська загальноосвітня школа І-ІІ ступенів» Липовецької районної ради Вінницької області від 03.12.2020 з`ясовано, що [PERSON] навчається в закладі з 2020-2021 навчального року. Вихованням, утриманням та розвитком дитини займається тітка [PERSON] , постійно підтримує зв`язок зі школою та класним керівником, систематично відвідує батьківські збори. [PERSON] із повагою відноситься до [PERSON] . З інформації служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2021 №10658-547 з`ясовано, що працівниками Служби неодноразово здійснювався виїзд за адресою реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] . Працівники Служби потрапити до помешкання не мали можливості, оскільки двері квартири ніхто не відчинив та на запрошення служби не відреагував. Однак, 26.03.2021 року під час повторного виїзду за вказаною вище адресою, за допомогою системи «Домофон», вдалося поспілкуватися з особою, яка повідомила, що вона є матір`ю [PERSON] . З її слів, з сином вона не спілкується тривалий час, за цією адресою він не проживає, оскільки виїхав на постійне місце проживання до Ізраїлю. Крім того, зазначила, що їй достовірно відомо, що дітей у її сина не має. Враховуючи вищевикладене, позивач просить позов задовольнити в повному обсязі. 23 серпня 2021 року згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищевказана справа передана на розгляд судді Анохіну А.М. 26 серпня 2021 року судом зроблено запит щодо місця реєстрації відповідача. 18 листопада 2021 року до суду надійшла інформація про реєстрацію місця проживання особи. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 18.11.2021 було відкрито провадження по справі та справу призначено за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Відзив на позовну заяву відповідачем подано не було. 01 липня 2022 року представник позивача та треті особи в судове засідання не з`явилися, до суду подали заяви, в яких просять розглядати справу у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечують. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином у порядку, визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України. Про причину неявки суд до відома не поставив. Судові повістки, що направлялись на його адресу за місцем проживання, не були отримані відповідачем, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення, які знаходяться в матеріалах справи. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Згідно ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. За таких обставин суд визнав можливим провести розгляд справи за відсутності учасників процесу. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.14 зв.). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження (а.с.а.с. 10,11). В силу ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року, дата набуття чинності для України 27 вересня 1991 року) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питанням соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати до самостійного життя та праці. Відповідно до положень принципу № 6, принципу № 7 абз. 2 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією № 1385 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, дитина заради повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та порозуміння. Вона має, коли це є можливим, зростати під опікою і відповідальністю її батьків і в будь-якому випадку в атмосфері любові, моральної і матеріальної забезпеченості. Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, на кому лежить відповідальність за її навчання, ця відповідальність покладена переш за все на батьків. Згідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст.150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України, батьківські права не можуть здійснюватись всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 152 СК України, право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Статтею 165 СК України передбачено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених статтею 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. З матеріалів справи вбачається з актів обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей від 15.10.2014, від 20.11.2014, від 13.06.2016, від 12.01.2017, від 31.01.2017, від 13.08.2019, 06.11.2019, 28.01.2020, 02.04.2020, 02.06.2020 з`ясовано, що [PERSON] і [PERSON] разом з матір`ю [PERSON] та її співмешканцем [PERSON] проживали в частині будинку за адресою: [ADDRESS] . Будинок без зручностей, який складається з 2-х житлових кімнат, кухні та веранди. У кімнатах - антисанітарні умови, безлад, всюди розкидані речі, пляшки з під алкогольних напоїв, присутній неприємний запах, на ліжку дітей відсутня чиста постільна білизна, накидані брудні речі, запас продуктів харчування мінімальний або взагалі відсутній. Діти неохайні, брудні, недоглянуті. [PERSON] не створила умови для проживання доньок (а.с.15-24). З інформації та характеристик на [PERSON] і [PERSON] загальноосвітньої школи І-III ступенів № 9 від 20.10.2015 № 98, від 28.10.2014, 20.10.2015 року з`ясовано, що [PERSON] і [PERSON] з 1 класу навчалися у цьому закладі. Дівчата проживали з матір`ю [PERSON] та вітчимом [PERSON] в занедбаному будинку, де для дітей не створені умови для їхнього проживання. Діти недоглянуті, неохайні. [PERSON] зловживала алкогольними напоями, батьки жодного разу не з`являлися до школи, батьківські збори не відвідували, навчанням доньок не цікавились (а.с.а.с.25-28). З інформацій Новоград-Волинського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 25.05.2016 №440, від 18.08.2016 №727, від 22.08.2016 №733 з`ясовано, що з 06.04.2016 на обліку та під соціальним супроводом МЦССДМ перебуває сім`я [PERSON] в якій виховується діти [PERSON] і [PERSON] , з метою сприяння у влаштуванні малолітніх до Новоград-Волинської загальноосвітньої школи - інтернату І-II ступенів Житомирської обласної ради та вирішення соціально-побутових проблем сім`ї (а.с.а.с.34-36). [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] та [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.39). З 11.08.2020 [PERSON] та [PERSON] проживають у тітки [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом обстеження матеріально-побутових умов проживання дітей [PERSON] , [PERSON] від 03.12.2020 (а.с.44). 03 грудня 2020 року [PERSON] та [PERSON] написали заяви на начальника служби у справах дітей Новоград-Волинської міської ради з проханням позбавити батьківських прав їхнього батька [PERSON] , [INFO] (а.с.42,43). З інформації служби у справах дітей та сім`ї Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2021 №10658-547 з`ясовано, що працівниками Служби неодноразово здійснювався виїзд за адресою реєстрації [PERSON] : [ADDRESS] (а.с.45). Відповідно до висновку органу опіки та піклування Виконавчого комітету Новоград - Волинської міської ради Житомирської області № 178 від 14.07.2021, орган опіки та піклування Виконавчого комітету Новоград - Волинської міської ради Житомирської області вважає за доцільне позбавити батьківських прав батьківських прав [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Суд вважає висновок № 178 від 14.07.2021обґрунтованим та таким, що відповідає інтересам малолітньої [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] і узгоджується з дослідженими в суді матеріалами справи. Оцінюючи матеріали справи в їх сукупності, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд приходить до висновку про позбавлення [PERSON] , [INFO] відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки відповідач, як батько, свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, а саме з самого народження дівчат, їхнім вихованням, утриманням, розвитком не займається, не цікавиться навчанням доньок, не піклується про стан здоров`я дітей, з неповнолітніми не проживає, ні усно, ні письмово не спілкується з ними, не вжив заходів щодо повернення дітей з інтернатного закладу. Що стосується позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей, то суд приходить до наступного. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, відповідно до ст.ст. 181, 183, 184 СК України аліменти за рішенням суду присуджуються у частці від доходу матері, батька або при нерегулярному, мінливому доході, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, - у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. За змістом ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989 року, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів. Так згідно з ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Матеріальне становище сторін суд визначає, виходячи з вартості приналежного їм майна, рівня доходів, а також величини витрат, які вони здійснюють на утримання себе й членів своєї сім`ї. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Суд враховує, що відповідно до вимог закону сторони нарівні зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття і створювати для них необхідні передумови для їх розвитку і забезпечення організації їх життя. Крім цього, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін. Відповідно до ч.2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні вказано вище розміру аліментів суд враховує матеріальне становище відповідачів та вважає, що такий розмір аліментів останній може надавати на утримання дитини. Згідно зі ст. 191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із статтею 7 Закону України «Про державний бюджет» прожитковий мінімум у 2021 році складає: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 1921 гривня, з 1 липня - 2013 гривень, з 1 грудня - 2100 гривень. Відповідно до статті 8 Закону України «Про державний бюджет» мінімальний розмір заробітної плати з 1 січня 2021 року становить - 6 000,00 грн. При визначенні розміру аліментів, з наданих доказів, суд дійшов висновку, що відповідач є працездатним і може надавати матеріальну допомогу на утримання дітей, оскільки інших дітей у нього немає, інших стягнень на утримання непрацездатних осіб також не має, принаймні відповідачем доказів протилежного суду не надано. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених статтею 188 СК України, не встановлено. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає за можливе стягнути з [PERSON] , [INFO] , аліменти на користь дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі по 1197,50 грн щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з наступною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня подачі позовної заяви, а саме з 23.08.2021 і до досягнення дітьми повноліття. Згідно вимог ст. ст. 76, 77, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно зі ст.191 Сімейного Кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Відповідно до пп.14 п. 2 ст. 3 ЗУ «Про судовий збір», судовий збір не справляється за подання заяви, апеляційної та касаційної скарги про захист прав малолітніх чи неповнолітніх осіб. Крім того, згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Виходячи з цих обставин, з [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,00 грн. Отже, позовні вимоги Органу опіки та піклування Остерської міської ради підлягають частковому задоволенню.

Outcome: approved