Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

І. ПРОЦЕДУРА 22.04.2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача, в якому просить розірвати укладений між сторонами шлюб, що був зареєстрований Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси, актовий запис № 639 від 06.09.2008 року. Ухвалою від 26.05.2022 року провадження у справі відкрито. 22.06.2022 року відповідач [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу за її відсутності, зазначає, що час на примирення не потрібний, стосовно задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. 23.06.2022 року позивач [PERSON] подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за його відсутності, позов підтримує, просить задовольнити. ІІ. АРГУМЕНТИ (ДОВОДИ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ В позовних вимогах позивач посилається на те, що сторони з 06.09.2008 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалось, відсутнє взаєморозуміння, шлюб носить формальний характер. Фактично шлюбні відносини та ведення спільного господарства припинено, сторони проживають разом. Відповідач [PERSON] скористалась своїми процесуальними правами та подала до суду заяву, в якій вказала, що час на примирення не потрібний, стосовно задоволення позовних вимог про розірвання шлюбу не заперечує. ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ [PERSON] та [PERSON] 06.09.2008 року зареєстрували шлюб, про що складено актовий запис №639, що вбачається з свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого Першим відділом реєстрації актів цивільного стану Приморського районного управління юстиції м. Одеси /а.с.3/. Від шлюбу у сторін [INFO] народилась донька [PERSON] , про що 24.02.2011 року складено відповідний актовий запис №211, згідно з свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] , виданого Першим Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції /а.с.10/. На теперішній час сторони припинили шлюбні відносини, спорів щодо визначення місця проживання дитини або поділу спільного майна не заявлено. IV. ПРАВОВІ НОРМИ, ЩО ПІДЛЯГАЮТЬ ЗАСТОСУВАННЮ Суд зазначає, що спірні правовідносини є сімейними та регламентуються положеннями ст. ст. 110-112 СК. Згідно з ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, що одружуються. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз - сім`ю - шлюб, не може мати місце, а також, приймаючи бажання й право одного з них розірвати шлюб не може бути незаконно порушене або одного з подружжя не можливо насильно, без його волі змусити перебувати у таких зареєстрованих як шлюб відносинах. V. ОЦІНКА ДОВОДІВ УЧАСНИКІВ СПРАВИ ТА ВИСНОВКИ СУДУ Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 ст. 206 ЦПК України визначено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем [PERSON] позовних вимог, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що вимоги позивача підлягають задоволенню, так як обґрунтовані та доведені.

Outcome: approved