Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

22.12.2021р. позивач звернувся до суду з позовом, який мотивував тим, що 10.04.2019р. між ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] за допомогою ІТС в електронній формі було укладено договір про споживчий кредит №533150-А, відповідно до якого ТОВ надало, а відповідач отримав в кредит грошові кошти в сумі 7500,00грн. на строк 29 календарних днів зі сплатою процентів за користування кредитом в розмірі 1,33% в день (485,45% річних), акційна пропозиція - 0,665% в день. Кредитні кошти були перераховані позичальнику на платіжну картку. В подальшому між сторонами було підписано додаткові угоди до кредитного договору, остання 16.05.2019р., якою строк користування кредитом було продовжено до 21.05.2019р. Відповідач частково виконав своєї зобов`язання за кредитним договором, а саме сплатив 598,56грн. в погашення нарахованих процентів. Інші боргові зобов`язання відповідач не виконав і станом на 21.05.2019р. заборгованість за тілом кредиту становить 7500,00грн., за процентами - 10232,69грн. Згідно з Договором факторингу №40071779-14 від 30.07.2019р. ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором №533150-А, укладеним 10.04.2019р. з [PERSON] , на загальну суму 17733,69грн. Станом на 16.09.2021р. заборгованість боржника [PERSON] за вказаним кредитним договором не сплачена та становить 17733,69грн., яка складається з заборгованості за тілом кредиту - 7500,00грн., за процентами - 6483,69грн., за штрафними санкціями - 3750,00грн. Просить стягнути з відповідача вказану суму заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00грн., витрати на правничу допомогу - 9450,00грн. Ухвалою суду від 23.12.2021р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за цим позовом та призначеного її розгляд по суті у відкритому судовому засіданні. 01.02.2022р. до суду від представника відповідача - адвоката Тимошенко А.В. надійшов відзив на позовну заяву, в якому він позов не визнав повністю та зазначив, що позивач не додав до позовної заяви належних та допустимих доказів, зокрема, посилаючись на те, що кредитний договір було укладено в електронній формі, і відповідно він є електронним доказом, позивач не надав вказаного документу, оформленого та засвідченого відповідно до вимог ст.100 ЦПК України, Порядку засвідчення наявності електронного документу (електронних даних) на певний момент часу, затвердженого постановою КМУ №680 від 26.05.2004р. Також позивач не надав доказу прийняття позичальником пропозиції (оферти) на укладання електронного договору, в т.ч. його підписання з одноразовим ідентифікатором «344598», тобто самого факту досягнення між сторонами домовленості щодо усіх істотних умов договору та його укладання. На підтвердження надання кредитних коштів позивач також не надав належних та допустимих доказів. Надана ним інформаційна довідка не містить повного номеру карткового рахунку, на який було перераховано грошові кошти, та чи належить він відповідачу. На підтвердження наявності у позивача прав вимоги до відповідача позивачем надано договір факторингу з додатками, який не підписаний сторонами, тобто він також є неналежним та недопустимим доказом. Просить в позові відмовити повністю. 23.02.2022р. від позивача надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено, що заперечення відповідача є некоректними. Так, до позовної заяви позивач відповідно до положень ч.3 ст.100 ЦПК України додав електронні докази в паперових копіях. При цьому, при роздруківці додаткових угод №1-3 до кредитного договору відбувся технічний збій і було некоректно відображено одноразові ідентифікатори, якими відповідач підписав ці угоди, у зв`язку з чим позивач додатково надає копії цих документів. Крім того, у зв`язку з виникненням у відповідача сумнівів щодо паперових копій електронних документів, позивач надає суду флеш-накопичувач з оригіналом електронних документів. Посилання відповідача на постанову КМУ №680 від 26.05.2004р. є безпідставним, оскільки вона втратила чинність 12.12.2018р. згідно з постановою КМУ №992 від 07.11.2018р. По суті спору, то кредитний договір було укладено в електронній формі через ІТС кредитора шляхом його підписання позичальником електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що повністю відповідає ЗУ «Про електронну комерцію». Договір, укладений за допомогою ІТС за згодою обох сторін, вважається укладеним в письмовій формі. Без проходження процедури реєстрації в ІТС Товариства, без здійснення входу на сайт за допомогою логіна і пароля Особистого кабінету, без верифікації кредитної картки, без підписання кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором укладання договору неможливо. Тобто кредитний договір є укладеним та чинним. Грошові кошти в сумі 7500,00грн були перераховані на картковий рахунок [PERSON] № [NUMBER] через платіжний сервіс Platon, оператором якого є ТОВ «Платежі Онлайн», за договором доручення №ФБ 309/05, укладеним з ТОВ «СС Лоун» 25.05.2016р.. За повідомленням ТОВ «Платежі Онлайн» вказана транзакція здійснена успішна. Крім того,факт переказу грошових коштів відповідачу підтверджується карткою рахунку 376 за 10.04.2019р.-30.07.2019р., витягом від 02.09.2021р. з реєстру наданих кредитів за допомогою сервісу Platon. Щодо факту укладання між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс» Договору факторингу №40071779-14 від 30.07.2019р., то цей факт встановлений рішенням Заводського районного суду м.Запоріжжя від14.12.2020р., справа №337/2122/20, яким задоволено позов [PERSON] до ТОВ «Фінфорс» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Вказані обставини повністю спростовують доводи відповідача, викладені у відзиві на позов. Просить позов задовольнити. Представник позивача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не прибув, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, просить в позові відмовити з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними матеріалами. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до такого. Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За змістом ст.3,6,627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Ст.638,640 ЦК України встановлено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції. Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ст.525,526,530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики. Так, згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст.1055 ЦК України). Відповідно до ч.1-3 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. У разі якщо зміст правочину зафіксований у кількох документах, зміст такого правочину також може бути зафіксовано шляхом посилання в одному з цих документів на інші документи, якщо інше не передбачено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів, або іншим чином врегульовується порядок його використання сторонами. Суд встановив, що 10.04.2019р. між ТОВ «СС Лоун» (Кредитодавець) та [PERSON] (Позичальник) був укладений Договір про споживчий кредит №533150-А, відповідно до якого кредитодавець надає позичальнику споживчий кредит в розмірі 7500,00грн. на строк 29 календарних днів (п.1.1,1.2,2.1) Плата за користування кредитом у вигляді процентів складає 1,33% в день (п.2.2.). Відповідно до п.6.6 за даним договором діє акційна пропозиція, відповідно до якої процентна ставка становить 0,665% в день до дня строку користування кредитом, вказаному в п.1.2 включно. У випадку продовження строку користування кредитом нараховується стандартна процентна ставка, вказана в п.2.2 договору. Якщо позичальник не повернув суму кредиту після спливу останнього дня строку користування кредитом, то він сплачує проценти за весь період користування кредитом в розмірі, вказаному в п.2.2 договору від суми кредиту, що не сплачена, і проценти нараховуються як різниця між процентною ставкою в розмірі 1,33% в день та процентною ставкою акційної пропозиції 0,665% в день. Відповідно до п.3.2,6.1 договору кредит надається в безготівковій формі шляхом зарахування суми кредиту на платіжну картку позичальника. Повернення кредиту може здійснюватись позичальником повністю або частинами в строки, визначені графіком платежів, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок кредитодавця. Згідно з п.8.3 договору у разі прострочення строку користування кредитом, вказаним в п.1.2 договору, протягом більше як 30 календарних днів поспіль, позичальник зобов`язується сплатити кредитодавцю штраф в розмірі 50% від суми кредиту. Датою укладання договору є дата його підписання сторонами в електронній формі (п.9.1). Згідно з Додатковою угодою №1 від 09.05.2019р. до Договору про споживчий кредит №533150-А від 10.04.2019р. строк користування кредитом, визначений в п.1.2 договору, продовжений на 6 календарних днів. Згідно з Додатковою угодою №2 від 15.05.2019р. до Договору про споживчий кредит №533150-А від 10.04.2019р. строк користування кредитом, визначений в п.1.2 договору, продовжений на 1 календарний день. Згідно з Додатковою угодою №3 від 16.05.2019р. до Договору про споживчий кредит №533150-А від 10.04.2019р. строк користування кредитом, визначений в п.1.2 договору, продовжений на 5 календарних днів. Згідно з карткою рахунку 376 за 10.04.2019р. - 30.07.2019р. ТОВ «СС Лоун» 10.04.2019р. здійснило перерахування грошових коштів в сумі 7500,00грн. [PERSON] , 533150-А, на підставі платіжного доручення 00000081270 від 10.04.2019р. Згідно з Витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу Platon через технологічного партнера ТОВ «Платежі Онлайн» (договір доручення №ФБ 309/05 від 25.05.2016р.), 10.04.2019р. в 18.53год здійснено перерахування кредиту в розмірі 7500,00грн. [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою ТОВ «Платежі Онлайн» №365/08 від 30.08.2021р. 10.04.2019р. в 18.53год. була успішна проведена транзакція № 25491-16272-36107, код авторизації 309600, типу «видача» кредиту на суму 7500,00грн. на картку № [NUMBER] , банк-емітент - FIRST UKRAINIAN INTERNATIONAL BANK. Згідно з довідкою ТОВ «СС Лоун» №30/07-С від 30.07.2019р. сума отриманого [PERSON] кредиту становить 7500,00грн., сплачено - 0,00грн., нараховано процентів - 10832,25грн., сплачено 598,56грн., заборгованість усього 17733,69грн. Згідно з Договором факторингу №40071779-14 від 30.07.2019р. ТОВ «СС Лоун» відступило ТОВ «Фінфорс» право вимоги за кредитним договором №533150-А, укладеним 10.04.2019р. з [PERSON] , на загальну суму 17733,69грн. Згідно з довідкою ТОВ «Фінфорс» №16/09-10 від 16.09.2021р. заборгованість [PERSON] за кредитним договором №533150-А від 10.04.2019р. станом на 30.07.2019р. становить 17733,69грн. та складається з заборгованості за кредитом - 7500,00грн., заборгованості за відсотками - 6483,69грн., заборгованості за штрафними санкціями - 3750,00грн. З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності і взаємозв`язку, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог ТОВ «Фінфорс». Так, суд виходить з того, що сторони є вільними в укладанні договору та визначенні його умов. Кредитний договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов такого виду договорів, що підтверджується їх підписами у відповідному письмовому документі. При цьому, кредитний договір, укладений в інформаційно-телекомунікаційній системі шляхом обміну електронними повідомленнями, з підписанням електронним цифровим підписом, електронним підписом з одноразовим ідентифікатором або іншим аналогом власноручного підпису, відповідно до ст.207 ЦК України, а також Закону України «Про електронну комерцію» вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Згідно з розділом 4 Правил надання споживчих кредитів ТОВ «СС Лоун», затверджених наказом ТОВ №1801-1 від 18.01.2019р., вони відповідно до ч.4 ст.11 ЗУ «Про електронну комерцію» є публічною пропозицією Товариства укласти кредитний договір на умовах, визначених Товариством. З метою отримання кредиту Заявник реєструється на сайті Товариства, заповнює Заявку та направляє її Товариству в електронному вигляді. У Заявці Заявник зобов`язаний вказати повні, точні, достовірні та актуальні особисті дані, які необхідні для прийняття Товариством рішення про надання кредиту. На підставі даних, зазначених у Заявці, на сайті товариства здійснюється реєстрація Заявника та створюється його особистий кабінет. У випадку прийняття рішення про надання кредиту Заявнику на його електронну пошту, зазначену в заявці, надсилається електронний договір. Заявник підписує договір накладанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором згідно п.5 Правил. Товариство не пізніше 1 робочого дня з дати затвердження заявки надає кредит шляхом безготівково перерахування суми кредиту на платіжну картку позичальника. В даній справі судом достовірно встановлено, що 10.04.2019р. ТОВ «СС Лоун» та [PERSON] , діючи вільно, на власний розсуд, уклали Договір про споживчий кредит №533150-А. Цей кредитний договір є електронним договором, який укладений через ІТС Товариства шляхом направлення [PERSON] через особистий кабінет Заявки на отримання кредиту, якою він прийняв (акцептував) публічну пропозицію ТОВ на укладання договору (Правила надання споживчих кредитів ТОВ «СС Лоун» - оферту), з подальшим підписанням направленого тексту договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, що відповідає Правилам надання споживчих кредитів ТОВ «СС Лоун», ст.11,12 Закону України «Про електронну комерцію» та ст.207,1055 ЦК України. Аналогічним чином здійснювалось підписання позичальником [PERSON] додаткових угод до кредитного договору, якими продовжувався строк кредитування. Вказані обставини підтверджуються безпосередньо дослідженими судом електронними доказами - Правилами надання споживчих кредитів ТОВ «СС Лоун», Заявкою на отримання кредиту, Паспортом продукту «Споживчий кредит», Договором про споживчий кредит №533150-А від 10.04.2019р., додатковими угодами до кредитного договору, Витягом з реєстру смс-повідомлень по номеру [NUMBER] . Ці докази надані суду представником позивача в паперових копіях та на флеш носії в електронних копіях, які засвідчені електронним підписом представника позивача, тобто з дотриманням вимог ст.100 ЦПК України, у зв`язку з чим суд вважає їх належними та допустимими доказами. При цьому, відповідач [PERSON] та його представник не надали суду доказів того, що відповідач особисто не реєструвався на сайті ТОВ, не направляв Заявку на отримання кредиту із зазначенням своїх персональних даних (ПІБ, РНОКПП, серія та номер паспорту, номер мобільного телефону тощо), не підписував електронний кредитний договір та додаткові угоди до нього електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, який був направлений йому ТОВ на зазначений в Заявці номер мобільного телефону [NUMBER] , зокрема, через те, що цей номер на момент укладання кредитного договору та додаткових угод йому не належав або він ним не користувався з інших причин, в т.ч. через шахрайські дії третіх осіб, і відповідно укладання кредитного договору не спростували. Отже, вказаний кредитний договір укладений з дотриманням встановленої для нього письмової форми, є чинним і обов`язковим для виконання. Також правомірним є пред`явлення цього позову до відповідача [PERSON] позивачем ТОВ «Фінфорс», оскільки останній набув право вимоги до позичальника на підставі Договору факторингу №40071779-14 від 30.07.2019р. з додатками, належним чином засвідчена копія якого долучена представником позивача до відповіді на відзив. Суд вважає цей письмовий доказ також належним та допустимим. Разом з тим, звертаючись до суду з вимогами про стягнення з [PERSON] заборгованості за вказаним кредитним договором, в порушення вимог ст.12,13,81 ЦПК України позивач не надав суду належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів, які б підтверджували факт виникнення прострочення кредитного зобов`язання з боку відповідача та розмір заборгованості, визначеного відповідно до погоджених в кредитному договорі умов. Так, на підтвердження своїх вимог позивач надав картку рахунку 376 за 10.04.2019р. - 30.07.2019р., Витяг з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу Platon через технологічного партнера ТОВ «Платежі Онлайн», інформаційну довідку ТОВ «Платежі Онлайн» №365/08 від 30.08.2021р. Однак ці докази, які суд вважає належними та допустимими, лише підтверджують факт виконання ТОВ «СС Лоун» як кредитором свого обов`язку з надання кредиту та перерахування грошових коштів в сумі 7500,00грн. на банківську картку позичальника [PERSON] , яка верифікована ним при направленні Заявки на отримання кредиту в передбаченому Правилами порядку. Вказані докази, в свою чергу, спростовують доводи відповідача [PERSON] про відсутність доказів належності йому банківської картки № [NUMBER] , на яку перераховані кредитні кошти. Крім того, відповідач [PERSON] не надав суду доказів на підтвердження того, що вказана кредитна картка йому не належить і що кредитні кошти він на неї не отримував. Разом з тим, на підтвердження розміру та складових заборгованості позивачем надані суду довідка ТОВ «СС Лоун» №30/07-С від 30.07.2019р. та довідка ТОВ «Фінфорс» №16/09-10 від 16.09.2021р., відповідно до яких заборгованість [PERSON] за кредитним договором станом на 30.07.2019р., тобто на момент укладання договору факторингу між ТОВ «СС Лоун» та ТОВ «Фінфорс», становить усього 17733,69грн. При цьому, за довідкою ТОВ «СС Лоун» ця заборгованість складається із заборгованості за тілом кредиту - 7500,00грн. та заборгованості за процентами (нараховано 10832,25грн., сплачено 598,56грн.), за довідкою ТОВ «Фінфорс» - із заборгованості за тілом кредиту - 7500,00грн., заборгованості за відсотками - 6483,69грн., заборгованості за штрафними санкціями - 3750,00грн. Ухвалюючи рішення, суд не приймає вказані документи як неналежні та недопустимі докази, оскільки вонискладені представниками кредитора та позивача в односторонньому порядку, фактично є аналітичними документами і не містять реквізитів первинних бухгалтерських документів. Жодних первинних бухгалтерських документів, зокрема, виписка з банківського рахунку кредитора, які б підтверджували факт виникнення та розмір заборгованості відповідача за кредитним договором, враховуючи при цьому, що за його умовами (п.6.1) повернення кредиту, сплата процентів повинні були здійснюватись позичальником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок кредитодавця, позивач суду не надав, що свідчить про недоведеність позивачем розміру заборгованості та її складових, що є істотною обставиною для вирішення даного спору. На підставі вищевикладеного, в задоволенні позову слід відмовити повністю

Outcome: dismissed