Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

27.04.2022 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернувся [PERSON] (далі - заявник), заінтересована особа: Центральний відділ державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в якій заявник просить суд: - встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Маріуполі на території Маріупольської міської лікарні швидкої допомоги від отриманих поранень під час обстрілу міста Маріуполь окупантами збройних сил РФ. І. Стислий виклад позиції учасників справи. В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що 17.03.2022 року під час обстрілу окупантами міста Маріуполь його батько - [PERSON] отримав несумісні з життям поранення та помер у цей же день від отриманих травм на території Маріупольської міської лікарні швидкої допомоги. Разом з ним на той момент проживала його цивільна дружина [PERSON] , [INFO] , яка була свідком смерті його батька та поховала його на території домоволодіння, де вони проживали. Як пояснив заявник, встановлення факту смерті його батька необхідне для отримання свідоцтва про смерть. Тому заявник звернувся до суду з заявою про встановлення факту смерті батька. Заінтересована особа у встановлений судом строк не надала своїх письмових пояснень по суті заяви. ІІ. Заяви, клопотання. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 29.04.2022 року було залишено без руху заяву заявника та надано йому строк для усунення недоліків заяви. Ухвалою суду від 12.05.2022 року було відкрито провадження в цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено заяву до судового розгляду в судовому засіданні. У судове засідання, призначене на 23.06.2022 року, учасники справи не з`явились. Представник заявника 23.06.2022 року подав до суду письмову заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримала вимоги заяви у повному обсязі та просила суд задовольнити їх повністю. Представник заінтересованої особи 13.05.2022 року засобами електронного зв`язку подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. Суд, з урахуванням положень ст.ст. 211, 223, ч. 2 ст. 247, ст.ст. 294, 317 ЦПК України, розглянув справу за відсутності учасників справи та без фіксування судового засідання технічними засобами. Під час судового розгляду справи по суті суд дослідив письмові докази, що містяться в матеріалах справи. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявник - [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] та [PERSON] . Це підтверджується копією свідоцтва про народження (повторно) від 26.04.2022 року серії [NUMBER] та витягом з паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 28.08.1996 року. За відомостями з паспорта громадянина України [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 28.08.1996 року, зареєстроване місце проживання [PERSON] з 10.09.1996 року було зареєстроване за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до копії довідки Комунального некомерційного підприємства Маріупольської міської ради «Маріупольської міської лікарні швидкої медичної допомоги», [PERSON] , 1960 року народження, паспорт серії [NUMBER] від 28.08.1996 року, помер [INFO] в Маріупольській міській лікарні швидкої медичної допомоги. На підтвердження факту звернення до Центрального відділу державної реєстрації актів цивільного стану у м. Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) заявник надав суду оригінал листа з відповіддю від 10.05.2022 року за № 856/20.20-26, якою його було повідомлено про те, що відділ не має змоги зареєструвати смерть [PERSON] , бо доданий ним документ не відповідає формі. ІV. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суди розглядають справи про встановлення факту смерті особи у певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦПК України, у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Відповідно до ч. 2 ст. 319 ЦПК України, рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно до п. 1, п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, зокрема, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Відповідно до частин 1, 3 ст. 294 ЦПК України, під час розгляду справ окремого провадження суд зобов`язаний роз`яснити учасникам справи їхні права та обов`язки, сприяти у здійсненні та охороні гарантованих Конституцією і законами України прав, свобод чи інтересів фізичних або юридичних осіб, вживати заходів щодо всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи. Справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ч. 1, ч. 5, ч. 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до положень ч. 7 ст. 293 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до частин 1, 2, 6, 8 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються , зокрема, у разі задоволення позову - на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відповідно до пп. 21 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011 року № 3674-VI, від сплати судового збору звільняються заявники у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. V. Висновки суду за результатами розгляду заяви. Аналіз викладеного вище вказує, що посилання заявника на положення ст. 317 ЦПК України є помилковими, бо Верховною Радою України станом на час подання заяви, тобто станом на 27.04.2022 року м. Маріуполь не визначено тимчасово окупованою територією України, проте така територія визнана територією, яка перебуває під тимчасовою окупацією, відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 25.04.2022 року, затвердженого наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75. Суд, аналізуючи надані заявником письмові докази та враховуючи відомості, що містяться в матеріалах справи, те, що смерть батька заявника настала на території, де ведуться активні бойові дії та така територія перебуває під тимчасовою окупацією, де отримати лікарське свідоцтво про смерть неможливо, враховує довідку, складену Комунальним некомерційним підприємством Маріупольської міської ради «Маріупольської міської лікарні швидкої медичної допомоги» як належний та допустимий доказ на підтвердження факту смерті батька заявника. Також суд бере до уваги те, що встановлення факту смерті заявнику необхідно з метою реєстрації смерті батька. Тому суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Встановлення цього факту не суперечить чинному законодавству і не порушує чиїх-небудь прав або охоронюваних законом інтересів.

Outcome: approved