Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

23 грудня 2021 року концерн «МТМ» в особі представника за довіреністю Прокоп`євої Т.О. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на користь концерну заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року в розмірі 26743,40 гривень, а також - судовий збір у розмірі 2270,00 гривень. Розгляд просить провести без участі представника позивача. В обґрунтування позову вказав про те, що, не зважаючи на відсутність письмово укладеного договору між споживачем [PERSON] та концерном, останній здійснював та продовжує надавати за адресою місця проживання відповідача: [ADDRESS] ,- послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання, які ним споживаються без будь-яких заперечень щодо їхньої якості. У зв`язку з цим позивач вважає, що між ним та відповідачем склалися фактичні договірні відносини, проте [PERSON] , яка є власницею квартири, неналежним чином виконує зобов`язання з оплати наданих послуг, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, про стягнення якої просить позивач. Ухвалою від 30 грудня 2021 року відкрито провадження у справі, яку призначено до розгляду в спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. 14 лютого 2022 року відповідачка [PERSON] надала до суду клопотання, в якому вказала, що сплатила вказану в позові заборгованість, у зв`язку з чим просить закрити провадження по справі у зв`язку із відсутністю предмету спору та просить розглянути справу без її участі. До заперечень долучила копію квитанції № 62508372 про сплату концерну «МТМ» комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] на суму 27700,00 гривень - від 18.01.2022 року . Представник позивача разом із позовом заявила клопотання про розгляд справи без її участі, та задоволення позову в повному обсязі. За вказаних обставин відповідно до ст. 247, ст. 279 ЦПК України суд вважає за необхідне розглянути справу на підставі наявних матеріалів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Розглянувши матеріали справи, оцінивши та дослідивши в сукупності докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Як вбачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, у період з 01.10.2014 року по 31.10.2021 року Концерном «МТМ» були надані, а відповідачем за вказаною адресою - спожиті послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води) без будь-яких зауважень щодо їхньої якості. У відповідності до п.5 ч.3 ст.20, п.5 ч.2 ст.7 Законів України «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-IV від 24.06.2004 та № 2189-VIII від 09.11.2017 відповідно (далі - Закони України №1875-IV, № 2189-VIII) споживач зобов`язаний своєчасно оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Згідно ст.ст. 67, 68 ЖК України,п.10 ч.1 ст.7 Закону України № 417-VIII«Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» наймачі (власники)/співвласники квартир зобов`язані своєчасно вносити плату за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інше) за затвердженими в установленому порядку тарифами. За змістом ч. 1 ст. 9 Закону України№ 2189-VIIIспоживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. При цьому, споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ №630 від 21 липня 2005 року, плата за надані послуги вноситься щомісяця, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Проте, як зазначено позивачем у позові і що фактично визнано відповідачем, зобов`язання зі сплати спожитих послуг остання належним чином не виконувала, у зв`язку з чим станом на 31.10.2021 року утворилася заборгованість у розмірі 26743,40 гривень, що підтверджується відповідними довідкою та розрахунком (а.с.5-8). У відповідності до ст.ст. 526, 530 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином та у встановлені строки відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Положеннями ст.ст. 610, 611 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Таким чином, виходячи з наведених вимог законодавства, враховуючи та аналізуючи надані докази, суд приходить до висновку, що відповідач, належним чином не виконуючи зобов`язання споживача зі сплати спожитих житлово-комунальних послуг, порушив встановлений законом строк і порядок їх оплати, у зв`язку з чим позовні вимоги позивача є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі. При цьому, як вбачається з наданої відповідачкою копії квитанції, після відкриття провадження у справі, [PERSON] сплатила позивачу концерну «МТМ» заборгованість за комунальні послуги за адресою: [ADDRESS] у сумі 27700,00 гривень, тобто на суму, що включає в себе розмір заявлених позовних вимог (а.с.19). Як вказує п.1) ч.7 ст. 265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про порядок і строк виконання рішення. Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Оцінюючи обставини справи, зокрема обґрунтованість заявлених позовних вимог і порушення прав позивача на момент подання позову, однак також і повну добровільну сплату заборгованості відповідачем до ухвалення рішення, суд вважає, що для недопущення подвійного стягнення з [PERSON] заборгованості за спірний період, необхідно в порядку п.1) ч.7 ст. 265, ч.2 ст. 432 ЦПК України визнати рішення таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення спірної заборгованості. Судові витрати, що понесені та документально підтверджені позивачем: 2 270 гривень судового збору, відповідно до вимог ч.1 ст. 142 ЦПК України підлягають наступному розподіленню: 50 відсотків судового збору, що становить 1135 гривень, підлягають поверненню позивачу з державного бюджету, решта (1135 гривень) - стягненню з відповідача.

Outcome: approved