Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

У листопаді 2021 р. [PERSON] звернулася до Київського апеляційного суду із клопотанням про визначення підсудності, додано позов про визнання за нею право власності на 1/3 частини квартири [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] в порядку спадкування за законом. Позов [PERSON] обґрунтований тим, що після смерті матері [PERSON] відкрилася спадщина, у встановленому законом порядку звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, постановою від 15.02.2020 р. приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погорєлов Б.С. відмовив у вчиненні нотаріальної дії, вона не має іншої можливості захистити своє законне право, окрім як в судовому порядку. Ухвалою Київського апеляційного суду від 15.11.2021 р. підсудність позовної заяви [PERSON] про визнання права власності на спадщину в порядку спадкування за законом визначено Печерському районному суду м. Києва; матеріали справи надійшли до суду першої інстанції 29.11.2021 р., наступного дня передано судді (протокол автоматизованого розподілу справи між суддями від 30.11.2021 р.). Ухвалою суду від 03.12.2021 р. позовну заяву [PERSON] залишено без руху. 14.12.2021 р. до суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] на виконання вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою суду від 15.12.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Севастопольською міською радою Автономної Республіки Крим відзив на позовну заяву не подано. Третьою особою: приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Погорєловим Броніславом Сергійовичем пояснення щодо позову не подано. Третьою особою: [PERSON] подано пояснення щодо позову. Ухвалою суду від 06.06.2022 р. закрито підготовче провадження. У судове засідання 05.07.2022 р. об 11:00 год. сторони не з'явилися, про дату, час і місце цього засідання належним чином повідомлені, відпредставника позивача [PERSON] 05.07.2022 р. надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, її представника, від третьої особи: [PERSON] 14.02.2022 р. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини і дійшов наступних висновків. Згідно статтей 55 та 124 Конституції України кожна особа має право на судовий захист своїх прав та законних інтересів, причому юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно частини першої статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При розгляді справ про спадкування має бути встановлено, в тому числі: місце відкриття спадщини; коло спадкоємців, які прийняли спадщину; законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна та часу відкриття спадщини. Обставини, які входять до предмета доказування у цивільних справах про спадкування можна встановити лише при дослідженні документів, наявних у спадковій справі. Належними доказами щодо фактів, які необхідно встановити для вирішення спору про право спадкування, є копії документів відповідної спадкової справи, зокрема, поданих заяв про прийняття спадщини, виданих свідоцтво про право на спадщину, довідок житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних раз за місцем проживання спадкодавця, крім того, обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Установлено, що [INFO] у м. Севастополі Автономної Республіки Крим, Україна у віці 73 років померла [PERSON] , про що 25.05.2019 р. Дарницьким районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції у місті Києві зроблено відповідний актовий запис № 650. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до спадкової маси якої увійшло нерухоме майно: 1/3 частини квартири [ADDRESS] , загальною площею 45 кв.м, які належали померлій на підставі свідоцтва про право власності на житло від 12.01.1995 р., видане на підставі розпорядження (наказу) № 34 від 12.01.1995 р. Військової частини № [NUMBER] як органу приватизації; свідоцтво зареєстровано виконавчим комітетом Севастопольської міської ради народних депутатів, 03.03.1995 р. Державним комунальним підприємством Севастопольської міської державної адміністрації «Бюро технічної інвентаризації і державної реєстрації об`єктів нерухомого майна», записано у реєстрову книгу за № 1834 (дод. 12 стор. 106). Особисте розпорядження на випадок своєї смерті - заповіт [PERSON] не складала, у зв`язку з чим право на спадкування одержують особи за законом. Відповідно до 1261 ЦК України спадкоємцями є діти спадкодавця: [PERSON] та [PERSON] . Згідно статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Статтею 1221 ЦК України передбачено, що місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Згідно частин першої, третьої статті 11-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (в редакції від 06.06.209 р.) у разі, якщо останнім місцем проживання спадкодавця є тимчасово окупована територія, місцем відкриття спадщини є подання першої заяви, що свідчить про волевиявлення щодо спадкового майна спадкоємців, виконавців заповіту, осіб, заінтересованих в охороні спадкового майна або вимоги кредиторів. Спадкова справа підлягає реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. 03.08.2019 р. позивач із дотриманням вимог та строків, визначених статтями 1268-1270 ЦК України, реалізувала своє право на звернення із заявою про прийняття спадщини, а саме: до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Б.С., який того ж дня зареєстрував спадкову справу № 17/2019. Сестра позивача [PERSON] на підставі статті 1273 ЦК України 03.08.2019 р. подала приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Погорєлову Б.С. відповідну заяву про відмову на користь позивача від спадщини після смерті [PERSON] . Згідно частини першої статті 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах - до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. 09.11.2019 р. на виконання означених вимог закону позивач з метою реалізації своїх прав, передбачених законодавством, подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на грошові внески в банках. На підставі вказаної заяви приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Погорєлов Б.С. 09.11.2019 р. видав на ім`я [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові внески в банках. 15.02.2020 р. позивач подала заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, а саме: на 1/3 частини квартири [ADDRESS] ; постановою приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Погорєлова Б.С. від 15.02.2020 р. відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [PERSON] у зв`язку із відсутністю вказаного об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на відсутності довідки відповідного Бюро технічної інвентаризації про реєстрацію права власності на частину вказаної квартири за померлою, рекомендовано вирішити питання оформлення спадщини в судовому порядку. Згідно пункту 1 частини першої статті 3Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя визначається тимчасово окупованою територією. Наказом Міністерства юстиції України № 898/5 від 28.03.2016 р. «Про врегулювання відносин, пов`язаних з державною реєстрацією речових прав на нерухоме майно, що розташоване на тимчасово окупованій території України» визначено, що ведення реєстраційних справ у паперовій формі щодо нерухомого майна, що розташоване в межах території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, забезпечує Південне міжрегіональне управління Міністерства юстиції України (м. Одеса). Згідно відповіді Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) від 23.12.2020 р. вих.№ 08.3-4474 ЦДР матеріали справи Бюро технічної інвентаризації щодо вищевказаної квартири до міжрегіонального управління не передавались. Враховуючи, що на законодавчому рівні не врегульоване питання прийняття спадщини на спадкове майно, розташоване на тимчасово окупованій території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, є доцільним використання аналогії закону, визначеної статтею 8 ЦК України. Так, листом-роз`ясненням Міністерства юстиції України № 1535/13/32-16 від 03.03.2016 р., що було надано з метою дотримання прав і свобод осіб, які проживають у зоні проведення антитерористичної операції або переселилися з неї під час її проведення, та у зв`язку з витребуванням нотаріусами довідок житлово-експлуатаційних організацій при заведенні спадкових справ та видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті осіб, які проживали та були зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, роз`яснено, що надання довідки житлово-експлуатаційних організацій з місця проживання спадкодавців, які проживали та були зареєстровані на території проведення антитерористичної операції, не може вимагатися. Згідно частини другої статті 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Згідно статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Згідно частини першої статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно частини першої статті 1298 ЦК України свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців з час відкриття спадщини. Згідно частини третьої статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Положеннями статей 1217, 1218, 1225 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) і здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. У силу вимог частини першої статті 1268 та частини п`ятої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно частини першої статті 182 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Частиною четвертою статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що набуття та припинення права власності на нерухоме майно, яке знаходиться на тимчасово окупованій території, здійснюється відповідно до законодавства України за межами тимчасово окупованої території. У разі неможливості здійснення державним реєстратором повноважень щодо державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень на тимчасово окупованій території орган державної реєстрації визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно постанови Кабінету Міністрів України № 226 від 02.07.2014 р. «Питання державної реєстрації речових прав на нерухоме майно, яке розташоване на тимчасово окупованій території, що прийнята з метою реалізації частини четвертої статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, внесення змін до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, ведення реєстраційних та облікових справ, вчинення інших реєстраційних дій щодо нерухомого майна, яке розташоване в межах території Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, здійснюють органи державної реєстрації прав Херсонської та Запорізької областей, відповідно до законодавства України у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема, із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. За змістом статті 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. З метою забезпечення однакового застосування законодавства про спадкування Пленум Верховного Суду України у абзацах 2, 3 пункту 23 постанови № 7 від 20.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» дав судам такі роз`яснення: свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] ґрунтуються на положеннях закону, відсутність умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину підтверджена належними доказами, тому такий позов підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved