Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач звернулась до Чернівецького районного суду Вінницької області з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на неповнолітню дитину. Вказаний позов позивач обґрунтовує тим, що сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. При цьому, відповідач здоровий, працездатний, на утриманні інших дітей чи членів сім`ї немає. А тому, позивач просить суд стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду - 06 квітня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Позивач подала до суду заяву, у якій просила розглянути справу у її відсутність, зазначивши, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задоволити. Також, з огляду на те, що відповідач про час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом прядку шляхом публікації оголошення на вебпорталі судової влади України, в судове засідання повторно не з`явився, не заперечила проти ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач, будучи про час та місце розгляду справи повідомленим шляхом публікації оголошення про його виклик до суду на вебпорталі судової влади України, в судове засідання повторно без поважних причин не з`явився, відзив на позовну заяву до суду також направлено не було. А тому, з огляду на позицію позивача суд ухвалив провести заочний розгляд справи у відсутність відповідача, який належним чином повідомлений. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, наявні в ній докази в їх сукупності та співставленні дійшов наступного висновку. Сторони є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] . Відповідно до матеріалів справи, син проживає з позивачем та перебуває на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, що стверджується позивачем та в свою чергу не спростовано відповідачем. Стаття 180 СК України передбачає, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка дружини, батьків, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно із ст. 27 Конвенції про права дитини, прийнятої 44-ю сесією Генеральної Асамблеї ООН 20.11.1989, батько або (і) інші особи, що виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здатностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Разом з тим, постановою Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини та платника аліментів; наявність у останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатної дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, зі слів позивача на утриманні інших неповнолітніх дітей немає, а також, його обов`язок по утриманні своєї малолітнього сина, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини народження в твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду - 06 квітня 2022 року до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення суми платежу за один місяць. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру позовних вимог. Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - за подання позовів про стягнення аліментів. Тому, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір за подання позивачем позову про стягнення аліментів в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved