Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Керівник Самбірської окружної прокуратури Олександр Теличко в інтересах держави в особі Самбірської міської ради Львівської області звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4\~999 грн. 60 коп. В якості третьої особи у даній справі залучено Комунальне некомерційне підприємство Самбірська міська рада «Самбірська центральна лікарня» Львівської області. В обґрунтування позову посилається на те, що вироком Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2020 року [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Даним вироком встановлено, що [PERSON] 21.04.2020 року у [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив конфлікт із своїм тестем [PERSON] , під час якого умисно наніс йому удар кулаком в ділянку лівого ока та декілька ударів кулаками по обличчі, спричинивши потерпілому легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпілий [PERSON] перебував на стаціонарному лікуванні в КНП СМР «Самбірська центральна лікарня». На час розгляду судом кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов на захист інтересів держави у порядку ст.128 КПК України прокурором не заявлявся. Факт лікування потерпілого та витрати на них підтверджуються листом КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» № 71 від 24.01.2022 року. З огляду на те, що КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» відноситься до установ комунальної власності, кошти, які виділяються на лікування хворих, надходять із місцевого та обласного бюджету, у даному випадку відсутність коштів, призводить до ненадходження коштів до бюджету, що створює навантаження на бюджет та ускладнює процес безкоштовного лікування осіб, які цього потребують, чим завдається істотна шкода державним інтересам в цілому, відтак Самбірська окружна прокуратура з метою захисту державних інтересів вважає за необхідне звернутися із позовом в інтересах держави в особі Самбірської міської ради про відшкодування витрат, понесених закладом охорони здоров`я. Відсутність відшкодування понесених з вини [PERSON] витрат, що здійснені КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] , негативно впливають на фінансування лікування інших хворих, внаслідок чого порушуються інтереси держави у сфері дотримання прав і свобод людини і громадянина в галузі охорони здоров`я та забезпечення пов`язаних з ними державних гарантій, що і є підставою для звернення прокурора в межах своєї компетенції до суду на захист державних інтересів. Самбірська міська рада Львівської області наділена повноваженнями звернення до суду за захистом порушеного права як власники майна, в тому числі коштів, виділених із державного та місцевого бюджетів на фінансування діяльності лікарні. Водночас, заходів до звернення з позовом до суду в рамках кримінального провадження та поза ним Самбірською міською радою, до теперішнього часу не вжито, що свідчить про невиконання ними повноважень із захисту інтересів держави в суді. Вказані обставини є достатнім аргументом для підтвердження бездіяльності позивача та обґрунтованою підставою для застосування представницьких повноважень прокурором з метою захисту порушених інтересів держави. За таких умов представництво прокурором інтересів держави у суді шляхом звернення із цим позовом є спрямованим на захист саме державних інтересів, а не інтересів окремого підприємства, а тому сумісним з поняттям «інтереси держави». Із врахуванням наведеного просив суд стягнути з [PERSON] до місцевого бюджету м. Самбора, понесені Комунальним некомерційним підприємством Самбірська міська рада «Самбірська центральна лікарня» витрати на стаціонарне лікування потерпілого від кримінального правопорушення в сумі 4999 (чотири тисячі дев`ятсот дев`яносто дев`ять) гривень 60 копійок, а також покласти на відповідача судові витрати. Прокурор Коваленко Т.М. в судовому засіданні позов підтримала, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просила його задовольнити. Представник позивача Самбірської міської ради Львівської області Янів М.І. у судове засідання не з`явився, подав заяву в якій позов визнав у повному обсязі та просив розглядати справу без участі представника. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, у встановлений судом строк відзив не подав, тому це не перешкоджає вирішенню спору в порядку ч.1 ст. 280 ЦПК України, оскільки позивач проти цього не заперечує, а відповідач був належно повідомлений про дату, час і місце судового засідання. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] в судовому засіданні позов підтримала та просила задовольнити. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав: Відповідно до вироку Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 12.08.2020 року, [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого за ч. 2 ст. 125 КК України та призначено покарання у виді штрафу в розмірі 50 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. Вироком встановлено, що [PERSON] 21.04.2020 року у [ADDRESS] , перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння вчинив конфлікт із своїм тестем [PERSON] , під час якого умисно наніс йому удар кулаком в ділянку лівого ока та декілька ударів кулаками по обличчі, спричинивши потерпілому легке тілесне ушкодження з короткочасним розладом здоров`я. Таким чином, [PERSON] вчинив кримінальне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 125 КК України, тобто умисне легке тілесне ушкодження, що спричинило короткочасний розлад здоров`я (а.с. 11-13). Із довідки № 71 від 24.01.2022 року виданої Комунальним некомерційним підприємством Самбірська міська рада «Самбірська центральна лікарня» (далі - КНП СМР «Самбірська центральна лікарня»), наданої на запит окружної прокуратури відомо, що внаслідок отриманих тілесних ушкоджень [PERSON] знаходився на лікуванні в травматологічному відділенні КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» з 21.04.2020 р. по 25.04.2020 р., діагноз: «струс головного мозку». Всього на лікування [PERSON] затрачено бюджетних коштів на суму 4999 грн. 60 коп. (а.с. 15). Відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного суду України №11 від 07.07.1995 р. «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» сума коштів, що підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, з урахуванням кількості ліжко-днів, проведених ним у стаціонарі та щоденної вартості його лікування. Стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я, (п.4 Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затверджений постановою КМУ від 16.07.1993 р. №545). Судом встановлено, що на час розгляду кримінального провадження в суді відносно [PERSON] , цивільний позов на захист інтересів держави у порядку ст.128 КПК України прокурором не заявлявся. Факт лікування потерпілого та понесені витрати підтверджуються листом КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» № 71 від 24.01.2022 р. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно ст. 1206 Цивільного кодексу України, особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення. Частиною 3 цієї статті визначено, якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Виходячи з викладеного, [PERSON] , зобов`язаний у відповідності до вимог ст. 1206 ЦК України, відшкодувати кошти в сумі 4 999 грн. 60 коп., що складають витрати, понесені закладом охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого [PERSON] . Згідно із ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» є комунальним некомерційним підприємством Самбірської міської ради Львівської області. Згідно п.п.1.1-1.3 Статуту КНП СМР «Самбірська центральна лікарня», затвердженого рішенням Самбірської міської ради №11 від 17.08.2021 р., засновником, власником та органом управління майном КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» є Самбірська міська рада Львівської області. Підприємство є підпорядкованим, підзвітним та підконтрольним засновнику. Відповідно до п.5.3, джерелами формування майна та коштів підприємства є комунальне майно, кошти місцевого та міського бюджету (бюджетні кошти) (а.с. 19-25). Відповідно до ч. 7 ст. 128 Кримінального процесуального кодексу України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. У відповідності до вимог ч. 6 ст. 82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до п. 7 постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 р. «Про судове рішення у цивільній справі», розглядаючи позов, який випливає з кримінальної справи, суд не вправі обговорювати вину відповідача, а може вирішувати питання лише про розмір відшкодування. Згідно абзацу 1 п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 31.03.1989 р. «Про практику застосування судами України законодавства про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної злочином, стягнення безпідставно нажитого майна» (з наступними змінами) та абзацу 1 п. 2 постанови Пленуму ВСУ № 6 від 27.03.1992 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» вбачається, що шкода, заподіяна злочином, підлягає відшкодуванню особою, яка її заподіяла, в повному обсязі. Окрім того, відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995р. №11 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат» судам слід мати на увазі, що питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 р. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить заклад охорони здоров`я. Відповідно до п. 2 «Порядку обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнення з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16.07.1993 р. (надалі Порядок) сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі та вартості витрат на його лікування в день. Відповідно до абз.2 п. 3 Порядку, у разі коли при ухваленні вироку сума коштів, витрачених на стаціонарне лікування потерпілого, ще не була визначена і рішення про їх відшкодування не було прийнято, стягнення провадиться у порядку цивільного судочинства за позовом вказаних юридичних осіб. Згідно п. 4 Порядку, стягнені в установленому порядку кошти залежно від джерела фінансування закладу охорони здоров`я, у якому перебував на стаціонарному лікуванні потерпілий, зараховуються до відповідного бюджету або на користь юридичної особи (відомства), якій належить заклад охорони здоров`я. Згідно ч. 1 ст. 27 ЦПК України, позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом. Відповідно до ч. 3 ст. 28 ЦПК України, позови про відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, чи шкоди, заподіяної внаслідок вчинення кримінального правопорушення, можуть пред`являтися також за зареєстрованим місцем проживання чи перебування позивача, або за місцем завдання шкоди. Згідно з ст. 131-1 Конституції України, в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом. Частиною 3 ст. 56 ЦПК України передбачено, що у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи то суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Водночас, слід зазначити, що рішенням Конституційного Суду України від 08.04.1999 року передбачено, що із врахуванням того, що інтереси держави є оціночним поняттям і лише прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Поняття «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах», означає орган, на який державою покладено обов`язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованих на захист інтересів держави. Згідно зі\~статтею 18\~Закону України\~«Основи законодавства\~України про\~охорону здоров`я»,\~фінансове забезпечення\~охорони здоров`я\~може здійснюватися\~за рахунок\~коштів Державного\~бюджету України\~та місцевих\~бюджетів,\~коштів юридичних\~та фізичних\~осіб,\~а також\~з інших\~джерел,\~не заборонених\~законом. Кошти\~Державного бюджету\~України та\~місцевих бюджетів,\~призначені на\~охорону здоров`я,\~використовуються,\~зокрема,\~для забезпечення\~медичної та\~реабілітаційної допомоги\~населенню,\~фінансування державних\~цільових і\~місцевих програм\~охорони здоров`я\~та фундаментальних\~наукових досліджень\~у цій\~сфері. Фінансове забезпечення державних та комунальних закладів охорони здоров`я - бюджетних установ здійснюється відповідно до бюджетного законодавства. Зі змісту положень ч. 4 ст. 56 ЦПК України, ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» вбачається, що прокурор, звертаючись до суду з позовною заявою з інтересах держави, зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, яким не здійснюється або неналежним чином здійснюється захист цих інтересів. Враховуючи викладене, Самбірська міська рада Львівської області наділена повноваженнями ще до звернення до суду за захистом порушеного права як власники майна, в тому числі коштів, виділених із державного та місцевого бюджетів на фінансування діяльності лікарні. Згідно інформації КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» №71 від 24.01.2022 р. відомо, що заходи представницького характеру Самбірською ЦРЛ не вживалися, кошти не відшкодовані (а.с. 15). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №412 2385/18 р. зробила правовий висновок про те, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, має обґрунтувати та довести підстави для представництва, однією з яких є бездіяльність компетентного органу (п. 37 Постанови). Бездіяльність компетентного органу означає, що він знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк (п. 38). Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу (п.40 Постанови). На виконання вказаних вимог прокурор звертався із запитом від 07.02.2022 р. на адресу позивача про те, чи вживаються уповноваженими органами заходи щодо відповідача шляхом подання позовної заяви про стягнення коштів та, окрім цього, в якому зазначалось про вчинене кримінальне правопорушення та завдані збитки, а отже уповноваженим органам було відомо про порушення інтересів держави та територіальної громади (а.с. 16-17). Як вбачається із інформації Самбірської міської ради, останньою не застосовувались заходи представницького характеру щодо стягнення в судовому порядку відшкодування заподіяних збитків. Кошти, понесені КНП СМР «Самбірська центральна лікарня» на лікування [PERSON] в користь Самбірської міської ради - не відшкодовані (а.с. 18). Водночас Самбірською окружною прокуратурою 21.02.2022 р. скеровано в Самбірську міську раду повідомлення про звернення до суду в порядку ч. 4 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», яку позивач отримав відповідно 22.02.2022 р. (а.с. 28). Із врахуванням наведеного в сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення в повному обсязі, оскільки заявлені вимоги повністю підтверджуються долученими до справи доказами.

Outcome: approved