Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

16.07.2021 представник позивача АТ КБ «Приватбанк» за довіреністю Благурак В.В. звернулася до суду із позовом до відповідачки [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 06.11.2010 у сумі 7672,45 грн., а також судових витрат у сумі 2270 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] з метою отримання банківських послуг підписав заяву б/н від 06.11.2010, за якою йому було відкрито кредитний рахунок, встановлено початковий кредитний ліміт, який згодом збільшено до суми 5100 грн., та видано кредитну картку. Вказує, що позивач свої зобов`язання за договором виконав у повному обсязі, а саме надав можливість [PERSON] розпоряджатися кредитними коштами на умовах, визначених договором. [PERSON] в свою чергу, зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту, здійснювати погашення кредиту та процентів у розмірі не менше мінімального обов`язкового платежу, чого своєчасно не зробив. [INFO] позичальник [PERSON] помер. Спадкоємцем померлого, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з врахуванням того, що [PERSON] прийняла спадщину, до якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого, [PERSON] станом на 05.04.2018 має заборгованість у розмірі 7672,45 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту. В судове засідання представник позивача не з`явився, до позовної заяви додав клопотання про розгляд справи за відсутності позивача, а в прохальній частині позову вказав, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. В судове засідання відповідачка не з`явилася, неодноразово викликалася до суду, зокрема шляхом розміщення відповідного повідомлення про виклик до суду на вебпорталі Судова влада України, відзиву на позовну заяву не подала. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. [PERSON] з метою отримання банківських послуг звернувся до АТ КБ «ПриватБанк», де підписав анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. Таким чином, між сторонами укладено договір №б/н від 06.11.2010. На підставі вказаної заяви позивач надав [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] за договором б/н видно, що старт карткового рахунку датований 06.11.2010, надалі відбулися зміни кредитного ліміту: 06.11.2010 встановлено кредитний ліміт у сумі 500 грн., 06.11.2010 зменшення кредитного ліміту до 0,00 грн., 19.04.2011 збільшення кредитного ліміту до 2600,00 грн.,04.10.2011 зменшення кредитного ліміту до 2000,00 грн.,24.10.2011 зменшення кредитного ліміту 890,00 грн., 21.12.2011 зменшення кредитного ліміту до 640,00 грн., 22.05.2012 збільшення кредитного ліміту до 2000,00 грн., 07.06.2012 збільшення кредитного ліміту до 3500,00 грн., 15.08.2013 збільшення кредитного ліміту до 5100,00 грн.,16.08.2013 зменшення кредитного ліміту до 5100,00 грн., 02.08.2018 зменшення кредитного ліміту до 0 грн. З довідки про кредитні картки видно, що [PERSON] за договором №б/н 06.11.2010 надано кредитну картку з кінцевим терміном дії 05/20. З розрахунку заборгованості за договором №б/н від 06.11.2010, укладеного між ними, [PERSON] станом на 05.04.2018 має заборгованість у сумі 7672,45 гривень. До кредитного договору позивач додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна Contract», «Універсальна Gold» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Окрім цього на підтвердження користування [PERSON] кредитними коштами позивач надав виписку по картковому рахунку за договором №б/н станом на 05.04.2018, зі змісту якого вбачається, що [PERSON] здійснював придбання продуктів в магазині, зняття готівки тощо. Разом з цим, судом встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 10.04.2018 року серії [NUMBER] . Спадкоємцем, який постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] . Відповідно до копії паспорта [PERSON] та [PERSON] , адреса їх реєстрації зазначена: [ADDRESS] . 12.07.2018 року позивач звернувся з претензією дл кредитора до Першої Ужгородської нотаріальної контори та 18.10.2018 отримав відповідь про те, що спадкоємці померлого [PERSON] із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приватбанк». Також, 05.05.2021 року до спадкоємців позичальника було направлено лист претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги. Вказана претензія залишена без відповіді. Згідно зі ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 608 ЦК України, зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Згідно зі ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитор) зобов`язана надати грошові кошти (кредит) позичальнику в розмірі і на умовах, передбачених договором, а позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити відсотки. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст.1218, ч. 3 ст.1231 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. До спадкоємця переходить обов`язок сплатити неустойку (штраф, пеню), яка була присуджена судом кредиторові зі спадкодавця за життя спадкодавця. Вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України , приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України . При цьому, на відміну від безпосереднього повідомлення спадкоємців кредитор, повідомляючи останніх про свої вимоги через нотаріуса, не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву кредитора незалежно від того, чи прийняв спадщину хоча б один зі спадкоємців і чи встановлені спадкоємці взагалі. Згідно з вимогами ст.12,81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Підстав для звільнення спадкоємця за законом після смерті позичальника від виконання зобов`язань за кредитним договором б/н від 06.11.2010 року судом не встановлено. Таким чином, суд приходить до висновку, що право позивача порушене, підлягає захисту та з відповідачки як спадкоємиці померлого [PERSON] необхідно стягнути заборгованість за кредитним договором, що становить 7672,45 грн. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України також слід стягнути з відповідачки на користь позивача судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved