Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Акціонерне товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним Договором, станом на 23.06.2021, в сумі 20 222,91 грн., та судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн.. Мотивовані позоовні вимоги тим, що 05.05.2014 року між акціонерним товариством Державний ощадний банк України» в особі філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 521739 про відкриття та обслуговування рахунку і випуск платіжної картки. Згідно умов договору, відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] , який згодом було змінено на № [NUMBER] (на підставі постанови Правління НБУ від 11.09.2017 року № 89 та постанови Правління НБУ від 28.12.2018 року № 162) в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надано платіжну картку типу Mastercard Dedit Standart та Пін - конверт до неї. 05.05.2014 року сторонами договору укладено додатковий договір № 1 до договору № 521739 про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки. Згідно п.1.1.4 додаткового договору банк встановив клієнту кредит в сумі 20 000,00 грн. Строк дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних і сплачується щомісячно. Відповідач взятих на себе зобов`язань\~\~за договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у встановлені строки та порядку не виконує, у зв`язку з чим утворилась прострочена заборгованість, яка станом на 23.06.2021 становить - 20 222,91 грн. та складається з заборгованості за кредитом 16\~664, 36 грн., прострочених відсотків за користування кредитом в сумі -1923,94 грн., простроченої комісії за обслуговування карткого рахунку - 14,00 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 463,59 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 58,53 грн., інфляційних втрат на суму несвоєчасно погашеного кредиту - 988,53 грн., інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 109,96 грн. Ухвалою суду від 06.09.2021 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, визначено відповідачу п`ятнадцятиденний\~\~строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У судове засідання 09.06.2022 року представник позивача не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, у якій також зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] у судове засідання 09.06.2022 року не з`явились, відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судовою повісткою, що підтверджується його особистим підписом на розписці. До суду надйшло клопотання від представника відповідача про відкладення розгляду справ, до закінчення воєнного стану, у зв`язку із перебуванням відповідача за кордоном. Суд зазначає, що на осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами. У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Відповідно до ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», в період дії воєнного стану не можуть бути припинені повноваження та робота судів. Суд зауважує на тому, що неодноразово відкладав розгляд справи: 24.11.2021 року - за клопотання відповідача, 20.01.2022 року - внаслідок неявки відповідача. Клопотання представника відповідача - адвоката Нікогосян О.С. про відкладення розгляду справи 09.06.2022 року, до закінчення воєнного стану в Україні, обгрунтовано знаходженням відповідача за кордоном. Разом із тим, суд зазначає, що до наведеного клопотання не додано жодних доказів заявлених у ньому обставин. Крім того, представник відповідача не надав суду жодного доказу, в підтвердження неможливості своєї явки до судового засідання. Також, відповідач так і не надав суду відзиву на позовну заяву. Згідно з положеннями ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Отже, враховуючи згоду представника позивача на проведення заочного розгляду справи, відсутність відзиву на позовну заяву, належне повідомлення відповідача про розгляд справи, який не надав належних доказів причини своєї неявки в судове засідання, суд доходить висновку про можливість розгляду справи в заочному порядку, на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України. Згідно з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, з таких підстав. Як убачається з матеріалів справи, 05.05.2014 між АТ «Державний ощадний банк України» в особі ТВБВ №10015/0535 філії - Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк» та [PERSON] укладено договір № 521739 про відкриття та обслуговування рахунку, випуску та надання платіжної картки. Згідно п.п. 1.1.1 договору, відповідачу відкрито поточний рахунок № [NUMBER] в гривні, на умовах тарифного пакету «Зарплатний», а також надано платіжну картку типу Mastercard Dedit Standart та Пін - конверт до неї. Пунктом 4.1. договору визначено, що цей договір набуває чинності з моменту й підписання сторонами і діє до моменту повного виконання сторонами своїх зобов`язань встановлених договором, правилами, тарифами та закриття рахунку. Встановлено, що 05.05.2014 року сторонами договору укладено додатковий договір № 1 до договору № 521739\~\~про відкриття та обслуговування рахунку, випуск та надання платіжної картки, за змістом якого до умов договору були внесені зміни та доповнення, зокрема в частині встановлення клієнту кредиту. Відповідно до п. 1 Додаткового договору № 1 сторони домовились внести до договору наступні зміни: викласти в новій редакції п. 1.1. Договору, а саме: банк на підставі наданих клієнтом відповідно до вимог чинного законодавства України документів відкриває клієнту поточний рахунок № [NUMBER] на умовах тарифного пакету «Зарплатний», тарифів за користування платіжною карткою, розміщених на сайті банку та на інформаційних стендах, що знаходяться у приміщеннях установ Банку. (п.п. 1.1.1). Банк надає Клієнту Платіжну картку типу Mastercard Debit Standard та ПІН-конверт до (п.п.1.1.2.). Банк встановлює клієнту кредит у сумі 20 000,00 грн. Строк дії кредиту на відповідний період дії платіжної картки. При перевипуску платіжної картки на новий термін, строк дії кредиту (користування ним) подовжується на строк дії платіжної картки. Процентна ставка за кредитом є фіксованою і складає 24 % річних і сплачується щомісячно (п.п. 1.1.4.). Згідно п. 4.2. договору в редакції додаткового договору № 1 клієнт має право скористатись у разі відсутності власних коштів на рахунку на умовах та у розмірі, визначених договором та правилами. При випуску платіжної картки на новий термін кредит подовжується на відповідний строк дії платіжної картки, при цьому повне погашення кредиту на дату випуску нової платіжної картки не вимагається. Відповідно до абз. 2 п. 4.4. договору в редакції додаткового договору № 1 клієнт обов`язаний щомісячно отримувати звіт (виписку) по рахунку та сплачувати за кредитом платежі на підставі цього звіту (виписки) по Рахунку, не пізніше 25 числа місяця, наступного звітним, або на початку операційного дня, наступного за вихідним, святковим днем неробочим згідно з договором. В разі порушення строку сплати платежів за договором клієнт зобов`язаний сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України яка діяла в період, за який сплачується пеня, від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Судом встановлено, що позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, надавши відповідачу кредитні кошти у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки та комісію. Належними доказами, які підтверджують наявність заборгованості за укладеним кредитним договором та її розміру, є первинні документи, оформлені відповідно до\~ст. 9\~Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Отже підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи. Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі. Пунктом 5.6\~Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого постановою Правління Національного банку України від 18 червня 2003 р.\~№ 254\~(у редакції, чинній на час звернення до суду з позовною заявою), виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. Такого ж змісту норма міститься у\~п. 62\~Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 4 липня 2018 р.\~№ 75\~(у редакції, чинній на час вирішення справи судами першої та апеляційної інстанцій). Аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що банківські виписки з рахунків позичальника є належними та допустимими доказами у справі, що підтверджують рух коштів по конкретному банківському рахунку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій. Тобто виписки за картковими рахунками можуть бути належними доказами щодо заборгованості за кредитним договором. Таке правозастосування узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними зокрема в постанові від 25 травня 2021 р. у справі № 554/4300/16-ц , які в силу вимог ч.4 ст. 263 ЦПК України суд враховує при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин. Позивачем Акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" надано суду виписки по картковому рахунку [PERSON] , які підтверджують що позичальник користувався кредитними коштами та поповнював картковий рахунок. З наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що станом на 23.06.2021 року у відповідача виникла прострочена заборгованість по договору в сумі - 20 222,91 грн. та складається з заборгованості за кредитом 16\~664, 36 грн., прострочених відсотків за користування кредитом - 1 923,94 грн., простроченої комісії за обслуговування карткого рахунку - 14,00 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) - 463,59 грн, 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом - 58,53 грн., інфляційних втрат на суму несвоєчасно погашеного кредиту - 988,53 грн., інфляційних втрат на суму нарахованих та несплачених процентів - 109,96 грн. Наведений розрахунок заборгованості суд вважає належним та допустимим доказом по даній справі, в розумінні ст.ст. 77, 78 ЦПК України. До таких висновків суд дійшов також іх урахуванням правової позиції Верховного Суду, викладеної в постанові від 17.12.2021 року по справі №278/2177/15-ц, яка враховується судом по даній справі, в силу ч.4 ст. 263 ЦПК України. Таким чином, надані банком виписки за картковими рахунками позичальника, разом з іншими доказами по справі, підтверджують обставини видачі кредиту та його розміру, а також заборгованість по кредиту, розмір якої відображено у детальному розрахунку, та не спростовано будь-яким контррозрахунком відповідача. Згідно п. 4.9 договору в редакції додаткового договору № 1 банк має право вимагати від клієнта дострокового повернення кредиту, сплати процентів за користування ним та інших платежів за цим договором та застосувати процедуру звернення стягнення на майно клієнта згідно вимог чинного законодавства України. За правилами статей\~525,\~526, 629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України\~визначено, що порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ч. 1\~ст. 634 ЦК України\~договором приєдання є договрі, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до ч. 1\~ст. 1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За\~ст. 549 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Умовами договору з додатками до нього, та тарифами, визначено відсотки за користування коштами, а також нарахування комісії. Згідно положень\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Так як своїх зобов`язань за кредитним договором [PERSON] добровільно не виконує належним чином, але як боржник він не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання, то у позивача обгрунтовано виникло право вимагати від боржника повернення кредитних коштів, процентів за користування кредитом та інших платежів. Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] умови взятого на себе кредитного зобов`язання не виконав, що виявилося у неповернення кредитних коштів та несплаті процентів за їх користування, що стало наслідком звернення АТ «Державний ощадний банк України» до суду за захистом своїх прав та інтересів. Згідно ч.1, ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що із [PERSON] підлягає стягненню сума кредитної заборгованості в розмірі 20\~222,91 грн., а також сплачений позивачем судовий збір. На підставі викладеного,

Outcome: approved