Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» звернулося у листопаді 2021р. в суд із позовом про стягнення із [PERSON] боргу за постачання теплової енергії в розмірі 24 681 грн. 86 коп. та судових витрат. В обґрунтування позову позивач зазначив, що Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» надає послуги теплопостачання до квартири по [ADDRESS] , в якій проживає [PERSON] . Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконувала неналежним чином, у зв`язку з чим станом на 01.11.2021 р., утворилась заборгованість у розмірі 24 681 грн. 86 коп. за постачання теплової енергії. 19.05.2022р. за клопотанням сторони позивача судом залучено співвідповідача [PERSON] , як власника квартири по [ADDRESS] . Представник позивача в судовому засіданні відмовилась від позовних вимог до [PERSON] , оскільки остання є неналежним відповідачем та просила стягнути всю суму заборгованості із [PERSON] , як власника квартири. Представник відповідача в судовому засіданні щодо задоволення позову заперечив та вказав, що вимоги позову є необгрунтованими, оскільки позивач не надає послуги відповідачу, адже [PERSON] відключив теплопостачання та гаряче водопостачання ще у 2011-2012 році, договір з позивачем не укладав, а оплата відповідачем у 2018-2020р. здійснювалась в погашення боргу 2011-2012 року. У випадку, якщо суд прийде до переконання про обгрунтованість вимог просив застосувати строки позовної давності. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу неналежного виконання відповідачем зобов`язання по оплаті наданих послуг теплопостачання. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Державне міське підприємство «Івано-Франківськтеплокомуненерго» визначено виконавцем послуг із централізованого опалення та підігріву води для населення на підставі рішення виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 17 від 26.01.2010 року. Відповідачу [PERSON] з 2006 року на праві власності належить квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Відповідно до п. 8 Правил надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005р. №630, послуги надаються споживачеві згідно із договором, що оформляється на основі типового договору про надання послуг із централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Між позивачем та відповідачем не було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, а 01.10.2017 року ДМП «ІФТКЕ» оприлюднило договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води (офіційно опублікований на сайті www.tke.if.ua та в газеті «Західний кур`єр» №40 (1613) від 05.10.2017 року). Зазначений будинок забезпечується тепловою енергією, наданою позивачем, отже позивач надавав послуги з теплопостачання відповідачу, який є власником даного житла. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року, споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом. В силу ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок договору, в даному випадку - Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення від 21.07.2005р. Представник відповідача на підтвердження неотримання послуги теплопостачання долучив Акт про самовільне відключення від опалення, датований 24.01.2012р., складений представником позивача в присутності власника житла відповідача, гаряче водопостачання вфдключене у 2011р.. Водночас, відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, споживачі можуть відмовитися від отримання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у порядку, що затверджується центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Самовільне відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води забороняється. Єдиною підставою для зняття споживача з реєстраційного обліку і припинення відповідних нарахувань є акт про відключення, який має бути затверджений відповідною Комісією, а при відсутності зазначеного акта, відключення від системи централізованого опалення без дотримання відповідної процедури є самовільним. Відтак, твердження представника відповідача, що [PERSON] не надавались послуги теплопостачання, оскільки він відключив систему опалення є безпідставними, так як таке відключення від системи є самовільним, без дотримання порядку визначеного законодавством. Внаслідок неналежного виконання споживачем [PERSON] зобов`язання по оплаті наданих послуг як доводив представник позивача станом на 01.11.2021р. виникла заборгованість перед позивачем в загальній сумі 24 681,86 грн. Щодо періоду нарахування заборгованості наявної за розрахунком заборгованості наявної з 01.11.2018р., то судом враховується наступне. Так, представник відповідача просив суд до спірних правовідносин застосувати строк позовної давності. Представник позивача щодо застосування строку позовної давності заперечила, оскільки відповідачем вносились оплати на погашення заборгованості у період 2018-2019р. та в січні 2020 р. Відповідно до вимог ст.ст. 256, 257, 267 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу, та загальний строк якої встановлюється тривалістю у три роки. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Згідно зі ст. 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, пред`явленням особою позову до одного із кількох боржників, а також, якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позов подано 26.11.2021р. Станом ще на листопад 2018 року по вказаному особовому рахунку наявна заборгованість у розмірі 12 257,88 грн. (а.с.6), ця сума як вбачається з детального розрахунку боргу за даним житлом, накопичувалась\~ ще з 2008 року (а.с.67-80). Так, на кінець 2011р. за відповідачем був наявним борг за теплопотачання в сумі 2227.83грн. та 174.11грн. за січень 2012р., по\~ гарячому водопостачанню 72.56грн. В період з 2011 по 2017 рік (більше 5 років) відповідач послуги теплопостачання взагалі не слачував (залишок боргу на 01.01.2017р. 10913.95грн., в т.ч. за 2011р.). В подальшому, він оплачував борг по теплопостачанню за період, як пояснив представник, до відключення теплопостачання в січні 2012 року, а саме: 1300.12 грн. у 2017р., 880грн. у\~\~ 2018р.,\~ 2278.63 у 2019р. та 200грн. у січні 2020р. З врахуванням того, що позивач не довів перед судом,\~ що відповідач оплату вносив за поточний період, отже перервав позовну давність щодо заборгованості, яка як встановлено судом в розрахунку позивача рахується з 2008 року, суд вваажає за підставності позовних вимог врахувати заяву сторонни відповідача про застосування строків позовної давності, та стягнути заборгованості з 27.11.2018року по 01.11.2021р., з врахуванням поданого розрахунку позивачем. Згідно ст. ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відтак, щодо відповідача слід застосувати позовну давність та стягнути заборгованість за період з 27.11.2018 (позов подано до суду 26.11.2021р.) по 31.10.2021р.включно у сумі 15 598,72 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Задоволені судом вимоги стосуються межі мінімальної сплати судового збору. Тому, з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у розмірі 2270 грн. (а.с.22). На підставі наведеного, відповідно Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України №-630 від 21.07.2005р., ст. 7,9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 11, 15, 16, 509, 510, 526 ЦК України, ст.ст. 13, 78, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд,

Outcome: partial