Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

До Галицького районного суду м.Львова надійшла позовна заява Волинського національного університету імені Лесі Українки до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про навчання у закладі вищої освіти. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що Наказом від 12.09.2020 року № 23-C(з) на підставі правил прийому до Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки у 2020 році та рішення приймальної комісії від 12.09.2020 року, протокол №45 [PERSON] було зараховано до складу студентів 1 курсу факультету фізичної культури, спорту та здоров`я, освітній ступінь бакалавр, денної форми навчання за спеціальністю 017 «Фізична культура спорт». освітньо-професійна програма «Фізична культура і спорт» за рахунок коштів фізичних та юридичних осіб. 1 вересня 2020 рок у між Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки (далі - Університет), правонаступником якого є Волинський національний університет імені Лесі Українки, та [PERSON] (далі Вступник) було укладено Договір про навчання у закладі вищої освіти № 81 (ФФКСЗ) 2020с (далі - Договір), згідно якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок коштів Вступника/Законного представника здійснити навчання за обраною Вступником спеціальністю 017 Фізична культура і спорт. [PERSON] взятих на себе зобов`язань по Договору у повному обсязі не виконав, в т.ч. i в частині оплати за надану освітню послугу. Наказом вiд 28.09.2021 року № 235/c [PERSON] було відраховано зі складу студентів 1 курсу групи ФКПС-12 (2020-2021 н.р.) факультету фізичної культури, спорту та здоров`я спеціальності 017 «Фізична культура і спорт». ОПП «Фізична культура і спорт» денної форми здобуття освіти за рахунок коштів фізичних та/або юридичних осіб за порушення умов контракту з 28.09.2021р. Університет шляхом надсилання претензії повідомив [PERSON] про наявну заборгованість та необхідність її погашення. Проте відповідачем сума боргу є не погашена. Ухвалою Галицького районного суду м.Львова від 18.03.2022 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду. Представник позивача в судове засідання не з`явився. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. До суду подав клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Відповідач в судове засідання 12.04.2022 року не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи. До суду повернувся конверт із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач в судове засідання 11.05.2022 року не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи. До суду повернувся конверт із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою». Відповідач в судове засідання 20.06.2022 року не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи. До суду повернувся конверт із зазначенням причини: «адресат відсутній за вказаною адресою». Клопотань про відкладення чи про розгляд справи у відсутності відповідача до суду не надходило. Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Тому, відповідач, в силу п.4 ч.8 ст.128, ч.9 ст.130 ЦПК України, вважається належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи. Суд вважає, що справу можливо слухати у відсутності представника позивача та відповідача, оскільки в матеріалах справи є достатньо належних доказів про права, обов`язки та взаємовідносини сторін. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, 01 вересня 2020 року між Східноєвропейським національним університетом імені Лесі Українки, правонаступником якого є Волинський національний університет імені Лесі Українки та [PERSON] було укладено Договір про навчання у закладі вищої освіти №81 (ФФКСЗ) 2020с, згідно якого Університет взяв на себе зобов`язання за рахунок вступника/Законного представника здійснити навчання за обраною Вступною спеціальністю 017 Фізична культура і спорт, а відповідач зобов`язався своєчасно вносити плату за навчання на рахунок позивача в розмірах та у строки, встановлені п. 15 даног Договору, тобто що замовник вносить оплату у безготівковій формі на розрахунковий рахунок Університету щомісячно. Відповідно до цього пункту Замовник повинен внести перший платіж не пізніше 10 днів з дати видачі наказу про зарахування у розмірі 1900 грн., а за на ступні місяці 2020/2021 в такому ж розмірі - до 25 числа за місяць, який передує звітному. Відповідно до витягу з наказу Східноєвропейського національного університету імені Лесі Українки №23-С(з) від 12.09.2020 року [PERSON] зараховано на навчання з 15 вересня 2020 року, студентом 1 курсу факультету фізичної культури, спорту та здоров`я, денної форми навчання за спеціальністю 017 Фізична культура і спорт, освітньо-професійна програма «Фізична культура і спорт». Згідно витягу з наказу Волонського національного університету імені Лесі Українки №235/с від 28 вересня 2021 року [PERSON] відраховано зі складу студентів 1 курсу групи ФКіС-12 (2020-2021 н.р.) факультету фізичної культури, спорту та здоров`я спеціальності 017 «Фізична культура та спорт». ОПП «Фізична культура і спорт» денної форми здобуття освіти за кошти фізичних та/або юридичних осіб за порушення умов контракту з 28.09.2021 року. З копій банківських виписок вбачається, що [PERSON] здійснив оплату частково, а саме 30.09.2020 року у сумі 1900 грн.; 26.10.2020 року у сумі 1900 грн.; 27.11.2020 року у сумі 1900 грн.; 28.12.2020 року у сумі 1900 грн. Таким чином, на момент відрахування [PERSON] заборгованість за надані освітні послуги становить 11 400 грн., що свідчить про невиконання останнього взятих на себе зобов`язань в частині своєчасної оплати за отриману освітню послугу. Згідно з ч. 1 ст. 73 закону України «Про вищу освіту» заклад вищої освіти відповідно до законодавства та статуту може надавати фізичним та юридичним особам платні послуги за умови забезпечення надання належного рівня освітніх послуг як основного статутного виду діяльності. Відповідно до ч. 6 ст. 73 Закону України «Про вищу освіту» розмір плати за весь строк навчання для здобуття відповідного ступеня вищої освіти, підвищення кваліфікації, а також порядок оплати освітньої послуги (разово, щороку, щосеместрово, щомісяця) встановлюються у договорі (контракті), що укладається між закладом вищої освіти та фізичною (юридичною) особою, яка замовляє платну освітню послугу для себе або для іншої особи, беручи на себе фінансові зобов`язання щодо її оплати. Договір про надання послуг навчання відноситься до договорів про надання послуг, питання про які регулюються главою 63 ЦК України. Статтею 901 ЦК України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до статті 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Вимогами статті 907 ЦК України передбачено, що договір про надання послуг може бути розірваний, у тому числі шляхом односторонньої відмови від договору, в порядку та на підставах, встановлених цим Кодексом, іншим законом або за домовленістю сторін. Порядок і наслідки розірвання договору про надання послуг визначаються домовленістю сторін або законом. За своїм змістом договір про надання послуг презюмується як оплатний. Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. У разі порушення боржником негативного зобов`язання кредитор незалежно від сплати неустойки та (або) відшкодування збитків і моральної шкоди має право вимагати припинення дії, від вчинення якої боржник зобов`язався утриматися, якщо це не суперечить змісту зобов`язання. Така вимога може бути пред`явлена кредитором і в разі виникнення реальної загрози порушення такого зобов`язання. Згідно зі ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов`язання або воно припиняється. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч. 5 ст. 653 ЦК України, якщо договір змінений або розірваний у зв`язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору. Відповідно до пункту 18 Договору визначено, що за несвоєчасну оплату освітніх послуг Вступник або Законний представник сплачує Університету пеню в розмірі 0,5%несплаченої суми за даним договором за кожен день прострочення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку розмір пені становить 19 798 грн. Суд погоджується з даним розрахунком. Частиною 2 статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до наданих позивачем розрахунків 3% річних від простроченої суми заборгованості становить 325,40 грн., а розмір інфляційних витрат становить 813,02 грн. Суд погоджується з даними розрахунку повністю. На підставі викладеного та враховуючи, що [PERSON] , належним чином не виконав зобов`язання за договором про навчання, у зв`язку з чим виникла заборгованість, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягнення сума судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved