Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що заочним рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 27 серпня 2009 року нього на користь ПАТ «УкрСиббанк» було стягнуто заборгованість за кредитним договором №11383154000 від 15 серпня 2008 року в розмірі 559505,76 грн. і судові витрати по справі в розмірі 1950,00 грн. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 10 вересня 2012 року було замінено стягувача у виконавчому провадженні №22806633 з ПАТ «УкрСиббанк» на ТОВ «Кей-Колект». Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 05 серпня 2021 року вищезазначене заочне рішення було скасовано і призначено судовий розгляд справи в загальному порядку. 12 серпня 2021 року на підставі заяви позивача державним виконавцем було закінчене виконавче провадження №53543323, однак не було вчинено всіх необхідних дій щодо реєстрації припинення обтяження відносно майна [PERSON] 29 вересня 2021 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про припинення зобов`язання за кредитним договором переданням відступного. Позивачу було надано повідомлення про анулювання боргу. Отже, сторони дійшли згоди про припинення зобов`язання боржника і після передання відступного 2500,00 доларів США відповідачем було здійснене вилучення заборони на нерухоме майно в забороні іпотеки. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року провадження у справі було закрите у зв`язку з відсутністю предмета спору. 08 жовтня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса з метою здійснення продажу належного йому нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , однак було встановлено, що в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна на вказане нерухоме майно значиться обтяження 10525820, дата реєстрації: 24 листопада 2010 року, підстава обтяження: постанова про відкриття виконавчого провадження від 24 листопада 2010 року. На запит представника позивача Синельниківським відділом ДВС було повідомлено, що у зв`язку з тим, що ідентифікувати виконавче провадження, на підставі якого було здійснено реєстрацію арешту нерухомого майна, немає можливості, а матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання, зняти обтяження на нерухоме майно неможливо і позивачу рекомендовано звернутися до суду. У зв`язку з накладеним обтяженням позивач позбавлений можливості реалізувати своє право щодо розпорядження належним йому майном, у зв`язку з чим просить суд скасувати обтяження нерухомого майна. Представник позивача до початку судового розгляду справи надала суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без її участі. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Представник відповідача до початку судового розгляду справи надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Проти задоволення позову не заперечує. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази по справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копіями договорів купівлі-продажу від 15 серпня 2008 року підтверджується факт належності позивачу житлового будинку і земельної ділянки, розташованих за адресою: [ADDRESS] . 29 вересня 2021 року між позивачем і відповідачем був укладений договір про припинення зобов`язання за кредитним договором переданням відступного, згідно якого сторони дійшли згоди, що відступним є грошові кошти в розмірі 2500,00 доларів США, що за курсом НБУ станом на 29 вересня 2021 року складає 66425,00 грн. Вказаний факт підтверджується копією договору про припинення зобовязання переданням відступного. 29 вересня 2021 року позивачу було надане повідомлення про анулювання боргу. Отже, сторони дійшли згоди про припинення зобов`язання боржника і після передання відступного 2500,00 доларів США відповідачем було здійснене вилучення заборони на нерухоме майно в забороні іпотеки. Ухвалою Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 01 жовтня 2021 року провадження у справі було закрите у зв`язку з відсутністю предмета спору, про що свідчить копія ухвали. Згідно довідки №30/09/2021/736219/4 від 30 вересня 2021 року ТОВ «Кей-Колект» підтвердило, що станом на 30 вересня 2021 року зобовязання позивача по договору про надання споживчого кредиту від 15 серпня 2008 року припинені. Також згідно довідки №30/09/2021/736219/5 від 30 вересня 2021 року ТОВ «Кей-Колект» підтвердило, що станом на 30 вересня 2021 року воно не має жодних претензій до поручителя по кредитному договору [PERSON] . На запит представника позивача Синельниківським відділом ДВС листом №29956 від 12 жовтня 2021 року було повідомлено, що у зв`язку з тим, що ідентифікувати виконавче провадження, на підставі якого було здійснено реєстрацію арешту нерухомого майна, немає можливості, а матеріали виконавчого провадження знищені за закінченням строку зберігання, зняти обтяження на нерухоме майно неможливо і позивачу рекомендовано звернутися до суду. Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно ст.17 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року кожна людина має право володіти майном як одноособово, так і разом з іншими. Ніхто не може бути безпідставно позбавлений свого майна. У ч.1 ст.321 ЦК України зазначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Отже, судом встановлено, що позивач є власником вищезазначеного житлового будинку і земельної ділянки, його зобов`язання по кредитному договору перед відповідачем припинені, а накладене на належне позивачу майно відчуження порушує його права на розпорядження ним. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. На підставі викладеного,

Outcome: approved