Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

25.03.2022 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому, усунувши недоліки, просила ухвалити рішення, яким змінити спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду Житомирської області № 2-207/11 від 01.02.2011 року, та стягувати з відповідача аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімуму для дитини відповідного віку. В обґрунтування позову зазначила, що за рішенням Новоград-Волинського міськрайонного суду №2-207/11 від 01.02.2011року з відповідача стягуються аліменти на утримання їхньої спільної дитини в розмірі 600 грн. щомісячно. На даний час неповнолітній син [PERSON] потребує значно більшого догляду та матеріальних коштів, у зв`язку з чим збільшуються потреби для забезпечення можливості навчання, розвитку здібностей. Розмір аліментів, який визначений судом в 2011 році занадто низький, та не відповідає потребам сьогодення. З урахуванням викладеного просить змінити спосіб стягнення аліментів з відповідача на утримання неповнолітнього сина та стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини. Сторони в судове засідання не з`явилися. Про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В заяві позивач просила справу розглянути без її участі, наполягала на задоволенні позову. Не заперечувала проти постановлення заочного рішення (а.с. 18). У встановлений строк відповідач не подав відзив на позов, заперечень щодо розгляду справи в спрощеному провадженні. Оскільки відповідач належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи (відповідно до ч.11 ст.128 ЦПК України виклик відповідача здійснювався через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України), не повідомив про причини повторної неявки в судове засідання, не подав у встановлений строк відзив на позов, та враховуючи, що позивач в заяві не заперечує проти постановлення заочного рішення, суд постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши докази та письмові пояснення, викладені в заявах по суті справи, судом встановлено наступне. Сторони є батьками неповнолітнього [PERSON] , [INFO] (а.с. 4). Згідно рішення Новоград-Волинського міськрайонного суду №2-207/11 від 01.02.2011 року з відповідача проводиться стягнення аліментів на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 600 грн., починаючи з 17.12.2010 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 22-23). Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини. Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом. Також спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Положеннями ст. 182 СК України визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та обмежено мінімальний розмір аліментів та встановлено, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. ЗУ «Про державний бюджет України» встановлений розмір прожиткового мінімуму для дітей до шести років з 01.01.2022 року - 2100 грн., з 01.07.2022 року - 2201 грн., з 01.12.2022 року - 2272 грн.; для дітей віком від шести до вісімнадцяти років з 01.01.2022 року - 2618 грн., з 01.07.2022 року - 2744 грн., з 01.12.2022 року - 2833 грн. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що у позивача змінився матеріальний стан в сторону погіршення, оскільки зросли витрати на утримання дитини у зв`язку із ростом цін на продукти та одяг, також дитина потребує додаткових затрат. Одночасно відповідач офіційно працевлаштований, працює старшим авіаційним техніком у військовій частині [NUMBER] у м. Житомир, щомісячно отримує грошове забезпечення, крім сина інших утриманців не має (інших відомостей відповідач на спростування позиції позивача не надав). Аналізуючи наведені факти, суд приходить до переконання, що фінансове становище відповідача не погіршилося, отримання щомісячного грошового забезпечення гарантує його фінансову стабільність, тому вимоги позивача про зміну способу стягнення аліментів у виді частки від доходів відповідача є обґрунтованими. Суд розглядає справу на підставі доказів наявних у справі, однак розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини та, обмежений вимогами закону щодо мінімального розміру аліментів, враховуючи задовільний стан здоров`я та матеріального становища сторін, приходить до переконання про доцільність стягнення аліментів в розмірі ј частини від всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує, що відповідно до ч. 5 ст. 183 Сімейного кодексу України аліменти на одну дитину можуть стягуватись в розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Тобто, чинним законодавством визначено розмір аліментів, які повинні стягуватись на утримання однієї дитини. Змінений розмір аліментів слід стягувати згідно положень п. 23 ПП ВСУ "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року з дня набрання рішенням законної сили. Також, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п. 3 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", то відповідно до вимог статті 141 ЦПК України він стягується з відповідача в дохід держави. Відтак позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved