Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Орган опіки та піклування Сихівської РА звернувся в суд з позовом до [PERSON] в якому просить позбавити її батьківських прав відносно дитини [PERSON] , [INFO] , стягувати з [PERSON] аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову покликається на те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Відповідно до акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 01.07.2021 у момент присутності комісії в [PERSON] виявлені синці. Зі слів дитини, його побив вітчим [PERSON] , у зв`язку з чим його госпіталізовано у медичний заклад. Згідно скерування до відділення «Термінове влаштування дітей» комунальної установи «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради, дитину [PERSON] влаштовано у вищезазначений заклад. Сім`я [PERSON] перебуває на обліку, як сім`я, яка опинилася у складних життєвих обставинах. Фахівцями регулярно здійснювалися візити в сім`ю та проводилися бесіди щодо повернення дитини [PERSON] у сім`ю, який 05.07.2021 влаштований в КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» ЛМР. 08.12.2021фахівцями відділу соціальної роботи Сихівського району здійснено візит та складений акт оцінки потреб сім`ї. Під час розмови з [PERSON] , з`ясовано, що вона не проти щоб син проживав з нею, оскільки хоче займатися його вихованням. Щодо відвідування психолога ЛМЦСССДМ мати відмовляється. Згідно листів Центру соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні», з моменту влаштування [PERSON] в заклад мати до 28.09.2021 ні разу не зустрічалась з сином, не виходила на зв`язок, подальші зустрічі мали формальний характер. Мати не усвідомлює потреби у консультаціях психолога. Після початку судового процесу у справі про обвинувачення [PERSON] у зв`язку із нанесенням ним умисних легких тілесних ушкоджень [PERSON] , [PERSON] почала в телефонному режимі шантажувати сина, та просила написати заяву щодо примирення з [PERSON] , взамін обіцяла, що забере сина додому. Неповнолітній [PERSON] написав заяву, про те, що не має наміру повертатися додому та хоче, щоб його маму позбавили батьківських прав. Оскільки [PERSON] з 05.07.2021 перебуває за межами сімейного оточення, що може завдати непоправної шкоди психоемоційному стану дитини, мати не вжила жодних заходів щодо повернення сина в сім`ю на проживання, не проявляє щодо нього материнської опіки, з метою захисту прав та забезпечення найкращих інтересів дитини органом опіки та піклування прийнято висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього [PERSON] , [INFO] . Просить позов задоволити. Ухвалою судді Сихівського районного суду м.Львова від 14 березня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Сихівського районного суду м.Львова від 13 травня 2022 року закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду. В судове засідання представник позивача не з`явився, подав заяву, в якій позов підтримав, просить задоволити, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином повідомлялася про час та місце розгляду, причин неявки не повідомила, відзив не подала, жодних заяв, клопотань та/або заперечень від неї не надходило, а тому, згідност.280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу заочно, у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Суд зі згоди представника позивача, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ч.1 ст.280 ЦПК України, з урахуванням достатніх матеріалів про взаємовідносини сторін. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Статтею 150 СК України встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини; піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток; забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Згідно з ч.4 ст.155 СК України, ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п.2 ч.1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно з роз`ясненнями, що містяться в п.16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30.03.2007 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, підготовку її до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Із копії свідоцтва про народження, виданим міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції, вбачається, що відповідач є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , про що зроблено актовий запис №1126. Згідно акту проведення оцінки рівня безпеки дитини від 01.07.2021 на момент відвідування [PERSON] в дитини наявні синці на обличчі, вухах, очах, роті. Діагноз спеціаліста: забій м`яких тканин обличчя. За результатами проведення оцінки рівня безпеки дитини встановлено небезпечний рівень безпеки дитини. Згідно висновку оцінки потреб сім`ї 08.12.2021 з`ясовано, що в сім`ї [PERSON] наявні складні життєві обставини. Вплив складних життєвих обставин на стан задоволення потреб дитини [PERSON] незадовільний. Згідно скерування відділу «Служба у справах дітей» Сихівського району [PERSON] , [INFO] скеровано до відділення «Термінове влаштування дітей» комунальної установи «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради. Відповідно до наказу Управління «Служба у справах дітей» №212 від 05.07.2021 [PERSON] , [INFO] взято на облік як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах. З листа Львівського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді вбачається, що у відділі соціальної роботи Сихівського району ЛМЦСССДМ від 01.04.2021 перебуває на обліку сім`я [PERSON] , яка опинилася у складних життєвих обставинах. Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Починаючи з 01.04.2021 мати періодично не виходила на співпрацю з фахівцями ЛМЦСССДМ, не прислухалась до рекомендацій фахівців стосовно відповідального батьківства, відмовилась відвідувати психолога ЛМЦСССДМ, а також від запропонованих зустрічей з психологом у матері вдома. На телефонні дзвінки не відповідала та не передзвонювала, більшість візитів не були результативними, оскільки двері в помешканні були зачинені. Під час розмови з матір`ю щодо [PERSON] вона проявляла невдоволення, що її постійно за нього запитують, проговорювала неодноразово, що бажала щоб він довгий час залишався в КУ ЛМР «Рідні», оскільки вважає, що там краще займуться його вихованням, і що сама не справляється з вихованням сина, внаслідок чого з ним вдома постійні сварки. Протягом попередніх візитів мати не хотіла повертати сина додому аргументуючи низьким матеріальним станом, не проявляла жодної зацікавленості щодо успішності та здоров`я [PERSON] . Згідно листів Центру соціальної підтримки дітей та сімей «рідні» №4-260810-45810 від 23.11.2021 та №4-260810-49026 від 08.12.2021 [PERSON] зарахована до відділення «Служба підтримки сім`ї» КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради. Син [PERSON] влаштований до відділення «Термінове влаштування дітей» КУ «Центр соціальної підтримки дітей та сімей «Рідні» Львівської міської ради від 05.07.2021. Мати не усвідомлює потреби у консультаціях психолога, присутня формально, за весь період перебування сина у закладі відвідала всього 5 консультацій з практичним психологом. Чіткої позиції щодо повернення дитини додому не висловлює, під час консультацій про зустрічі з [PERSON] не згадує, без зацікавленості запитує про школу і про справи сина загалом. На останній консультації [PERSON] повідомила, що її позбавили соціальних виплат, і що [PERSON] не має змоги забрати, так як не матиме його за що утримувати. Станом на зараз мати на консультації не з`являється, щодо зустрічей із сином не телефонує. Остання зустріч із [PERSON] відбулась 08.10.2021. На консультаціях часто згадувала старшого сина, про якого говорить із теплом та зацікавленням, натомість щодо [PERSON] таких почуттів не виявляє. Враховуючи що мати не проявляє зацікавленості щодо сина та не приймає реальних кроків щоб забрати його додому, вважають повернення дитини у сім`ю недоцільним. Крім того, зазначають, що 06.12.2021 [PERSON] написав заяву про те, що не має наміру повертатися додому та хоче, щоб його маму позбавили батьківських прав. Згідно з висновком органу опіки та піклування Сихівської районної адміністрації Львівської міської ради від 08.02.2022 №260001-вих-11761, комісія з питань захисту прав дитини вважає за доцільне позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки така не вживала жодних дієвих заходів щодо повернення сина в сім`ю на проживання, не проявляє щодо нього материнської опіки. Враховуючи встановлені в ході розгляду справи обставини, суд дійшов висновку, що відповідач тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо виховання та утримання дитини, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, не бере участі у вихованні дитини, не забезпечує здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, не готує її до самостійного життя, не в повній мірі усвідомлює свою батьківську роль. Таким чином, суд дійшов висновку, що необхідно позбавити батьківських прав [PERSON] відносно дитини [PERSON] , [INFO] . Статтею 180 СК України визначено, що кожен з батьків повинен утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду (ч.3 ст.166 СК України). Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Враховуючи ухилення відповідача від виконання обов`язку щодо утримання дитини та відсутність доказів на підтвердження виконання такого обов`язку, відсутності належних відомостей щодо працевлаштування відповідача, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дитини у розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, і до досягнення дитиною повноліття. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1984,80 грн. На підставі статями 150, 155, 164, 166, 181-182 СК України та

Outcome: approved