Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за природний газ. Посилався на те, що відповідач [PERSON] проживає за адресою [ADDRESS] , є споживачем природного газу, однак своєчасно за газ не сплачує. Внаслідок несвоєчасної сплати за природний газ, у відповідача утворилася заборгованість, яка за період з грудня 2019 року по грудень 2021 року становить 14808 грн. 79 коп. З заявою про реструктуризацію заборгованості відповідач не зверталася. У добровільному порядку погасити наявну заборгованість відповідач не бажає. Просив стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Чернівцігаз збут» заборгованість за спожитий природний газ у сумі 14808 грн. 79 коп., а також: 946 грн. 66 коп. - втрат від інфляційних процесів, 336 грн. 01 коп. - три відсотка річних та понесені судові витрати. Відзиву на позов відповідачем подано не було. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позов підтримав. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлялася належним чином за останнім відомим місцем проживання в порядку, передбаченому положеннями ст.130,131 ЦПК України, про що у справі є належні докази, про причини відсутності не повідомила. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. З урахуванням викладеного, а також наявністю згоди позивача на проведення заочного розгляду даної справи, суд вважає за можливе на підставі ст. 280 ЦПК України розглянути вказану справу у відсутності відповідача, на підставі наявних у справі доказів. Згідно положень ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Згідно з інформацією Адресно-довідкового підрозділу УДМС України в Чернівецькій області, встановлено, що відповідач [PERSON] , [INFO] на даний час згідно наданих відомостей не значиться, а тому дана інформація не дає можливостей встановити зареєстроване місце проживання фізичної особи (а.с.20). Однак, позивач просить стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії за адресою [ADDRESS] . При цьому, як вбачається з довідки про підтвердження факту споживання природного газу споживачем та наявного у нього діючого постачальника газу від 14.04.2022 року, [PERSON] підключена до газорозподільної системи Оператора ГРМ та проводить споживання природного газу за адресою: [ADDRESS] ЕІСкод - 56ХМ40А708654663 (а.с.14). Правовідносини з приводу газопостачання регулюються нормами Закону України «Про ринок природного газу» від 09 квітня 2015 року, постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30 вересня 2015 року № 2498 «Про затвердження Типового договору розподілу природного газу», Правил постачання природного газу, затверджених постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2496, Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2494. У відповідності до підпункту 33 пункту 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу», ринок природного газу це - сукупність правовідносин, що виникають зокрема у процесі постачання природного газу, а також надання послуг з його розподілу. У відповідності до пункту 3 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем договір розподілу природного газу є публічним та укладається з урахуванням статей 633, 634, 641, 642 ЦК України, за формою Типового договору розподілу природного газу. Договір розподілу природного газу між оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті регулятора та оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору (пункт4 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Пунктом 5 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем визначено, що для забезпечення приєднання до договору розподілу природного газу всіх фактично підключених до/через ГРМ споживачів (у тому числі побутових споживачів) оператор ГРМ в установленому цією главою порядку направляє кожному споживачу супровідним листом за формою додатка 3 до типового договору розподілу природного газу сформовану заяву-приєднання до умов договору розподілу природного газу з персоніфікованими даними споживача та його об`єкта, що складається за формою додатка 1 (для побутових споживачів) до типового договору розподілу природного газу. Персоніфіковані дані мають бути достатніми для проведення розрахунків та визначення об`єму споживання природного газу, крім іншого мають містити норми споживання природного газу у розрізі 12 календарних місяців (норма застосовується щодо побутових споживачів без лічильника газу). У разі незгоди споживача приєднуватися до умов договору розподілу природного газу споживач не має права використовувати природний газ із ГРМ та має подати до оператора ГРМ письмову заяву про припинення розподілу природного газу на його об`єкт. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви -приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу (пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ). Згідно з вимогами цього пункту здійснюється приєднання до договору розподілу природного газу споживачів-замовників, які отримують технічний доступ до ГРМ. Відповідно до вимог ст.ст. 67-68 ЖК України, плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплову енергію та інші послуги) береться, крім квартирної плати, за затвердженими в установленому порядку тарифами. Положеннями ст.322 ЦК України визначено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно п. 14 розділу ІІІ Правил постачання - розрахунковим періодом для визначення розміру оплати послуг з газопостачання побутовим споживачам є календарний місяць. Судом встановлено, що відповідач наданими ТОВ «Чернівцігаз Збут» послугами користувалася, проте, ухиляється від виконання своїх зобов`язань щодо проведення оплат за спожитий природний газ. З дослідженого у судовому засіданні розрахунку заборгованості, наданого позивачем, судом встановлено, що у відповідача за період з грудня 2019 року по грудень 2021 року наявна заборгованість у розмірі 14808 грн. 79 коп. (а.с.7-8). Зазначений розрахунок відповідачем будь-якими доказами спростований не був. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню. На підставі наведеного та

Outcome: approved