Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту посилаючись на те, що з 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. Розпорядженням Кабінету Міністрів України від 06.03.2022 року № 204-р фактично затверджено перелік адміністративно-територіальних одиниць, на території яких проводяться бойові дії, до якого входить й Донецька область. В місті Маріуполь Донецької області протягом березня-квітня 2022 року тривали постійні активні бойові дії. В наслідок бойових дій 05.04.2022 року загинула його бабуся [PERSON] , [INFO] , яка на той час за станом свого здоров`я перебувала у його батьків по [ADDRESS] , де точилися активні бойові дії безпосередньо у житловому кварталі (недалеко від Маріупольського морського торгівельного порту). В наслідок бойових дій батьківський будинок за вказаною адресою зазнав руйнувань. Враховуючи те, що жодні органи державної влади та місцевого самоврядування України, будь-які інші підприємства, установи та організації у м. Маріуполь, в тому числі швидка медична допомога (лінія 103), медичні працівники та поліція (лінія 102), на той момент фактично не функціонували, а в районі проживання йшли активні бойові дії, то його батьки - [PERSON] та [PERSON] , 07.04.2022 року власними силами поховали його бабусю на території домоволодіння за вказаною адресою, отримати лікарське свідоцтво про смерть відповідно не мали можливості. Смерть бабусі батьки зафіксували на фотокамеру мобільного телефону та 08.04.2022 року змушені були залишити територію м. Маріуполь та Донецької області через небезпеку за своє життя та здоров`я. Встановлення факту смерті бабусі необхідно для державної реєстрації смерті бабусі та для подальшого оформлення спадкових прав. В судовому засіданні заявник обставини викладені в заяві, заявлені вимоги підтримав, просив її задовольнити. Зауважив, що від попадання в будинок бабуся загинула. На той час не було ні світла, ні води, не працювали органи державної влади. Протягом трьох днів батьки намагалися поховати бабусю, та через обстріли поховали в дворі. Встановлення факту необхідно для державної реєстрації, отримання спадщини та відшкодування шкоди. Фізичних ушкоджень бабуся не отримала. До суду представник зацікавленої особи не з`явився, надіслав лист про слухання справи без його участі відповідно до фактичних обставин. В судовому засіданні були допитані свідки [PERSON] та [PERSON] , які є батьками заявника. Свідок [PERSON] зазначив, що [PERSON] є його матір`ю, разом проживали в [ADDRESS] . 05.04.2022 року близько 15 годині мамі занесли в кімнату обід, відбувся вибух, удар, в будинок потрапив снаряд, знесло кришу. Мама втратила свідомість. Він з дружиною посадили її, але вона похилилася, тоді зрозуміли, що мати померла. Перевіряли дзеркалом, ознак життя не було. Осколкових поранень не бачив. Не знали як поховати мати, оскільки постійно відбувалися обстріли міста, установи не працювали. Він зробив фотознімки, відео, потім із шафи зробили ящик, та після чергового обстрілу закопали на городі біля будинку. Сусіди (хлопці) допомагали ховати. Мати померла [INFO] об 15.06 годині. Свідок [PERSON] зазначила, що [PERSON] є матір`ю її чоловіка, та відповідно свекрухою. Вони разом з чоловіком та його матір`ю жили в м. Маріуполі. В той день свекруха була в кімнаті, було холодно, їй занесли поїсти, та вийшли до іншої кімнати. Стався вибух, до кімнати двері заклинило. Коли зайшли до кімнати побачили, що [PERSON] схилилася, вони з чоловіком намагалися її посадити, дати води, але вона завалювалась, зіниці дивилися на верх. Поклали її на ліжко, бабуся видихнула раз, другий і більше ознак життя не було. Перевіряли дзеркалом, пульс, її рука обвисла. На її (свідка) думку, вибухова хвиля спричинила смерть бабусі. Ознак осколкових порань на тілі бабусі не було. Державні органи не працювали, лікарня була зруйнована. Через постійні обстріли по вулиці не можливо було пересуватись. У зв`язку з обстрілами два дні копали могилу для бабусі, допомагали сусіди. Труну зробили із шафи. [PERSON] померла [INFO] приблизно о 15.00 годині. Вислухавши пояснення заявника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступного. Встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Маріуполь, Донецької області. Проживала та була зареєстрована в м. Маріуполі. [PERSON] є матір`ю [PERSON] , та бабусею [PERSON] . [PERSON] є матір`ю [PERSON] . З 24.02.2022 року на території України запроваджено та діє воєнний стан через збройну агресію Російської Федерації проти України. В місті Маріуполь Донецької області протягом березня-квітня 2022 року тривали постійні активні бойові дії. Дані обставини є загально відомими та доказуванню не підлягають. Встановлено, що [PERSON] проживала разом із сином [PERSON] та [PERSON] в [ADDRESS] (приватний будинок). 05.04.2022 року приблизно о 15.00 годині будинок [ADDRESS] зазнав руйнував, та після деблокування кімнати, де знаходилась [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] знайшли [PERSON] непритомною, та згодом вона померла. Ознак осколкових поранень не виявлено, причина смерті невідома. Оскільки на момент смерті [PERSON] в м. Маріуполі Донецької області відбувались активні бойові дії, державні органи не працювали, отримати лікарське свідоцтво про смерть не виявилось можливим. Факт смерті [PERSON] підтверджується поясненнями заявника, показами свідків, фотознімками, що додано до матеріалів справи. 10.06.2022 року Дніпровський районний у м. Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) відмовив в державній реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла в місті Маріуполі, у зв`язку з не наданням документів, що підтверджують факт смерті, які передбачені Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5, та рекомендовано звернутись до суду. Відповідно до п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке провадиться на підставі п. 4 ст. 273 ЦПК і полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлої, яке провадиться за правилами глави 35 ЦПК. Згідно із ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання. Відповідно до п. 1 Розділу 5 «Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні», затверджених наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18 жовтня 2000 року, підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 р. № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 р. за №1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. У даному випаду, встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті та для забезпечення прав та законних інтересів на території України. Оскільки неможливо провести реєстрацію смерті [PERSON] , яка є бабусею заявниці, законом не встановлено іншого порядку отримання свідоцтва про смерть, з метою забезпечення прав, свобод та законних інтересів заявника, суд вважає необхідним встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , померлої [INFO] в м. Маріуполь, Донецької області. На підставі викладеного та

Outcome: approved