Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовною заявою до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» про визнання виконавчого надпису таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивовано тим, що у листопаді 2021 року внаслідок накладення арешту на його грошові кошти, які знаходяться на банківській картці в АТ КБ «ПРИВАТБАНК», позивач дізнався, що 21.10.2021 року державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Голованем Олексієм Васильовичем було відкрите виконавче провадження № 67197628 (яке входить до складу зведеного виконавчого провадження № 67219297) з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Остапенко Євгенія Михайловича від 25.08.2020 за № 10093 про стягнення з позивача заборгованості в розмірі 24 057,51 гривень, про що винесено відповідну постанову. Позивач вважає, що вказаний виконавчий надпис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус не переконався в безспірності заборгованості або іншої відповідальності перед стягувачем. Також спірний виконавчий надпис був вчинений нотаріусом за відсутності всіх необхідних документів, зокрема оригіналу кредитного договору, документів та доказів направлення, а також отримання боржником повідомлення про наявність заборгованості, а тому виконавчий надпис було вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України. Просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий надпис від 25.08.2020 виданий приватним нотаріусом Остапенко Євгенієм Михайловичем і зареєстрований в реєстрі за № 10093 та стягнути з відповідача понесені судові витрати на загальну суму 6 488,60 грн. Ухвалою Кобеляцького районного суду Полтавської області від 13 травня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Представник позивача, адвокат Нікітенко Д. Ю., в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника. Відповідач ТОВ «Фінпром Маркет», будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є. М., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Третя особа: державний виконавець Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Головань О. В., будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, до суду не з`явився, причини неявки суду не повідомив. Відповідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Суд, перевіривши та дослідивши матеріали справи, вважає, що по справі можливо прийняти рішення на підставі наданих суду доказів. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 25 серпня 2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем на підставі статті 87 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 10093 про стягнення з [PERSON] на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за Кредитним договором № 21987/0007XSGF від 02 вересня 2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством «Платинум Банк» та [PERSON] . Стягнення заборгованості проводиться за період з 20.07.2015 року по 25.08.2020 року включно. Сума заборгованості становить 24 057,51 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту 14 532,02 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами і комісією 8 825,48 грн., заборгованості за нарахованою та несплаченою пенею \~ 650,01 грн. За вчинення виконавчого напису стягнено 50,00 грн. (а. с. 14). 21.10.2021 року державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Голованем О. В. на підставі заяви про примусове виконання винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 67197628 з виконання виконавчого напису № 10093, виданого 25.08.2020 (а. с. 18). 21.10.2021 року державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Голованем О. В. об`єднано виконавчі провадження № 65098349, № 67197628 у зведене виконавче провадження № 67219297, оскільки на виконанні перебуває декілька виконавчих проваджень щодо одного і того ж самого боржника (а. с. 20). У межах виконавчого провадження № 67219297 державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Голованем О. В. 21.10.2021 року була винесена постанова про арешт коштів боржника (а. с. 21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий надпис від 25.08.2020 року № 10093 було винесено на підставі відступленого права вимоги згідно Договору факторингу № 20/ФК від 09.07.2020 року, який також був винесений на підставі відступленого права вимоги згідно Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року, який в свою чергу був винесений на підставі відступленого права вимоги згідно Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015, який був винесений на підставі відступленого права вимоги згідно Кредитного договору № 21987/0007XSGF від 02 вересня 2013 року (а. с. 14). Суд, дослідивши\~ вищевказані докази, зазначає, що у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на договорі факторингу, який не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, крім цього, дані документи свідчать про недбалість нотаріуса при перевірці поданих документів відповідачем. В матеріалах справи також відсутні докази щодо отримання позивачем грошових коштів, докази суми заборгованості, а також докази отримання позивачем\~ вимоги товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» щодо погашення заборгованості. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 року №3425-ХІІ виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом положень ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно-правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону «Про нотаріат»). Аналогічні правила та умови вчинення нотаріусами виконавчого напису містить й Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Водночас цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Верховний Суд зазначає, що дійсно на сьогодні чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Таке повідомлення (заява, претензія, лист-вимога тощо) передається позикодавцем позичальнику у порядку, визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Отже, встановлена законом процедура стягнення боргу підставі виконавчого напису нотаріуса не вважається дотриманою (виконана), якщо боржник не був повідомлений про вимогу повернути заборгованість, що є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. До таких правових висновків дійшов Верховний Суд у постанові 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Згідно пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса стягнення заборгованості здійснюється за нотаріально посвідченими договорами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку). Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Так, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. При цьому, ст. 50 Закону України "Про нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Отже, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів (правовий висновок, викладений у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, у Постанові Верховного Суду від 22 травня 2020 року у справі № 674/918/17). З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, оскільки в матеріалах справи відсутні документи на підставі яких вчинявся виконавчий надпис, не встановлено факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність заборгованості. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом. Згідно ст. 12 та ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З урахуванням вищенаведеного, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до частин 1 та 3 (пункт 1) статті 133 та частин 1 - 3 ст.137 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження витрат на правничу допомогу додано договір № 05/02/22 про надання правової допомоги від 05.02.2022 року, специфікацію № 1 до договору № 05/02/22 про надання правової допомоги від 05.02.2022 року, згідно якого розмір витрат становить 5000 грн.,\~ акт приймання-передачі наданих послуг № 1 від 09.05.2022 року та звіт про надання правової допомоги № 1 від 09.05.2022 року (а. с. 23-28, 31-32). Відповідно до ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в розмірі 1 488,60 грн. (992,40 грн.\~ - судовий збір за подання позовної заяви, 496,20 грн. -судовий збір за подання заяви про забезпечення позову).

Outcome: approved