Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Заявниця звернулась до суду з заявою, у якій просить встановити факт того, що: свідоцтво про право власності на 35/100 часток у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , видане 21.12.2000 року виконкомом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ім`я [PERSON] , було видане і належало [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; свідоцтво про право власності на 35/100 часток у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , видане 21.12.2000 року виконкомом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ім`я [PERSON] , було видане і належало [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заяви зазначає, що з метою оформлення спадкових прав вона звернулась до нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з тим, що документи, які посвідчують право власності на право на житловий будинок, а саме: свідоцтва на право власності на частки у праві власності на житловий будинок, видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Зазначене стало підставою для звернення до суду. У засідання належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи (а.с. 34-35) учасники справи або їхні представники не з`явились, у зв`язку з чим розгляд здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності; заяву підтримує (а.с. 40). Представник Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області засобами електронного зв`язку спрямував заяву про проведення судового засідання без його участі, просив суд розгляд справи здійснювати за наявними матеріалами справи (а.с. 36). Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступних підстав. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» № 14 від 18.12.2009 р. справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених ЦПК, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно вимог ст. 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Судом встановлено, що предметом розгляду в даній справі є справа окремого провадження щодо встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу. Згідно долученої до матеріалів справи копії свідоцтва про народження (а.с. 19) батьками [PERSON] є [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с. 20). [INFO] померла [PERSON] (а.с. 12). [INFO] помер [PERSON] (а.с. 13). 21.12.2000 року виконкомом Сінгурівської сільської ради видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності на 35/100 ід. частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 10). 21.12.2000 року виконкомом Сінгурівської сільської ради видано на ім`я [PERSON] свідоцтво про право власності на 35/100 частин житлового будинку, який розташований за адресою: [ADDRESS] (а.с. 11). Відповідно до архівної довідки № Б-4640/04 (а.с. 15) у книзі реєстрації актових записів про шлюб по Сінгурівській сільській раді Троянівського району за 1925 рік зазначено, що « [PERSON] » (так у документі), 26 років, та « [PERSON] » (так у документі), 24 років, за національністю українці, в шлюбі вперше, зареєстрували шлюб 31.05.1925 року; запис реєстрації № 9; після реєстрації шлюбу: - [PERSON] . З листа Державного архіву Житомирської області № Б-4641/04 від 31.08.2021 року вбачається, що у книзі реєстрації актових записів про шлюб по с. Сінгури Житомирського району Житомирської області за 1939 рік запису про реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] не виявлено. Книга реєстрації актових записів про шлюб по с. Сінгури Житомирського району Житомирської області за 1940 рік на зберігання до Державного архіву Житомирської області не надходила, тому підтвердити реєстрацію шлюбу [PERSON] з [PERSON] неможливо (а.с. 16). Відповідно до довідки виконавчого комітету Новогуйвинської селишної ради Житомирського району Житомирської області № 532 від 06.08.2021 року (а.с. 14) житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , рахується за померлим [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , а/з № 45 від 28.06.2007 року. Згідно довідки Новогуйвинської селищної ради Житомирського району Житомирської області № 209 від 26.05.2022 року [PERSON] зареєстрована та проживає на території Сінгурівського старостинського округу за адресою: [ADDRESS] (а.с. 28). Заявник звернулась до приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної А. В. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, однак отримала відмову у зв`язку з тим, що в документах, які надані для видачі свідоцтва про право на спадщину є розбіжності, а саме: замість вірно вказаних прізвищ, імені та по батькові власників будинку - [PERSON] зазначено [PERSON] ; а замість вірного [PERSON] вказано [PERSON] (а.с. 7). Відповідно до довідки приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н. В. від 20.12.2021 року № 746/02.14 (а.с. 9) згідно спадкової справи № 214/2021, заведеної 20.12.2021 року, [PERSON] дійсно є спадкоємицею за законом після померлого [INFO] її чоловіка [PERSON] , який був спадкоємцем померлої [INFO] [PERSON] . З листа приватного нотаріуса Житомирського районного нотаріального округу Силіної Н. В. № 154/02-14 від 26.05.2022 року вбачається, що згідно спадкової справи № 214/2021, яка буда заведена приватним нотаріусом Житомирського районного нотаріального округу Силіною Н. В., спадкоємцем померлого [INFO] [PERSON] є його дружина [PERSON] . Інформація щодо інших спадкоємців померлого в спадковій справі відсутня. За наявними у вищезазначеній спадковій справі документами, [PERSON] є єдиним спадкоємцем після померлої [INFO] його матері [PERSON] . Інформація щодо інших спадкоємців померлої у спадковій справі відсутня (а.с. 29). Частиною 1 ст. 77 ЦПК передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до листа ВСУ 01.01.2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення», коли установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 256 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документа. Проте, сам по собі факт належності документа не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для заявника важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Згідно з роз`ясненнями, які містяться в п. 12\~вказаної Постанови при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я по батькові, місце і час народження якої зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові надати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Враховуючи вищезазначені обставини, проаналізувавши їх у сукупності, суд дійшов\~до висновку, що правовстановлюючі документи, а саме: свідоцтво про право власності на 35/100 часток у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , видане 21.12.2000 року виконкомом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ім`я [PERSON] , було видане і належало [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] ; свідоцтво про право власності на 35/100 часток у праві власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , видане 21.12.2000 року виконкомом Сінгурівської сільської ради Житомирського району Житомирської області на ім`я [PERSON] , було видане і належало [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . Суд вважає, що встановлення юридичного факту, про який просить заявник, знайшов повне підтвердження під час розгляду справи, об`єктивність не викликає в суду сумніву,\~заява\~про встановлення факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Згідно ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються.

Outcome: approved