Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою, у якій просить встановити факт належності їй правовстановлюючого документа - трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , заповненої 15 травня 1991 року та архівних довідок № 40-08-05 від 19.10.2021 року, № 41-08-05 від 05.11.2021 року, виданих трудовим архівом Буриківської старостинського округу № 10 Дубов`язівської селищної ради. На обгрунтування вимог у заяві вказано, що підставою для звернення до суду стала відмова комісії з питань підтвердження періодів роботи на посадах, що мають право на призначення пенсії на пільгових умовах Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області, оскільки на титульному аркуші трудової книжки наявні виправлення без дотримання вимог п. 2.13 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників. Крім того, не взято до уваги архівні довідки № 40-08-05 від 19.10.2021 року та № 41-08-05 від 05.11.2021 року, видані трудовим архівом Буриківської старостинського округу № 10 Дубов`язівської селищної ради, тому як помилково зазначено ім`я « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що стало перешкодою для призначення пенсії на пільгових умовах. [PERSON] подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, вимоги підтримує. Заінтересована особа Головне управління Пенсійного фонду України в Сумській області у надісланих письмових поясненнях просить розглядати справу за відсутності їх представника, при винесенні рішення покладається на розсуд суду. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Як зазначено у пункті 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно п. 12 постанови пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, довідок про поранення чи перебування у госпіталі у зв`язку з пораненням, повідомлення військових частин, військкоматів і інших органів військового управління про загибель чи пропажу без вісті в зв`язку з обставинами військового часу, а також заповіту, страхового свідоцтва (полісу), ощадної книжки, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Згідно роз`яснень, викладених у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Відповідно до п. 1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за № 637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України № 58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п. 2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Із наданих [PERSON] трудової книжки та архівних довідок вбачається, що на першій (титульній) сторінці трудової книжки неправильно записано ім`я, яке виправлене без дотримання вимог Інструкції, а в архівних довідках вказано ім`я « [PERSON] », замість вірного « [PERSON] », що зумовило необхідність звернутися до суду із заявою про встановлення наведених фактів, що мають юридичне значення належності (а.с. 10-11, 17, 18). Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників» відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії на пільгових умовах. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, яку суд вважає за необхідним застосувати при розгляді даної справи. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для неврахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст. 62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Заявником підтверджений та не викликає сумніву факт належності [PERSON] трудової книжки колгоспника серії [NUMBER] , заповненої 15 травня 1991 року, з виправленням на титульному аркуші та архівних довідок № 40-08-05 від 19.10.2021 року та № 41-08-05 від 05.11.2021 року, виданих трудовим архівом Буриківської старостинського округу № 10 Дубов`язівської селищної ради на ім`я « [PERSON] », що доводиться представленими доказами, а саме: паспортом серії [NUMBER] , виданого 08.02.2000 року Буринським РВ УМВС України в Сумській області та карткою фізичної особи - платника податків на ім`я « [PERSON] », свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Буриківським РАЦС від 22.03.1965 року на ім`я [PERSON] , свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого 13.01.2015 року ВРАЦС РС Буринського РУЮ у Сумській області (а.с.4-8, 10-16). Метою встановлення факту належності заявнику трудової книжки та архівних довідок є необхідність в оформленні передбаченого законом державного пенсійного забезпечення. Приймаючи до уваги те, що заявник позбавлена можливості в іншому, ніж у судовому порядку встановити факт належності їй трудової книжки та архівних довідок, суд дійшов висновку, що надані [PERSON] докази є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даної заяви.

Outcome: approved