Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , який зареєстрований 30 квітня 2010 року Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №165. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що з відповідачем знаходиться в зареєстрованому шлюбі з 30 квітня 2010 року. Від шлюбу мають сина - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, взаємоповаги один до одного, через різні погляди на життя, в зв`язку з чим втрачене почуття любові та поваги. Сторони проживають окремо, спільне господарство та бюджет не ведуть, спільні інтереси відсутні. Примирення та збереження сім`ї неможливе. З огляду на наявність заяв сторін у справі, з урахуванням наказу голови суду і рішення зборів суддів Жовтневого районного суду Миколаївської області від 31 травня 2022 року №1/4 щодо організації роботи Жовтневого районного суду Миколаївської області по здійсненню правосуддя в умовах воєнного стану, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання без виклику сторін. Позивач направила до суду заяву з проханням розглядати справу за її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить їх задовольнити. Після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - « [PERSON] ». Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги визнає, не заперечує щодо їх задоволення. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, то, відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, розглядаючи справу в межах заявлених вимог та на підставі наданих доказів, судом встановлено наступне. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб, виданого 30 квітня 2010 року, серії [NUMBER] , сторони уклали шлюб 30 квітня 2010 року, який зареєстрований Заводським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, актовий запис №165. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від шлюбу сторони мають сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини, серії [NUMBER] , виданого 23 березня 2011 року виконкомом Воскресенської селищної ради Жовтневого району Миколаївської області, в якому сторони вказані як батьки дитини. Шлюбні стосунки між сторонами не склались та вони фактично припинили шлюбні відносини, мешкають окремо, спільного господарства не ведуть, спільного бюджету не мають. Про спір між сторонами щодо розподілу спільного майна на час розгляду справи не заявлено. Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, при цьому, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У своїй позовній заяві, поданій до суду, позивач просить розірвати шлюб, відповідач у свою чергу, відповідач у своїй заяві також не заперечує проти задоволення позову, що є свідченням того, що він також втратив будь-який інтерес до шлюбу з позивачем. Аналізуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що шлюб сторін носить формальний характер і збереження шлюбу не відповідає інтересам сторін, які не бажають зберегти сім`ю, у зв`язку з чим позов [PERSON] є таким, що підлягає задоволенню. Крім цього, статтею 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У зв`язку з чим суд вважає можливе задовольнити клопотання та після розірвання шлюбу позивачці залишити прізвище, присвоєне при державній реєстрації шлюбу, - « [PERSON] ». Відповідно до статті 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в сумі 992,40 грн.

Outcome: approved