Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Представник позивача Гомбаренко Е.Є., діючи в інтересах КП «Кривбасводоканал», звернулася до суду з позовною заявою 18 травня 2021 року, в якій просила суд стягнути солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь КП «Кривбасводоканал» заборгованість по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого постачання холодної води та водовідведення за адресою: [ADDRESS] за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2021 року в розмірі 34\~022 грн. 64 коп., а також нараховані в порядку ст.625 ЦК України збитки у вигляді інфляційних втрат 1783 грн. 05 коп. та 3% річних 742 грн. 00 коп.; стягнути з відповідачів судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що КП «Кривбасводоканал» надає послуги з централізованого постачання холодної води і водовідведення населенню, яке зобов`язане здійснювати оплату цих послуг відповідно до особового рахунку і встановлених тарифів. [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, що надаються щомісячно КП «Кривбасводоканал» за адресою: [ADDRESS] , де відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . У помешканні відповідачів відсутній засіб обліку води, тому нарахування здійснюється за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконкому Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року № 367 і введеними в дію з 01 січня 2013 року та відповідно до Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної і гарячої води, водовідведення», затверджених постановою КМУ від 21 липня 2015 року.\~У зв`язку з неналежним виконанням споживачами своїх зобов`язань, за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2021 року утворилась заборгованість в загальному розмірі 34\~022 грн. 64 коп., на яку позивачем нараховано в порядку ст.625 ЦК України збитки у вигляді інфляційних втрат 1783 грн. 05 коп. та 3% річних 742 грн. 00 коп. Працівниками підприємства направлено споживачам лист з вимогою погасити наявну заборгованість в добровільному порядку, що ними не виконано, у зв`язку з чим представник позивача, діючи від імені та в інтересах КП «Кривбасводоканал», вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 06 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду з відкриттям спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін (а.с.13). Правом на участь в судовому засіданні представник позивача КП «Кривбасводоканал» Голотяк М.С. не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності за наявними у справі матеріалами. Пред`явлені вимоги підтримала з підстав, викладених у позові. Проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON] ) правом на участь в судовому засіданні також не скористалась, подавши заяву про розгляд справи за її відсутності. При цьому визнала факт наявності заборгованості перед КП «Кривбасводоканал» в житловому приміщенні, розташованому за адресою: [ADDRESS] , власником якого вона є. Позовні вимоги визнала частково, а саме просила суд стягнути заборгованість в межах строку позовної давності, який просила застосувати. Відповідач [PERSON] про свою участь у розгляді справи не заявила, відзив на позов не подала. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась неодноразово у встановленому законом порядку, однак не з`явилась, заяв про відкладення розгляду справи від неї до суду не надходило. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, суд вважає за можливе ухвалити рішення за відсутності сторін з урахуванням висловленої позиції по справі представником позивача та відповідачем [PERSON] за обсягом наявних у справі доказів. Суд акцентує увагу на тому, що навіть в умовах воєнного стану, введеного у зв`язку\~з військовою\~агресією Російської\~Федерації проти\~України Указом Президента\~України №64/2022\~від 24\~лютого 2022\~року та в черговий раз продовженого з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб на підставі Указу Президента України №341 від 22 травня 2022 року, затвердженого Законом України №2263-ІХ від 22 травня 2022 року, право особи на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до ст.ст.10, 26 \~Закону України «Про правовий режим воєнного стану» \~у період воєнного стану повноваження \~судів не можуть бути припинені. Інших заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись. Дослідивши\~ письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, враховуючи позицію представника позивача, відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог з огляду на таке. Судом встановлено, що КП «Кривбасводоканал», засновником та власником якого є орган місцевого самоврядування в особі Криворізької міської ради, по специфіці своєї виробничої діяльності забезпечує населення та інших споживачів послугами водопостачання, транспортування питної води споживачам по водопровідним мережам; забезпечення транспортування стічних вод по колекторам та каналізаційним мережам, їх очищення на очисних спорудах. Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживачем комунальних послуг є фізична особа, яка отримує житлово-комунальну послугу. Згідно з ч.3 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Отже, відповідно до зазначеної норми та за змістом Закону України «Про житлово-комунальні послуги», проживаючі та/або зареєстровані у квартирі споживачі комунальних послуг зобов`язані вносити плату за їх використання. Як слідує з матеріалів справи, [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, що надаються КП «Кривбасводоканал» за адресою: [ADDRESS] . Відповідачі значаться зареєстрованими за даною адресою, зокрема [PERSON] (дійсне прізвище - [PERSON] , а.с.12, що перевірено судом за паспортним документом відповідача) - з 02 квітня 1987 року, [PERSON] - з 30 травня 2002 року і на момент ухвалення рішення. Окрім них в житловому приміщенні значиться зареєстрованим неповнолітній [PERSON] , [INFO] . Власником житлового приміщенні є [PERSON] , на ім`я якої відкрито особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5). Посилання відповідача [PERSON] на той факт, що відповідачі хоча й зареєстровані в квартирі, однак ніколи там не проживали та не проживають наразі, а тому не є споживачами послуг, суд відхиляє як такі, що не мають правового значення для вирішення даного спору, оскільки наявність реєстрації місця проживання осіб в житловому приміщенні зобов`язує, зокрема, по його утриманню та нести відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг незалежно від місця фактичного проживання. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 21 жовтня 2019 року у справі №756/10344/14. Визначаючи характер спірних правовідносин з централізованого постачання холодної води та водовідведення, суд приходить до висновку, що вони склались у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їх виробником (виконавцем) і споживачем, а тому регулюються положеннями ЦК України, Законами України «Про житлово-комунальні послуги», Про питну воду та питне водопостачання, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затвердженими\~постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630\~(далі - Правила №630). Суб`єктами правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є: орган державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг; учасники -\~споживачі (індивідуальні\~та колективні); 2)\~управитель; 3) виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст.4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст.5 Закону України "Про житлово-комунальні послуги", залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного\~майна багатоквартирного\~будинку,\~зокрема прибирання\~внутрішньобудинкових приміщень\~та прибудинкової\~території,\~виконання санітарно-технічних\~робіт,\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем\~(крім\~обслуговування внутрішньо\~будинкових систем,\~що використовуються\~для надання\~відповідної комунальної\~послуги у\~разі укладення\~індивідуальних договорів\~про надання\~такої послуги,\~за умовами\~яких обслуговування\~таких систем\~здійснюється виконавцем),\~утримання ліфтів\~тощо; купівлю\~електричної енергії\~для забезпечення\~функціонування спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; поточний\~ремонт спільного\~майна багатоквартирного\~будинку; 2) комунальні послуги послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом 1 ч.1 ст.7 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п.5 ч.2 ст.7 цього Закону такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Судовим розглядом встановлено, що договір про надання послуг з питного водопостачання та водовідведення між відповідачами та КП Кривбасводоканал не укладався, але житлово-комунальні послуги відповідачам надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Разом з тим, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Відповідна правова позиція сформульована у постановах Верховного Суду України від 20 квітня 2016 року у справі №6-2951цс15, від 26 вересня 2018 року у справі №750/12850/16-ц, та постанові Верховного Суду від 06 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16. Згідно із ч.1 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч.1 ст.901, ч.1 ст.903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює\~оплату за\~спожиті житлово-комунальні\~послуги щомісяця,\~якщо інший\~порядок та\~строки не\~визначені відповідним\~договором. Споживач\~не звільняється\~від оплати\~житлово-комунальних\~послуг,\~отриманих ним\~до укладення\~відповідного договору. За\~бажанням споживача\~оплата житлово-комунальних\~послуг може\~здійснюватися шляхом\~внесення авансових\~платежів згідно\~з умовами\~договору про\~надання відповідних\~житлово-комунальних\~послуг. Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання», споживач зобов`язаний своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Пунктами 11,21 Правил №630 встановлено, що плата за послуги нараховується згідно з показниками будинкового засобу обліку води, а у разі його відсутності (несправності) за нормативами (нормами) споживання: у разі відсутності засобів обліку води, встановлених у квартирі (будинку садибного типу); у разі несправності квартирних засобів обліку, що не підлягає усуненню, з моменту її виявлення; у разі відсутності у виконавця показань квартирних засобів обліку за нарахований період з подальшим перерахунком відповідно до п.13 цих Правил. Згідно з п.п.17, 18, 21 Правил №630, послуги з водовідведення оплачуються споживачем з розрахунку обсягу витрат холодної та гарячої води згідно з нормативами (нормами) споживання або показаннями засобів обліку води. Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк. У разі відсутності у квартирі (будинку садибного типу) та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами (нормами) споживання: з централізованого постачання холодної та гарячої води і водовідведення - з розрахунку на одну особу та на ведення особистого підсобного господарства. Судовим розглядом встановлено, що у житловому приміщенні відповідачів по [ADDRESS] відсутній засіб обліку води, тому нарахування здійснюється за науково обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення м. Кривого Рогу, затвердженими рішенням виконкому Криворізької міської ради від 12 грудня 2012 року № 367 і введеними в дію з 01 січня 2013 року та відповідно до Правил №630, на кожну зареєстровану особу. У відповідності до ст.ст.525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Протягом періоду з 01\~квітня 2014\~року по\~31\~березня 2021\~року позивач свої зобов`язання по наданню послуг з централізованого постачання холодної води та водовідведення за вищевказаною адресою виконував належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 34\~022\~грн.\~64\~коп., що\~підтверджується розрахунком\~заборгованості (а.с.5),\~який суд вважає\~належним та\~допустимим доказом,\~оскільки здійснений\~у відповідності\~до вимог\~чинного законодавства за нормами постачання холодної води, за науково-обґрунтованими нормативами питного водопостачання, водоспоживання та водовідведення населення міста Кривого Рогу, з урахуванням кількості зареєстрованих в житловому приміщенні осіб.Факт наявності заборгованості відповідачем [PERSON] не заперечувався в ході судового розгляду справи. Жодних доказів в його спростування судом не встановлено, а відповідачами не надано, у зв`язку з чим суд вважає, що наданий позивачем письмовий доказ відповідає вимогам ст.95 ЦПК України. Таким чином, суд дійшов висновку про те, що відповідачами по справі неналежно виконувались обов`язки з оплати послуг з централізованого постачання холодної води і водовідведення, за адресою: [ADDRESS] . Разом з тим, суд вважає обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу, доводи відповідача [PERSON] про те, що заборгованість за період з 01 квітня 2014 року по 31 березня 2021 року в розмірі 34 022 грн. 64 коп. заявлена з пропуском строку позовної давності, про застосування якого вона подала відповідну заяву. Так, ст.ст.256, 257 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч.3 ст.267 ЦК України суд застосовує позовну давність лише за заявою сторони у спорі, зробленою до ухвалення судом рішення. Тлумачення цієї норми, положення якої сформульоване зі словом «лише» (аналог «тільки», «виключно»), та відсутність будь-якого іншого нормативно-правового акта, який би встановлював інше правило застосування позовної давності, дає підстави для твердження, що із цього положення випливає безумовний висновок, відповідно до якого за відсутності заяви сторони у спорі позовна давність судом не застосовується. Тобто цією нормою встановлені суб`єктивні межі застосування позовної давності, а саме передбачені випадки, до яких позовна давність не застосовується судом у зв`язку з відсутністю відповідної заяви сторони у спорі. Таким чином, позовна давність є диспозитивною, а не імперативною в застосуванні: без заяви сторони у спорі ні загальна, ні спеціальна позовна давність застосовуватися не може за жодних обставин, оскільки можливість застосування позовної давності пов`язана лише із наявністю про це заяви сторони. Суд за власною ініціативою не має права застосувати позовну давність. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 листопада 2018 року у справі №183/1617/16 зазначила, що для цілей застосування ч.ч.3, 4 ст.267 ЦК України поняття «сторона у спорі» може не бути тотожним за змістом поняттю «сторона у цивільному процесі»: сторонами в цивільному процесі є такі її учасники як позивач і відповідач, тоді як сторонами у спорі є належний позивач і той належний відповідач, до якого звернута відповідна матеріально-правова вимога позивача. У спорі з декількома належними відповідачами, в яких немає солідарного обов`язку (до яких не звернута солідарна вимога), один з них може заявити суду про застосування позовної давності тільки щодо тих вимог, які звернуті до нього, а не до інших відповідачів. Останні не позбавлені, зокрема, прав визнати ті вимоги, які позивач ставить до них, чи теж заявити про застосування до цих вимог позовної давності. Для застосування позовної давності за заявою сторони у спорі суд має дослідити питання її перебігу окремо за кожною звернутою до цієї сторони позовною вимогою, і залежно від установленого дійти висновку про те, чи спливла позовна давність до відповідних вимог. Аналогічна позиція щодо застосування строку позовної давності до солідарних вимог за заявою одного з відповідачів висловлена Верховним Судом у постанові від 26 квітня 2022 року по справі № 367/8426/17. Частина 4 статті 267 ЦК України визначає, що поза межами позовної давності вимоги задовольнятися не можуть, і сплив цього строку є підставою для відмови у позові. Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст.261 ЦК України. За загальним правилом, перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила(ч.1 ст.261 ЦК України), а за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (ч.5 ст.261 ЦК України). Частиною 1\~статті 32 Закону "Про житлово-комунальні послуги" встановлено, що плата за послуги нараховується щомісячно. Крім того, обов`язок споживача оплатити надані послуги встановлено ст. 19 Закону України Про теплопостачання. Пунктом 18 Правил №630, передбачено, що розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено іншого строку. Відтак перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення щомісячного платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, оскільки позивачем не надано доказів погодження між сторонами іншого строку. Як встановлено судом, відповідачі в межах заявленого періоду жодного разу не сплачувати вартість послуг, що надавались КП Кривбасводоканал, при цьому не оспорювали факт наявності заборгованості. У свою чергу, позивач звернувся до суду з даним позовом 18 травня 2021 року, тобто з пропуском трирічного строку позовної давності до вимог по заборгованості, нарахованим до 18 травня 2018 року. Доказів його переривання в матеріалах справи не має. Відтак, оскільки відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою про застосування позовної давності, а позивач подав позов з порушенням вказаного строку, суд,

Outcome: partial