Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Процедура (рух справи) : У березні 2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Репецький В.О., звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису за №1016 від 19.05.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 20 088 грн. 30 коп., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року, відповідно до ст.187, ч.4 та ч.6 ст.19, ч.ч. 1-4 ст.274 ЦПК України, позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Представник позивача надав суду письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, заявлені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача та треті особи про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явилися. Відповідно до вимог частини першої статті 280 ЦПК України, зі згоди позивача, суд ухвалив про проведення заочного розгляду справи на підставі доказів, які є у справі. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу судом в силу ч. 2 ст.247 ЦПК України не здійснюється. Аргументи позивача, [PERSON] : Позовні вимоги позивач мотивує тим, що 21.02.2022 р. в мобільному додатку «Дія» вона дізналася про відкриття щодо неї виконавчого провадження №68676487 з примусового виконання виконавчого напису, вчиненого 19.05.2021 р. приватним нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф., який зареєстровано в реєстрі №1016. Ознайомившись з наявними у виконавчому провадженні документами, позивач вважає, що стягнена з неї за виконавчим написом сума є безпідставною, та спірною, а саме вчинення виконавчого напису є протиправним, та таким що вчинене всупереч вимог чинного законодавства. Позивач зазначає, що вона ніколи не проживала на території міста Київ, не має майна на території м. Київ чи Київської області, а тому відсутні законні підстави вчиняти виконавчий напис на території Київського міського нотаріального округу. Окрім того посилається на те, що жодних договорів або кредитних угод з ТОВ "Мілоан" вона не укладала та не підписувала, коштів не отримувала, а тому вимушена звернутись до суду для захисту своїх прав. Враховуючи вищевикладене, позивач вважає, що є достатні правові підстави визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.№1016 від 19 травня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в сумі 20 088 грн. 30 коп. В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка, [PERSON] , надала суду такі докази: - копію оспорюваного виконавчого напису нотаріуса; - копію постанови про відкриття виконавчого провадження; - копію заяви про примусове виконання рішення; - копію кредитного договору №2032901 та графіку розрахунків. Аргументи відповідача, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал": Відповідач про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином, без поважних причин в судове засідання представник відповідача повторно не з`явився, причини своєї неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не надав, заяв про розгляд справи за його відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Отже, про можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суд не повідомив. Аргументи третіх осіб, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф.та приватного виконавця виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О.: Треті особи про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином, без поважних причин в судове засідання повторно не з`явилися, причини своєї неявки суду не повідомили, заперечень на позовну заяву у встановлений судом строк до суду не надали, заяв про розгляд справи за їх відсутності чи про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Розглянувши справу в порядку спрощеного позовного провадження, дослідивши матеріали справи та зміст заяви позивача по суті справи, оцінивши у єдності та в сукупності надані позивачем докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, проаналізувавши норми права, які регулюють спірні правовідносини, суд дійшов таких висновків. Встановлені судом обставини справи: Згідно наданої позивачем копії кредитного договору №2032901, укладеного 28 лютого 2020 року між ТОВ "Мілоан" та [PERSON] , останній надано кредит у розмірі 8000 грн. строком на 7 днів. Позивач зазначає, що жодних договорів або кредитних угод з ТОВ "Мілоан" вона не укладала та не підписувала, коштів не отримувала. 19 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич Оксана Федорівна вчинено виконавчий напис (зареєстрований в реєстрі № 1016) про звернення стягнення з [PERSON] за кредитним договором 2032901 від 28.02.2020, укладеним з ТОВ "Мілоан", правонаступником усіх прав та обов'язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги №58-МЛ від 29.12.2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", заборгованість за період з 29.12.2020 по 25.02.2021 року в розмірі 20 088грн. 30 коп. 17 лютого 2022 року приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68676487 з примусового виконання виконавчого напису № 1016 від 19.05.2021 року, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в розмірі 20 088,30 грн. У березні 2022 року [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Репецький В.О., звернулася до суду із позовом про визнання виконавчого напису за №1016 від 19.05.2021 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості у розмірі 20 088 грн. 30 коп., таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 14 березня 2022 року задоволено заяву позивачки про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оспорюваного виконавчого напису. Відповідач, ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", отримавши копію ухвали суду про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви, не надіслав до суду відзиву на позовну заяву, отже, про свої можливі заперечення проти позовних вимог відповідач суду не повідомив. Вказані обставини справи підтверджуються належними та допустимими доказами, відповідачем не спростовані. Оцінка суду: Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно зі ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом "Про нотаріат" та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону "Про нотаріат"). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" та Глава 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п. 1.1-1.2 Глави 16 Порядку та ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Зокрема для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, для одержання виконавчого напису за стягнення заборгованості, що випливають з кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Суд зазначає, що виконавчий напис може бути вчинений нотаріусом лише після перевірки безспірності заборгованості. Розмір заборгованості не є безспірним, якщо банк не наддав доказів на підтвердження розміру заборгованості боржника. Зазначеного у виконавчому написі, доказів на підтвердження своєчасного повідомлення боржника про наявність цієї заборгованості тапро відповідні розрахунки. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19). У вказаній постанові Верховний Суд зазначив, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень ст. ст. 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Відповідно до ст. ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов'язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Висновок суду: Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал", до суду відзив на позовну заяву не подав, будь-які докази на спростування позовних вимог суду не надав. В зв`язку з чим, відповідно до правил ч.10 ст. 84 ЦПК України, суд визнає встановленою обставину, що сума заборгованості позивача не є безспірною. Разом з тим, до суду відповідачем не надано належних доказів, які б містили суми та дати, з яких можливо було б встановити, коли боржник отримав кредит та в якому розмірі, коли проводив оплату, якщо проводив, за вказаним кредитним договором, скільки днів прострочення сплати заборгованості, тобто чи є сума, заявлена банком до стягнення безспірною. Крім того, відсутня засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яка має містити період, за який нарахована заборгованість, тому є не зрозумілим, з яких міркувань виходив нотаріус при вчиненні виконавчого напису. Отже, суду відповідачем та третьою особою не надана банківська виписка з рахунку [PERSON] , яка повинна відповідати вимогам до виписки з рахунку, який має містити суми заборгованості та строки її погашення, відповідно до підпункту Б пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 № 1172. Разом з тим, всупереч вимогам п. п. 2.3 п. 2 Глави 16 Розділу II Порядку, відповідачем не надано доказів того, що він надсилав позивачу письмову вимогу про усунення порушень, що є порушенням процедури вчинення виконавчого напису. Суд вважає доведеними обставини на які посилається позивач як на підставу своїх вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, оскільки відповідачем та третьою особою на стороні відповідача не надано суду достовірних, допустимих, належних та достатніх доказів, які б підтвердили правомірність виникнення у позивача зобов`язання погасити заборгованість, свідчили про безспірність заборгованості за кредитним договором і відповідно виникнення у відповідача права на отримання у нотаріуса виконавчого напису. Отже, суд вважає, що твердження позивача доведено під час судового розгляду. За таких обставин, нотаріус вчинив виконавчий напис всупереч вимогам статті 18 Цивільного кодексу України, статей 87 та 88 Закону України «Про нотаріат», пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Встановлені у судовому розгляді фактичні обставини справи, переконують суд у тому, що позовні вимоги є обґрунтованими та доведеними, а тому їх слід задовольнити, та визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О.Ф. №1016 від 19.05.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Фінансова Компанія "Кредит-Капітал" заборгованості в сумі 20 088 грн. 30 коп. Висновок суду щодо стягнення витрат на правничу допомогу: У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача судові витрати на правову допомогу у розмірі 3000 грн., на підтвердження чого надав договір про надання правової допомоги від 21.02.2022 року, акт виконаних робіт та наданих послуг за вказаним договором, квитанцію № б/н від 21.02.2022 року про отримання адвокатом 3000 грн. від [PERSON] . Положеннями ст. 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України від 05.07.2012 за N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон № 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 ч. 1 ст. 1 Закону № 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону N 5076-VI). Відповідно до ст. 19 Закону № 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру;- представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (ст. 30 Закону № 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Отже, витрати відповідача на професійну правничу допомогу дійсно мали місце та підтверджуються належними і допустимим доказами. За таких обставин, витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. підлягають відшкодуванню. На переконання суду, витрати на професійну правничу допомогу на задоволену суму є співмірними зі складністю цієї справи, наданим адвокатом обсягом послуг у суді, відповідають критерію реальності таких витрат, розумності їхнього розміру. Крім того, відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь позивача в сумі 992 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та в сумі 496 грн. 20 коп. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі викладеного,

Outcome: approved