Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

І. Стислий виклад позиції та вимоги позивача. Позивач звернувся до суду із цим позовом до відповідача про стягнення заборгованості за надану теплову енергію. В обґрунтування позовних вимог зазначив, що протягом тривалого часу в опалювальний період до квартири відповідача за адресою: [ADDRESS] , на підставі відкритого на відповідального власника особового рахунку № [NUMBER] надається теплова енергія. Відповідач за надану теплову енергію плату не вносив, через що утворилася заборгованість за період з 01.10.2016 по 01.12.2021 в сумі 16702,29 грн. Оскільки в добровільному порядку відповідач не бажає оплатити заборгованість за надані послуги, позивач просить дану заборгованість, а також 3% річних в сумі 572,28 грн за період з 01.03.2019 до 01.12.2021 та інфляційні витрати в сумі 1280,02 грн за такий саме період, та плату за абонентське обслуговування в сумі 120,52 грн за період з 01.10.2020 до 01.12.2021 стягнути з відповідача на свою користь, а також стягнути з нього суму сплаченого судового збору 2270,00 грн. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, зазначивши у позові про розгляд справи за її відсутності та надавши у заяві згоду на ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач до суду не з`явився по невідомій суду причині, про час та місце розгляду справи повідомлявся у порядку, передбаченому ЦПК України, клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило. Відзиву на позовну заяву до суду не надіслав, про свою позицію у справі не повідомив. Інших клопотань в порядку ст.222 ЦПК України учасниками справи суду не надано, підстави для вирішення справи шляхом укладення мирової угоди відсутні. ІІІ. Процесуальні дії у справі 10.01.2022 до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи здійснено запит щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідачів, відповідь на який надійшла до суду 20.01.2022. 24.01.2022 ухвалою суду відкрите спрощене позовне провадження у даній справі, призначено розгляд справи по суті в судовому засіданні 17.02.2022, відповідачу запропоновано подати суду відзив на позовну заяву. Розгляд справи відкладався через неявку відповідача та з причини введення 24.02.2022 на території України воєнного стану. В судовому засіданні 27.06.2022 у зв`язку із повторною неявкою відповідача, що повідомлявся належним чином про час та місце судового розгляду, врахувавши неподання ним відзиву та згоду позивача на проведення заочного розгляду справи, судом постановлено розглядати дану справу з ухваленням заочного рішення в порядку статей 280-282 ЦПК України за наявними у справі матеріалами. ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , у квартирі жилою площею 25,7 м2, на його ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . На підставі відкритого особового рахунку у період з жовтня 2016 року по листопад 2021 року включно відповідачеві у квартиру позивачем надавалась послуга з постачання теплової енергії, плата за користування якою відповідачем не вносилась, внаслідок чого виникла заборгованість за опалення в сумі 16702,29 грн, 3% річних 572,28 грн та інфляційні збитки 1280,02 грн, а також абонентська плата 120,52 грн. V. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Відповідно до п.8 Правил надання\~послуг з\~централізованого опалення\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення та\~типового договору\~про надання\~послуг з\~централізованого опалення\~постачання холодної\~та гарячої\~води і\~водовідведення,\~затверджених ПКМУ\~від 21.07.2005\~№630 (далі Правила №630), якими передбачені розрахунки для встановлення оплати послуг, послуги надаються споживачеві згідно з договором, що оформлюється на основі типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Згідно з п.2 Загальних положень Правил №630 централізоване опалення це послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу), яка надається виконавцем з використанням внутрішньобудинкових систем теплопостачання. За змістом п.4 Правил надання послуги з постачання теплової енергії, затверджених ПКМУ від 21.08.2019 №830 (далі Правила №830) послуга надається споживачу для потреб опалення або на індивідуальний тепловий пункт споживача для потреб опалення та приготування гарячої води. Згідно з ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 №2189-VIII (далі Закон №2189-VIII) взаємодія між учасниками відносин у вказаній сфері здійснюється виключно на договірних засадах. Як встановлено п.п.39,40 Правил №830, споживач не звільняється від оплати послуги, отриманої ним до укладення відповідного договору Відповідно до ст.ст.19, 19-1 ЗУ «Про теплопостачання» від 02.06.2005 №2633-IV (далі Закон №2633-ІV) споживачі теплової енергії повинні щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за спожиту (отриману) теплову енергію. Відповідно до ст.9 Закону №2189-VIII споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором, дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Пунктом 18 Правил №630 визначено порядок обігу та оплати послуг. Так, розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. Як вбачається з актів про підключення та відключення жилого будинку [ADDRESS] до системи централізованого опалення, у опалювальні періоди 2017-2021 років будинок підключався до та відключався від системи централізованого опалення у звичайному режимі (жовтень-листопад та квітень відповідно). Судом встановлено, що між сторонами існують фактичні договірні відносини з надання і отримання послуг у вигляді теплової енергії на підставі відкритого особового рахунку. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про захист прав споживачів» договором є усний чи письмовий правочин між споживачем і продавцем (виконавцем) про якість, терміни, ціну та інші умови, за яких реалізується продукція. Підтвердження вчинення усного правочину оформляється квитанцією, товарним чи касовим чеком, квитком, талоном або іншими документами. Згідно з п.20 Правил №630 плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Відповідно до положень ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» договір про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведеня, що надаються з використанням внутрішньо будинкових систем, укладається з виконавцем та споживачем фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання є договором приєднання. Частиною першою статті 634 ЦК України визначено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки від відповідача не надходило будь-яких заперечень та пропозицій щодо договірних відносин, слід вважати, що у спірний період між сторонами встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання теплопостачання на підставі відкритого особового рахунку та положень ст.11 ЦК України, що обумовило виникнення у відповідача зобов`язання з оплати послуг з постачання теплової енергії на користь позивача. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, така відмова не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, тому позивач має право на стягнення заборгованості, яка виникла за надану відповідачам теплову енергію. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, суд вбачає, що позивачем доведена наявність заборгованості відповідача перед ним та, відповідно, існування підстав для звернення до суду із вимогами про стягнення заборгованості. Оцінивши обставини справи і наявні докази, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надану теплову енергію за період з 01.10.2016 по 01.12.2021 в сумі 16702,29 грн, 3% річних в сумі 572,28 грн за період з 01.03.2019 до 01.12.2021, інфляційні витрати в сумі 1280,02 грн за такий саме період, та плату за абонентське обслуговування в сумі 120,52 грн за період з 01.10.2020 до 01.12.2021. VІ. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved