Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 29 травня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області за актовим записом № 210. Позов мотивовано тим, що 29.05.2009 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 травня 2009 року. Від даного шлюбу мають спільну малолітню дитину - доньку [PERSON] , [INFO] , яка проживають разом з позивачкою. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося з причин того, що між ними виникають постійні непорозуміння та конфлікти з вини відповідача. Протягом останнього часу шлюбні відносини фактично припинені, проживають окремо один від одного. Спільного господарства не ведуть. Відтак вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя із таким чоловіком (відповідачем), як подружжя та збереження шлюбу неможливе, тому що суперечить її інтересам та інтересам сім`ї. Позивачка через канцелярію суду направила заяву, в якій просить позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, судовий збір сплачений при поданні позовної заяви залишає за собою (а.с. 20). Помічником судді Наталією Огородник о 08 год. 59 хв. 10.06.2022 року, в телефонному режимі, від відповідача [PERSON] отримано повідомлення про те, що позовні вимоги визнає в повному обсязі (а.с. 21). Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що визнання відповідачем позову слід прийняти, а позов задовольнити, виходячи із наступного. Так, за змістом ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. За правилами ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що сторони 29.05.2009 року зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис № 210, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 29 травня 2009 року (а.с. 3). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, а позивачка просить сплачений нею судовий збір залишити за нею, то позивачці слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого нею при поданні позову.

Outcome: approved