Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

11 січня 2022 року представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» за довіреністю Ляр Дмитро Юрійович засобами поштового зв`язку звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування позову вказував, що [PERSON] з метою отримання кредитних коштів підписала заяву № б/н від 06.04.2012, відповідно до умов якої отримала кредитну картку з встановленим кредитним лімітом, який в подальшому збільшувався. Відповідач підписанням даної заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг (Далі-Договір), що підтверджується підписом у заяві. Позивач свої зобов`язання за Договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач зобов`язалася повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, однак зі своєї сторони порушила умови Договору, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 07.12.2021 становить 42 498,20 грн. з яких: 34 459,40 грн. заборгованість за кредитом та 8 038,80 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Посилаючись на вказані обставини, представник позивача просить суд стягнути з [PERSON] на користь АТ КБ «Приват Банк» заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг № б/н від 06.04.2012 заборгованість у розмірі 42 498,20 грн. та судові витрати у розмірі 2 270,00 грн. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року головуючим суддею обрано суддю Бебешко М.М. Ухвалою суду від 09 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи на 31 березня 2022 року за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) учасників справи. У зв`язку з неявкою сторін, судовий розгляд у справі відкладено з 31 березня 2022 року на 26 травня 2022 року. 26 травня 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача про перенесення судового засідання, призначеного на 26 травня 2022 року, на іншу дату у зв`язку із зайнятістю представника позивача в іншому судовому засіданні. Судовий розгляд у справі відкладено на 30 червня 2022 року. В судове засідання, призначене на 30 червня 2022 року сторони не з`явилися. До позовної заяви представником позивача Ляр Дмитром Юрійовичем додано клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, підтримання позовних вимог в повному обсязі та відсутність заперечення проти заочного розгляду судом\~ справи і ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] , 30 червня 2022 року звернулася до суду із клопотанням, в якому просила розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та клопоче перед судом про відстрочення виконання рішення суду до одного року у зв`язку з тяжким захворюванням її сина [PERSON] . В обгрунтування вказаного клопотання додала суду виписку з медичної картки стаціонарного хворого [PERSON] від 17.03.2022 року, свідоцтво про народження [PERSON] , копії паспортів на [PERSON] та [PERSON] . Згідно з вимогами частини другої статті 247 ЦПК України - фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 06 квітня 2012 року [PERSON] звернулася звернувся до Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. Підписуючи вказану заяву-анкету відповідач погодилася, що дана заява разом з памяткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також тарифами, складає між нею та Банком договір про надання банківських послуг. Вона ознайомилася та згідна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. Згідно копії довідки АТ КБ «ПриватБанк», [PERSON] 06 квітня 2012 року було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 11/15. 21 січня 2015 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 11/17. 15 червня 2015 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 01/18. 30 січня 2018 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 11/21. 10 травня 2018 року [PERSON] було надано кредитну картку № [NUMBER] з терміном дії до 12/21. Відповідно до довідки АТ КБ «ПриватБанк» старт карткового рахунку № [NUMBER] відбувся 06 квітня 2012 року. Цього ж дня було встановлено кредитний ліміт в розмірі 300,00 грн., розмір якого періодично збільшувався до 15.05.2019 року до 50 00,00 грн. В подальшому кредитний ліміт зменшувався і станом на 07.04.2021 року становив 17 202,37 грн. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карток «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. 14.06.2018 відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» та Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та Статутом. При вирішенні справи суд виходить з наступного: Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За ч.2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно зі ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. З наданого позивачем розрахунку (а.с.4-20), вбачається, що за договором станом на 07 грудня 2021 року у [PERSON] перед АТ КБ «ПриватБанк» рахується заборгованість за тілом кредиту в розмірі 34 459,40 грн., заборгованість за нарахованими відсотками 8 038,80 грн. Загальний розмір заборгованості становить 42 498,20 грн. Відповідно до ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Судом встановлено, що відповідач з умовами договору був ознайомлений, підписав заяву і отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак умови договору порушив. Враховуючи викладене, суд вважає, що згідно ст.611 ЦК України підлягають до задоволення вимоги позивача про стягнення коштів, оскільки відповідачем були порушені умови зобов`язання, обумовлені договором. Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач відзив з відповідними доказами із запереченнями проти позову та в спростування доводів позивача до суду не подав. Отже, надавши оцінку доказам в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Відповідно до частини першої статті 267 Цивільного процесуального кодексу України суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. Згідно з вимогами статті 435 ЦПК України - за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим. Вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: 1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо. Розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови. При відстроченні або розстроченні виконання судового рішення суд може вжити заходів щодо забезпечення позову. Про відстрочення або розстрочення виконання судового рішення, встановлення чи зміну способу та порядку його виконання або відмову у вчиненні відповідних процесуальних дій постановляється ухвала, яка може бути оскаржена. У необхідних випадках ухвала надсилається установі банку за місцезнаходженням боржника або державному виконавцю, приватному виконавцю. Приймаючи до уваги те, що відповідач в своїй заяві клопоче перед судом про розстрочення рішення суду, посилаючись на тяжке матеріальне становище через тяжку хворобу сина, що підтверджено відповідними медичними\~ документами, а саме випискою з історії хвороби стаціонарного хворого [PERSON] від 17.03.2022 року, суд вважає за можливе при ухваленні рішення про задоволення позову, розстрочити його виконання терміном на один рік, зі сплатою його рівними частинами щомісячно. На підставі ст. 141 ЦПК України судові витрати за сплату судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. За таких обставин суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позовної заяви, з одночасним поверненням позивачу 50 відсотків від сплаченого судового збору.

Outcome: approved