Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

13 травня 2022 року позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначив те, що 17 жовтня 2020 року він вступив в зареєстрований шлюб з відповідачем, зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану по Новомосковському району Новомосковського міськрайонного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Причиною розпаду сім`ї стали різні погляди на сімейне життя, відсутність взаєморозуміння, будь-які спроби примиритись не дали бажаних результатів. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить інтересам позивача та інтересам їх спільної дитини, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 27 травня 2022 року позовну заяву позивача прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явився, 16 травня 2022 року на адресу суду від представника позивача - адвоката Луковенка А.А. надійшла заява позивача, в якій останній просить цивільну справу за його позовом розглянути у судовому засіданні без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, 13 травня 2022 року подала до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути у судовому засіданні без її участі, позовні вимоги визнає у повному обсязі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 17 жовтня 2020 року сторони вступили в зареєстрований шлюб, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) зроблено відповідний актовий запис за № 335. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 17 жовтня 2020 року, та наданим суду у засвідченій позивачем копії /а.с.12/. Від шлюбу сторони мають малолітню дитину - [PERSON] , [INFO] /а.с.13/. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними втрачено почуття любові один до одного, припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. За ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору - 496,20 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 496,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved