Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Венерська Г.І. (далі по тексту - [PERSON] адвокат Венерська Г.І. , позивач за первісним позовом) звернулася до суду з позовом до [PERSON] (далі по тексту - [PERSON] , відповідач за первісним позовом) за участю третьої особи Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради (далі по тексту - Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, третя особа), в якій просила суд: визнати місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] (далі по тексту [PERSON] , син, дитина) разом з його матір`ю [PERSON] , [INFO] . Позовом мотивований наступними обставинами. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.07.2020 року шлюб зареєстрований 21.03.2014 року у Чернівецькому відділі РАГС між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , актовий запис №353, було розірвано. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . З моменту розірвання шлюбу їх син мешкає з матір`ю. Із актів оцінки потреб сім`ї від 14 січня 2021 року та 25 листопада 2021 року, а також висновків оцінки потреб сім`ї слідує, що дитина, [PERSON] забезпечений належним доглядом, здоровий, активний, має друзів, рівень його розвитку відповідає його віку. У [PERSON] є власна кімната, створено необхідні умови для проживання, навчання та відпочинку, а також росту та повноцінного розвитку дитини. Мати виконує свої обов`язки у повному обсязі. Складних життєвих обставин не виявлено. З акту від 25 листопада 2021 року вбачається, що між ними «складні стосунки». Відповідно до характеристики Чернівецького ліцею №7 від 10.12.2021 року [PERSON] зарекомендував себе як старанний, дисциплінований учень. До занять завжди приходить підготовлений. Виявляє повну активність під час уроків. Дитина завжди охайна, доглянута, вихована, чуйна, товариська. Мати приділяє належну увагу вихованню дитини, регулярно відвідує батьківські збори, приймає активну участь в освітньому процесі. Також вона належним чином піклується про медичний огляд та лікування дитини. Спиртними напоями мати не зловживає, не палить, характеризується позитивно, що вказано в Сертифікаті про проходження профілактичного наркологічного огляду 2 серії РРУ №008785 від 30.11.2021р. 30 листопада 2021 року за результатами проходження психіатричного огляду психіатричні протипоказання до виконання батьківських обов`язків у [PERSON] відсутні. Також від 29.11.2021 року довідкою Територіального сервісного центру МВС в Чернівецькій області підтверджено, що до адміністративної або кримінальної відповідальності позивачка не притягалася. Батьки не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, тому мати просила визначити місце проживання сина з нею. Ухвалою суду від 16.12.2021 року було відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку загального позовного провадження. У січні 2022 року [PERSON] подав зустрічний позов до [PERSON] за участю третьої особи Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, в якому просив суд - визнати місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з його батьком [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] . Зустрічний позовом мотивований наступними обставинами. Рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.07.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] . Який зареєстрований за адресою проживання батька в [ADDRESS] . З моменту розірвання шлюбу малолітня дитина проживала у кожного з батьків по черзі. До пред`явлення первісного позову спору між сторонами щодо визначення місця проживання дитини як такого не було, мали місце періодичні непорозуміння щодо часу з ким більше перебуватиме дитина. Батько неодноразово звертався до Чернівецького міського центру соціальних служб із відповідними зверненнями, які були спрямовані на усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини та неправильний на думку батька спосіб виховання дитини. З зареєстрованим місцем проживання дитини батьком також створені всі умови для проживання, навчання, відпочинку, повноцінного морального, духовного та гармонійного розвитку дитини. Син має друзів, має можливість спілкуватись із дідусем та бабусею та радо проводити час із батьком у повній гармонії та оточений любов`ю. Крім того він постійно допомагає відповідачеві матеріально. [PERSON] працює на посаді директора ТОВ «САГА СОФТ» із 01.05.2020 року та отримує хороший дохід, що дає можливість використовувати свої доходи виключно в інтересах дитини. Окрім того, зазначає, що відповідач орендує квартиру. Термін дії договору наданого відповідачем не визначений та за таких обставин, вважає, відсутні підстави бути впевненим у проживанні дитини разом із матір`ю. Тому просив визначити місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] [INFO] , зареєстрованого за адресою [ADDRESS] . Прийнято зустрічний позов в одне провадження з первісним позовом, та зобов`язано Орган опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради подати суду письмовий висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 17.02.2022 року закрито підготовче провадження та справу призначеного до судового розгляду по суті. У травні 2022 року від Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради надійшов висновок про визначення місця проживання дитини. У судовому засіданні представник позивача підтримала первісний позов та просили його задовольнити, а у зустрічному позові відмовити. Відповідач за первісним позовом в судовому засіданні просив відмовити у задоволенні первісного позову та підтримав зустрічний позов та просив його задовольнити. Третя особа у судове засідання свого представника не направила, проте в матеріалах справи міститься від неї заява про розгляд справи без її участі. Суд, заслухавши сторін, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення, а у зустрічному позові суд відмовляє з наступних підстав. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України (далі по тексту - ЦПК України). Згідно із ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судом встановлено, що рішенням Першотравневого районного суду м. Чернівці від 13.07.2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (а.с. 9). Сторони проживають окремо. Від даного шлюбу народився син [PERSON] , [INFO] Відповідно до ч. 7 ст. 7 Сімейного кодексу України (далі по тексту - СК України) дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Згідно положень ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Зі змісту ст. 150 СК України вбачається, що одним із основних батьківських обов`язків є обов`язок по належному вихованню дитини, прищеплення їй моральних цінностей, духовності, культури своєї нації. Саме батьки повинні навчити дитину формувати систему пріоритетів та ні в якому разі не дати їй спотворити існуюче світосприйняття. Батьки повинні виховувати особистість, яка б із повагою ставилася б до прав та свобод інших людей, любила б свою сім`ю та родину. Принципом Конвенції існує принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до вимог ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Згідно ч. 1 та 2 ст. 161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно стст. 11, 12 Закону України Про охорону дитинства кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх заміняють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її для самостійного життя та праці. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, [PERSON] разом із малолітнім сином [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Актом обстеження житлових умов від 04.03.2022 року, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , квартира з усіма комунальними зручностями, санітарно-гігієнічний стан дотримано, квартира технічно обладнана. Відповідно до актів оцінки потреб сім`ї від 14 січня 2021 року та 25 листопада 2021 року, а також висновків оцінки потреб сім`ї слідує, що дитина, [PERSON] забезпечений належним доглядом, здоровий, активний, має друзів, рівень його розвитку відповідає його віку (а.с.15-26). Відповідно до висновку від 24.05.2022 № 01/02-24/2186 Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Чернівецької міської ради, вони вважають, що за доцільне визначити місце проживання дитини з матір`ю, не порушуючи права батька брати участь у вихованні та спілкуванні із дитиною (а.с.131-133). У висновку також вказано, що батьки мають самостійний дохід, піклуються про стан здоров`я дитини, можуть забезпечити її усім необхідним у повному обсязі. [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою батька: [ADDRESS] та проживає за адресою: [ADDRESS] , разом з матір`ю, де створені належні умови проживання, є місце для сну та відпочинку, створені умови для нормального фізичного, духовного розвитку. Дитина охайна, акуратна, доглянута, весела. Хлопчик вихований, чуйний, товариський. Дитина навчається в Чернівецькому ліцеї №7, в 2-А класі. Мати дитини [PERSON] , [INFO] , проживає за адресою: [ADDRESS] на підставі договору оренди квартири у приватної особи, відповідно до акта обстеження умов проживання від 04.03.2022 року наявні всі умови для дитини. Працює фізичною особою підприємець, має самостійний дохід. Займається вихованням дитини, матеріально забезпечує всім необхідним. На обліку в комунальній медичній установі «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» та в комунальній медичній установі «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувалася, належним чином виконує батьківські обов`язки. Батько дитини [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , займає посаду директора, має самостійний дохід, за місцем роботи характеризується позитивно. На обліку в комунальній медичній установі «Чернівецький обласний наркологічний диспансер» та в комунальній медичній установі «Чернівецька обласна психіатрична лікарня» не перебуває, до кримінальної відповідальності не притягувався, належним чином виконує батьківські обов`язки. Відповідно до акту обстеження житлових умов за місцем проживання від 21.04.2022 року, актом оцінки потреб сім`ї особи від 19.04.2022 року № 154/02-06 умови проживання задовільні. Стаття 12 Закону України Про охорону дитинства конкретизує, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З досліджених письмових доказів судом встановлено, що більш стабільні та звичні матеріально-побутові умови та рівень комфорту для дитини може забезпечити мати дитини. Позивач та відповідач не мають мети не виконувати свої батьківські обов`язки, піклуються про дитину та її майбутнє. Під час розгляду справи судом встановлено, що позивач за первісним позовом не чинить перешкоди та не має наміру чинити перешкоди відповідачу за первісним позовом у спілкуванні з дитиною. Також судом встановлено, що компроміс з питань графіку спілкування з дитиною не досягнутий, з причин не бажання відповідача за первісним позовом приймати ту обставину, що дитина проживає з матір`ю. Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006 року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015 року). Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення (частина перша статті 161 СК України). Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку. Дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками, іншими особами спору щодо її виховання, місця проживання, у тому числі при вирішенні спору про позбавлення батьківських прав, поновлення батьківських прав, а також спору щодо управління її майном. Суд має право постановити рішення всупереч думці дитини, якщо цього вимагають її інтереси (стаття 171 СК України). При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України). У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року в справі № 364/1139/19 (провадження № 61-11271св20) вказано, що: під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку . Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. (частина перша статті 81 ЦПК України). В контексті першочергового врахування інтересів дитини, які переважають над інтересами батьків, враховуючи малий вік дитини, проживання [PERSON] на протязі більшого періоду свого життя з матір`ю, суд вважає, що дитина має проживати разом з нею, встановивши, що для забезпечення інтересів дитини, для забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі буде саме визначення місця проживання дитини з матір`ю, врахувавши також висновок органу опіки та піклування. Тому, суд зробив висновок про задоволення позову про визначення місця проживання малолітньої дитини з матір`ю, та відмовляє у зустрічному позові про визначення місця проживання малолітньої дитини з батьком. Суд зазначає, що визначення місця проживання дитини з одним із батьків не позбавляє іншого, батьківських прав у вихованні, утриманні та спілкуванні з дитиною. Крім того згідно із частиною 1\~статті 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. А згідно з ч.2 цієї статті, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Отже, з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 908,00 грн. Відповідно до\~ст. 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачкою [PERSON] та адвокатським об`єднанням «ВЕКТОР ПРАВА» 02 грудня 2021 року укладено договір про надання правової допомоги. Клієнт зобов`язується оплатити працю адвоката у розмірі 18050 грн. Позивачкою також додано акт №1 виконаних робіт із зазначенням наданих послуг та їх вартістю, а також квитанції. Згідно з висновками Великої Палати Верховного Суду, наведеними у додатковій постанові від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц, саме зацікавлена сторона має вчинити певні дії, спрямовані на відшкодування іншою стороною витрат на професійну правничу допомогу, а інша сторона має право на відповідні заперечення проти таких вимог, що виключає ініціативу суду з приводу відшкодування витрат на професійну правничу допомогу одній зі сторін без відповідних дій з боку такої сторони. Суд у позовному провадженні є арбітром, що надає оцінку тим доказам і доводам, що наводяться сторонами у справі. Тобто суд не може діяти на користь будь-якої зі сторін, що не відповідатиме основним принципам судочинства. Таким чином, суд може зменшити розмір витрат на правничу допомогу. Саме інша сторона зобов`язана довести не співмірність заявлених опонентом витрат. З огляду на вищевикладене, зокрема те, що позовні вимоги були розглянуті в загальному провадженні, відповідач не перешкоджав у розгляді справи, та позов задоволено,\~суд вважає стягнути з відповідача 10000 (десять тисяч) гривень на правничу допомогу. На підставі викладеного та

Outcome: approved