Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Заявниця [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, заінтересована особа: територіальна громада в особі виконкому Криворізької міської ради Просить суд встановити факт, належності їй [PERSON] [INFO] , паспорт [NUMBER] , ІПН [NUMBER] , яка зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , правовстановлюючого документу, а саме Договору купівлі - продажу квартири серії АВЕ №133451, виданого та посвідченого 04.10.1999 року приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Літвіновою І.І., в якому зазначено що громадянка [PERSON] продала, а гр-ни [PERSON] , [PERSON] купили в равнодольову власність по 1 / 2 долі кожна квартиру, що складається з двох кімнат, жилою площею 29,4 кв.м. загальною площею 52.52 кв.м., в якому помилково зазначено ім`я заявника « [PERSON] », замість « [PERSON] ». В судове засідання заявник не з`явилася, надавши суду письмову заяву про розгляд справи без її участі, без застосування технічного запису, та просила заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документу задовольнити. Представник заінтересованої особи Виконавчого комітету Криворізької міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що 4 жовтня 1999 року [PERSON] та її мати [PERSON] купили в равнодольову власність по 1 / 2 долі кожна квартиру, за адресою [ADDRESS] , будинок під номером двадцять чотири, квартира сорок, що підтверджується договором купівлі-продажу квартири (а.с.10). 19.01.2022 року заявник звернулася в відділ реєстрації місця проживання громадян Виконкому Саксаганської районної у місті ради з приводу реєстрації її чоловіка [PERSON] , але адміністрація Виконкому Саксаганської районної у місті ради відмовила заявнику в її заяві на реєстрацію чоловіка за адресою [ADDRESS] ., у зв`язку з тим що в договорі купівлі - продажу квартири допущена помилка, а саме ім`я заявника зазначено як « [PERSON] » тоді як треба було вказати « [PERSON] », що підтверджується, заявою з поміткою про відмову (а.с.11). 19.01.2022 року заявник звернулася до приватного нотаріуса Літвінової І.І., яка завірила довір купівлі - продажу квартири в якому зазначила ім`я « [PERSON] », тоді як треба було « [PERSON] », з проханням виправити помилково зазначене ім`я « [PERSON] », але нотаріус заявнику відмовила, оскільки згідно інструкції про заповнення бланків, у договорі купівлі - продажу, виправлення помилок не допускається, і заявнику було запропоновано звернутися до суду с заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. Зі свідоцтва про народження заявника, виданого на російській мові її ім`я зазначено як « [PERSON] » (а.с.8), згідно паспорту громадянина України, заявник на українській мові зазначена як [PERSON] , а на російській як [PERSON] (а.с.4-5). Згідно даних свідоцтва про шлюб, заявник змінила своє дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] » (а.с.9) У зв`язку з вказаними розбіжностями в написанні ім`я заявника в її паспорті, свідоцтві про народження, та в правовстановлюючому документі Договорі купівлі-продажу квартири від 04.10.1999 року, в неї виниклі ускладнення щодо її законного права на розпорядження своїм правом власності на 1 / 2 частку квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки надає право на розпорядження своїм законним правом власності, а тому заявник змушена звернутися до суду. У зв`язку з вищевикладеним, приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для упорядкування та приведення у відповідність до вказаних у паспорті даних, а встановити цей факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Згідно ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України визначає, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. У відповідності з п. 6 ч. 1\~ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України\~суди розглядають справи про встановлення фактів належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по- батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1\~ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. Згідно\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995р. «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення»\~суд вправі розглядати справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі прізвище, ім`я, по-батькові якої зазначені в документі не збігаються в свідоцтві про народження, паспорті, свідоцтві про смерть, інше. Проте, сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджений документом. Таким чином, для заявника важливо, не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають із цього факту, це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим. Заявник не має можливості одержати новий чи внести зміни в наявний правовстановлюючий документ через те, що законодавством не передбачена така можливість. Таким чином, враховуючи, що встановлення факту належності правовстановлюючого документа має для заявника юридичне значення, оскільки необхідно для реалізації повноважень власника майна, суд приходить до висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме: факту належності правовстановлюючого документа є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

Outcome: approved