Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

В квітні 2022 року [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою до АТ КБ «Приватбанк» про стягнення безпідставно отриманих коштів, мотивуючи позов тим, що 07.10.2021 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області було визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16.11.2016 року (реєстровий № 5808), вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., яким було звернено стягнення з [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за договором станом на 31.07.2016 року грошових коштів в сумі 20\~852,28 грн., з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1291,97 грн., заборгованість за відсотками в сумі 15079,25 грн., заборгованість по комісії та пені в сумі 3250 грн., заборгованість по штрафам (фіксована частина) в сумі 250,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) в сумі 981,06 грн. Згідно відповіді наданої Другим ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький), на підставі виконавчого напису від 16.11.2016 року № 5808 було відкрито виконавче провадження № 55008138 та з [PERSON] внаслідок виконання вище вказаного виконавчого провадження було стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» 16\~095,62 грн. Згідно до відповіді наданої ГУПФУ у Вінницькій області від 26.01.2022 року сума грошових коштів, що була відрахована з пенсії [PERSON] складає 18\~424,07 грн. в тому числі за проведення виконавчих дій - 151 грн., виконавчий збір 2085,22 грн., борг 16187,85 грн. 22.01.2022 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з проханням повернення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом, що визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, однак АТ КБ «Приватбанк» відмовив в такій вимозі. Просила суд, стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] в порядку повернення стягнутих за виконавчим написом № 5808 від 16.11.2016 року вчиненого приватним нотаріусом чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А. грошові кошти в сумі 16\~187, 85 грн. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.04.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) осіб. Вказану ухвалу разом із копією позовної заяви з додатками було надіслано відповідачу АТ КБ «Приватбанк» на адресу реєстрації рекомендованим листом з повідомленням, однак ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін до суду подано не було. Враховуючи вищевикладене та положення ст. 178, 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 07.10.2021 року визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 16.11.2016 року № 5808, вчинений приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Завалієвим А.А., яким запропоновано звернути стягнення з [PERSON] на користь ПАТ КБ «Приватбанк» що є правонаступником ЗАТ КБ «Приватбанк» невиплачених в строк відповідно до умов кредитного договору від 23.08.2008 року та розрахунку заборгованості за договором станом на 31.07.2016 року грошових коштів в сумі 20852, 28 грн. з урахуванням: заборгованості за тілом кредиту в сумі 1291,97 грн., заборгованості за відсотками в сумі 15079,25 грн., заборгованості по комісії та пені в сумі 3250, 00 грн., заборгованості по штрафам(фіксована частина) в сумі 250,00 грн., заборгованість по штрафам (відсоток від суми заборгованості) в сумі 981,06 грн., рішення набуло законної сили 09.11.2021 року (а.с.6-10). Згідно відповіді наданої Другим ВДВС у м. Вінниці ЦЗМУМЮ (м. Хмельницький), на підставі виконавчого напису від 16.11.2016 року № 5808 було відкрито виконавче провадження № 55008138 та з [PERSON] внаслідок виконання вище вказаного виконавчого провадження було стягнуто на користь АТ КБ «Приватбанк» 16 095,62 грн. (а.с.11). Згідно до відповіді наданої ГУПФУ у Вінницькій області від 26.01.2022 року сума грошових коштів, що була відрахована з пенсії [PERSON] складає 18 424,07 грн. в тому числі за проведення виконавчих дій - 151 грн., виконавчий збір 2085,22 грн., борг 16187,85 грн.(а.с.13). 22.01.2022 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приватбанк» з проханням повернення безпідставно набутих коштів за виконавчим написом, що визнаний судом таким, що не підлягає виконанню, однак АТ КБ «Приватбанк» відмовив в такій вимозі (а.с.12). Відповідно до ч.1.2.3 ст.1212 ЦК України - Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Характерною особливістю кондикційних зобов`язань є те, що підстави їх виникнення мають широку сферу застосування: зобов`язання можуть виникати як із дій, так і з подій, причому з дій як сторін зобов`язання, так і третіх осіб, із дій як запланованих, так і випадкових, як правомірних, так і неправомірних. Крім того, у кондикційному зобов`язанні не має правового значення, чи вибуло майно з володіння власника за його волею або всупереч його волі, чи є набувач добросовісним або недобросовісним. Аналіз норм статті 1212 ЦК України дає підстави для висновку, що кондикційне зобов`язання виникає за наявності таких умов: а) набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); б) набуття чи збереження майна відбулося за відсутності достатньої правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала. Сутність зобов`язання із набуття, збереження майна без достатньої правової підстави полягає у вилученні в особи - набувача частини її майна, що набута поза межами правової підстави, у випадку якщо правова підстава переходу відпала згодом, або взагалі без неї - якщо майновий перехід не ґрунтувався на правовій підставі від самого початку правовідношення, та передання майна тій особі - потерпілому, яка має належний правовий титул на нього. Подібні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 08 вересня 2021 року у справі № 201/6498/20, від 08 вересня 2021 року у справі № 206/2212/18, від 28 січня 2020 року у справі № 910/16664/18, від 06 березня 2019 року у справі № 910/1531/18. Конструкція статті 1212 ЦК України, як і загалом норма глави 83 цього Кодексу, свідчить про необхідність установлення так званої абсолютної безпідставності набуття (збереження) майна не лише в момент його набуття (збереження), а й станом на час розгляду спору. Особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно набула майно в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути таке майно цій особі на підставі статті 1212 ЦК України. Будь-яке набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на отримання майна за рахунок потерпілого, або у разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Судовий акт про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, який набрав законної сили і за яким відбулося повне або часткове виконання є правовою підставою для виникнення зобов`язання з повернення майна, що набуто без достатньої правової підстави, оскільки з моменту ухвалення такого судового акту правова підстава вважається такою, що відпала. Відповідно до статті 1212 ЦК України у такому разі набувач такого майна з моменту набрання судовим актом законної сили, зобов`язаний повернути потерпілому все отримане майно. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, оскільки судом встановлено, що виконавчий напис нотаріуса був вчинений без правових на те підстав, суд вважає, що набуття коштів відповідачем на підставі такого виконавчого напису, є абсолютно безпідставним як на час набуття, так і на момент розгляду справи, а тому вважає за необхідне стягнути з АТ КБ «Приватбанк» на користь позивача безпідставно набуті кошти в розмірі 16\~187,85 грн. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved