Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Адвокат Луніка Т.Я., який діє в інтересах [PERSON] , звернувся до суду із вказаним цивільним позовом, котрий підтримав у заяві про розгляд справи без його участі, та вимоги мотивує тим, що 12.07.1953 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, за час якого ними побудовано житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, загальною площею 67,5\~кв.м, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Крім того, подружжям отримано у власність земельну ділянку, кадастровий номер 5910136600:15:020:0047, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] помер. Після смерті останнього, на підставі заповіту, спадщину у рівних долях, по 1/4 частині кожному, отримали його онук [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] . [INFO] померла [PERSON] , після смерті якої залишилося спадкове майно, що включає 1/2 частину житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (половина спільного майна подружжя). Єдиним спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] є її онука [PERSON] , котра і прийняла спадщину. 04.05.2022 року остання звернулася до приватного нотаріуса Ситника С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на належну їй частку спадкового майна (спадкодавець не оформила право власності на подружню долю за життя). Тому просить суд визнати за [PERSON] право власності в порядку спадкування за заповітом на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , та 1/2 частину земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:15:020:0047, за вищевказаною адресою. Ухвалою суду від 24.05.2022 року відкрито загальне позовне провадження в даній цивільній справі та призначено по справі підготовче судове засідання. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій зазначив про визнання заявлених вимог у повному обсязі та відсутність заперечень проти їх задоволення. Додатково зауважив, що після смерті баби він спадщину не приймав, до нотаріуса із відповідними заявами не звертався, на спадкове майно не претендує, єдиним спадкоємцем після померлої [INFO] [PERSON] є його сестра [PERSON] . Суд, вивчивши матеріали справи у їх сукупності, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що 12.07.1953 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] від 12.07.1953 року (а.с.4). 23.12.1997 року рішенням райвиконкому №\~179 затверджено Акт від 17.12.1997 року про закінчення будівництва та введення в експлуатацію індивідуального володіння по [ADDRESS] . Акт видано в присутності забудовника [PERSON] ; будівництво здійснено на підставі Договору про право забудови будинку та безстрокового користування земельною ділянкою, посвідченого Першою Сумською міською нотаріальною конторою від 08.02.1958 року, реєстровий №\~1-1165 (а.с.7). Крім того, на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серія СМ №\~092602 від 16.05.2005 року, [PERSON] є власником земельної ділянки, площею 0,0438 га, кадастровий номер 5910136600:15:020:0047, із цільовим призначенням: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, за адресою: [ADDRESS] (а.с.8). За правилами ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (ч. 1 ст. 61 СК України). Згідно із ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Тобто, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами і земельна ділянка за адресою: [ADDRESS] , були об`єктами права спільної сумісної власності подружжя, оскільки набуті ним за час шлюбу, та належали [PERSON] і [PERSON] у рівних частках. [INFO] [PERSON] помер (а.с.5). 14.11.2019 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Сумської області Вольвач А.В. було видано Свідоцтва про право на спадщину за заповітом (зареєстровані в Реєстрі за №\~№\~895, 896, 897, 898), згідно яких спадкоємцями у рівних долях після померлого [INFO] [PERSON] є його онук [PERSON] , [INFO] , та онука [PERSON] , [INFO] , котрим належить по 1/4 частині житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, а також по 1/4 частині земельної ділянки, кадастровий номер 5910136600:15:020:0047, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] (а.с.9-10,27-30). [INFO] померла [PERSON] (а.с.6), єдиним спадкоємцем після смерті якої стала її онука [PERSON] , котра і прийняла спадщину за заповітом, посвідченим 04.02.2011 року приватним нотаріусом Сумського міського нотаріального округу Марченко\~І.В., реєстровий №\~257 (а.с.11,31) 04.05.2022 року [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Сумського міського нотаріального округу Ситник С.М. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за законом після померлої [INFO] [PERSON] , проте отримала відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, яке складається з 1/2 частини житлового будинку та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] (а.с.12). Згідно із положеннями ст.ст. 1216, 1217 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. У відповідності до ст.ст. 1233, 1235, 1236 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі (ст. 1226 ЦК України). Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За змістом положень статті 182 ЦК України, до складу спадщини входить лише те нерухоме майно, право на яке зареєстровано в органах, що здійснюють державну реєстрацію нерухомого майна. Згідно із ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 125 Земельного кодексу України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. Частиною 1 статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч. 3 ст. 1296 ЦК України). Верховний Суд\~у своїй\~постанові від\~15.07.2020\~року по\~справі №\~355/340/17-ц\~зауважив,\~що спадкоємець,\~який у\~встановленому законом\~порядку прийняв\~спадщину,\~є її\~власником з\~часу її\~відкриття,\~а документом\~для підтвердження\~права власності\~на спадкове\~майно є\~свідоцтво на\~спадщину.\~Відсутність реєстрації\~права власності\~відповідно до\~ЗУ«Про\~реєстрацію речових\~прав на\~нерухоме майно\~та їх\~обтяжень» не зумовлює позбавлення особи прав користування та володіння належним їй на праві власності майном. Відповідно до п. 4.16 Глави 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №\~296/5 від 22.02.2012 року, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно. Пунктом 4.19 Глави 10 Розділу ІІ вищевказаного Порядку встановлено, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. З листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» від 16.05.2013 року №\~24-753/0/4-13 вбачається, що умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Якщо нотаріусом обґрунтовано відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. До початку підготовчого судового засідання від відповідача [PERSON] до канцелярії суду надійшла заява про визнання позовних вимог у повному обсязі. У відповідності до ч. 1, ч. 3 ст. 206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем (ч. 3 ст. 200 ЦПК України). Таким чином, враховуючи викладене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем на обґрунтування заявлених вимог доводів у їх сукупності, оскільки відсутність державної реєстрації права власності спадкодавця на частину подружнього майна, яке входить до складу спадщини, є перешкодою для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, зважаючи на встановлені судовим розглядом обставини справи та передбачений законом винятковий спосіб захисту порушених прав, визнання заявлених вимог з боку відповідача, що не порушує прав, свобод та охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приходить до висновку про необхідність визнання за [PERSON] права власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, а також на 1/2 частку земельної ділянки, що знаходяться за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . За таких обставин, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved