Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом і вимоги обґрунтовує тим, що наказом №118/К від 30.05.2002 року він був прийнятий в сталеливарний цех №31 обпалювачем вапна 5 розряду в ДП «Завод обважених бурильних та ведучих труб». Наказом №276-К від 04.11.2021 року він був звільнений у зв`язку з невиконанням умов колективного договору на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. При звільненні в порушення ст.116 КЗпП України відповідач не виплатив йому заборгованості по заробітній платі, посилаючись на відсутність грошових коштів та не виплатив мені розрахункові кошти. Довідки про заборгованість по заробітній платі та розрахунок середньоденного (годинного) заробітку офіційно відповідач мені не видав та на моє прохання мені було відмовлено з поясненнями, що таку довідку, за необхідності, витребує суд. Згідно ст. 44 КЗпП України при припиненні трудового договору з підстав, зазначених у ч.3 ст.38 КЗпП України, тобто внаслідок порушення власником або уповноваженим ним органом законодавства про працю, робітнику виплачується вихідна допомога у розмірі, передбаченим колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку. Таким чином, незважаючи на ненадання відповідачем довідки про заборгованість, згідно розрахункових листів по заробітній платі, які він зміг отримати від відповідача, сума заборгованості станом на 01.11.2021 року становила 29458,36грн. (без урахуванням податків зборів та обов`язкові платежі, котрі вже утримані з даної суми). Згідно довідки ОК-5 Пенсійного фонду України, сума нарахованої заробітної плати за чотири робочих дні листопада 2021 та компенсація за невикористану частини відпустки становить 7441,89грн. (в тому числі податки, збори та інші обов`язкові платежі). З урахуванням утриманих з даної суми податків, до виплати заборгованість за листопад 2021 та компенсація за невикористану частини відпустки становить 5990,72грн. Тобто борг за заробітною платою становить 5990,72+29458,36=35449,08грн. Також, що стосується виплати вихідної допомоги у розмірі, передбаченим колективним договором, але не менше тримісячного середнього заробітку за порушення законодавства про працю згідно ст.44 КЗпП України. Його середньомісячна заробітна плата за один робочий місяць становить 7745,92грн. ((7800,45 + 7691,39 = 15491.84):2 місяці). Тобто до виплати заборгованість за порушення законодавства про працю становить 23237,76грн.,: (7745,92*3=23237,76), (в тому числі податки, збори та інші обов`язкові платежі). З урахуванням утриманих з даної суми податків борг становить 18706,39грн. Таким чином, загальна сума заборгованості на час його звільнення складає 54155,47грн., (без урахуванням податків зборів та обов`язкові платежі, котрі вже утримані з даної суми). Згідно ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, проводиться в день звільнення. Згідно ч.1 ст.117 КЗпП України, в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, в порушення ст.116 КЗпП України, відповідач не здійснив повного розрахунку при його звільненні, а тому, з урахуванням вимог ст.117 КЗпП України є підстави для стягнення його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку, тобто з 05.11.2021 року по 18.05.2022 року. Позивач просить суд ухвалити рішення яким стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на його користь заборгованість по заробітній платі у розмірі 54155,47грн., та середній заробіток за затримку розрахунку при звільненні з роботи починаючи з 05.11.2021 року по 18.05.2022 року в сумі 49794,75грн. В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу за його позовом розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує повністю. Від представника відповідача ДП «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» надійшов до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідачем підтверджується заборгованість по заробітній платі позивача, що виникла станом на дату звільнення 04.11.2021 року в сумі 56969,09грн. (після відрахування податків, у тому числі нарахована вихідна допомога 30459,63грн., компенсація невикористаної відпустки 6286,56грн.). Наразі заборгованість не погашена. Розмір середньоденного заробітку позивача складає 483,49грн., який підлягає оподаткуванню. Відповідач заперечує проти позовних вимог позивача в частині стягнення з відповідача середнього заробітку за затримку розрахунку при звільненні за період з 24.02.2022 року та до 18.05.2022 року, посилаючись на те, що Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Наразі режим воєнного стану в Україні триває. Від початку запровадження воєнного стану в Україні відповідачем прийнято рішення припинити роботу підприємства, перш за все у зв`язку з неможливістю забезпечення безпеки працівників. Листом від 28.02.2022 року №2021/02.0-7.1 ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). За таких обставин, затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця (відповідача), внаслідок ведення бойових дій, а отже у задоволенні позовних вимог в частині стягнення середнього заробітку за період з 24.02.2022 та до прийняття рішення судом, просять відмовити. Розгляд справи просили проводити без участі представника відповідача. Суд, перевіривши матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню частково з таких підстав: Суд установив, що позивач [PERSON] перебував у трудових відносинах з Дочірнім підприємством «Завод обважнених бурильних та ведучих труб». 04.11.2021 року позивач звільнився з роботи у зв`язку з невиконанням роботодавцем умов колективного договору на підставі ч.3 ст.38 КЗпП України. Викладені обставини підтверджуються копією трудової книжки позивача [PERSON] (а.с.6-11). Відповідно до ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку (ч.1 ст.117 КЗпП України). Судом встановлено, що в день звільнення позивача Дочірнє підприємство «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» не виплатило належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені у ст.116 КЗпП України. Як вбачається з довідки Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» заборгованість по заробітній платі перед [PERSON] станом на 04.11.2022 року за винятком утриманих ПДФО та військового збору становить 59969грн.09коп. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Отже, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість по заробітній платі в межах заявлених позивачем позовних вимог в розмірі 54155грн.47коп. (ця сума визначена з урахуванням утриманих податку на доходи фізичних осіб та військового збору). Згідно з ч.1 ст.117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Відповідно до ч.3 ст.10 Закону України «Про організацію трудових відносин в умовах воєнного стану» роботодавець звільняється від відповідальності за порушення зобов`язання щодо строків оплати праці, якщо доведе, що це порушення сталося внаслідок ведення бойових дій або дії інших обставин непереборної сили. Звільнення роботодавця від відповідальності за несвоєчасну оплату праці не звільняє його від обов`язку виплати заробітної плати. Указом Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указ затверджено Законом України №2102-ІХ від 24.02.2022. У подальшому строк дії воєнного стану в Україні продовжено. Наразі режим воєнного стану в Україні триває. Від початку запровадження воєнного стану в Україні відповідачем прийнято рішення припинити роботу підприємства, 24.02.2022 року видано наказ №24/П «Про початок простою». Листом від 28.02.2022 року №2021/02.0-7.1 ТПП України засвідчила військову агресію Російської Федерації проти України як форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили). За таких обставин, з 24.02.2022 року затримка розрахунку при звільненні з позивачем триває не з вини роботодавця (відповідача), а внаслідок ведення бойових дій. З довідки Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» від 09.06.2022 року про середню заробітну плату (дохід) [PERSON] вбачається, що середньоденна заробітна плата становить 483грн 49коп. Період затримки розрахунку при звільненні позивача з 05.11.2021 року по 23.02.2022 року включно становить 76 робочих днів: листопад 2021 року - 18 р.д., грудень 2021 року - 22 р.д., січень 2022 року - 19 р.д., лютий 2022 р. - 17 р.д., виходячи з п`ятиденного робочого тижня, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у сумі 36745грн.24коп. (483,49х76 = 36745,24грн.). З огляду на викладене, суд вважає необхідним позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з Дочірнього підприємства «Завод обважнених бурильних та ведучих труб» на користь позивача заборгованість по заробітній платі у розмірі 54155грн.47коп., середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні в сумі 36745грн.24коп. (з суми середнього заробітку підлягають стягненню податки та обов`язкові платежі). Відповідно до ст.141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь держави судовий збір в сумі 992грн.40коп.

Outcome: partial