Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до Долинської сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, посилаючись на те, що [INFO] померла його мати [PERSON] . На час відкриття спадщини позивачу не було відомо про наявність у [PERSON] нерухомого майна. Лише наприкінці літа 2021 року позивач випадково знайшов правовстановлюючий документ на земельну ділянку, а саме Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1№467562 виданий 23.08.2002 року Долинською сільською радою на ім`я [PERSON] , згідно якого вбачається, що його матері належало право власності на зазначену земельну ділянку. З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак у заведенні спадкової справи йому було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації № 1927/02-31 щодо необхідності звернення до суду. Оскільки, на думку позивача, строк для подачі заяви про прийняття спадщини був пропущений ним з поважних причин, він вимушений звернутись з позовом до суду. Позивач надав суду заяву в якій підтримав заявлені вимоги, просить суд їх задовольнити та розглянути справу за його відсутністю. Представник відповідача Долинської сільської ради Подільського району Одеської області у судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву в якій просить суд розглянути справу в його відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Третя особа, [PERSON] повідомлений належним чином про дату розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню. Як вбачається з матеріалів справи, [INFO] померла матір позивача - [PERSON] , що підтверджується копією повторно виданим свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Ананьївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 02 жовтня 2021 року. Після смерті [PERSON] залишилося майно, а саме земельна ділянка площею 2,83 гектара, про що 23 серпня 2002 року видано Державний акт на право приватної власності на землю серії Р1 №467562 Долинською сільською радою Ананьївського району Одеської області. З метою прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері, позивач, як спадкоємець за законом, звернувся до Ананьївської районної державної нотаріальної контори Одеської області, однак у заведенні спадкової справи йому було відмовлено з підстав пропуску строку для прийняття спадщини, про що надано письмові рекомендації № 1927/02-31 щодо необхідності звернення до суду. Згідно інформаційної довідки з спадкового реєстру № 67053605, інформація щодо заведення спадкової справи після смерті [PERSON] та щодо звернення інших спадкоємців з заявами про оформлення спадщини відсутня. При житті [PERSON] заповіти не складала, що підтверджується Витягом зі Спадкового реєстру №6705390 від 29.10.2021 року. Як вбачається з довідки Долинської сільської ради Подільського району Одеської області від 07.10.2021 року за вихідним №780, особи, які мали реєстрацію місця проживання разом із спадкодавцем [PERSON] по день її смерті, тобто по [INFO] , відсутні. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Згідно з частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. Відповідно п. 24 Постанови № 7 від 30 травня 2008 р. "Про судову практику у справах про спадкування" Пленум Верховного Суду України дав роз`яснення, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Верховний Суд у Постанові від 26.06.2019 року у справі № 565/1145/17 зауважив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємців; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. При вирішенні цивільно-правового спору суд враховує, що одним з проявів верховенства права є те, що право не обмежується лише законодавством як однією з його форм, а включає й інші соціальні регулятори. Суд вважає за необхідне зазначити, що ця позиція ґрунтується, в тому числі, на рішенні Конституційного Суду України від 02.11.2004 року № 15-рп/2004у справі № 1-33/2004. Стаття 17 Закону України "Про виконання рішення застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачає, що суди застосовують при розгляді справи Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Європейський суд з прав людини у справі "Ільхан проти Туреччини" від 27 червня 2000 року зазначив, що при вирішенні питання пропуску строку на вчинення дій має застосовуватись правило встановлення всіх обставин з певною гнучкістю і без надзвичайного формалізму, воно не застосовується автоматично і не має абсолютного характеру. Вказане, в сукупності з тим, що ніхто крім позивача на спадщину не претендує, вона до цього часу ніким не прийнята, відумерлою у встановленому законом порядку не визнана, представник відповідача не заперечує проти задоволення позову, що з урахуванням практики Європейського суду з прав людини та положень ст. 263 ЦПК України дає підстави суду дійти висновку, що позивач пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини і йому слід визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного,

Outcome: approved