Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

у грудні 2021 року позивач ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» звернулося до суду з вказаним позовом, посилаючись на те, що 31 серпня 2021 року між ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» та відповідачем було укладено договір № 788752649, у формі електронного договору згідно з вимогами Закону «Про електронну комерцію». Згідно з графіком платежів, що є невід`ємною частиною договору, строк кредитування становить 74 дні, з яких пільговий період - 14 днів, встановлений кредитний ліміт 5500 грн. Позичальником були укладені додаткові угоди до договору про збільшення кредиту: 2 вересня 2021 року - на 2250 грн.; 3 вересня 2021 року - на 3460 грн., а всього сума наданого кредиту становить 11210 грн. Відповідно до п. 3.1 вказаного договору за користування кредитом позичальник сплачує проценти в розмірі 1,69% та у пільговий період - 0,32%. Позивач взяті на себе зобов`язання за кредитним договором перед відповідачем виконав, та надав відповідачу кредит в розмірі 11210 грн. Відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконувала, в зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 22914,99 грн.. Позивач просить суд стягнути з відповідача на користь ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» заборгованість за договором № 788752649 від 31 серпня 2021 року у сумі 22914,99 грн. та судові витрати. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 4 січня 2022 року відкрито провадження по справі у порядку спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 36). У судовому засіданні 23 червня 2022 року сторони відсутні. Представник позивача подала до суду клопотання про розгляд справи без участі представника (а.с. 41-42). Відповідач про причини неявки суд не повідомила, відзив на позов до суду не подала, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження за наявними у справі матеріалами, а також суд ухвалив про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно із ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» є фінансовою установою, яка здійснюючи свою господарську діяльність надає кошти у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту (а.с. 8, 9). 31 серпня 2021 року між [PERSON] та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» було укладено договір кредитної лінії (оферта) № 788752649 у формі електронного документу з використанням електронного підпису, на підставі якого відповідачем був отриманий кредит в сумі 5500 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,69 % від суми кредиту за кожен день користування (у пільговому періоді 0,32%), строком на 74 дні, з яких пільговий період - 14 днів (а.с. 15, 16-17, 18). Позичальником були укладені додаткові угоди про зміну договору кредитної лінії № 788752649 від 31 серпня 2021 року про збільшення суми кредиту: 2 вересня 2021 року - на 2250 грн.; 3 вересня 2021 року - на 3460 грн. (а.с. 19-20). Всього сума наданого кредиту становить 11210 грн. На виконання цього договору відповідно до довідки № 24112021/2 від 23.11.2021 позивач через систему платежів LigPay перерахував [PERSON] кошти в розмірі 11210 грн. (а.с. 21). Відповідно до змісту електронного повідомлення про прийняття (акцепту) оферти, [PERSON] , підписавши його, погоджується з умовами наданої оферти ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» і підтверджує, що ознайомлена, повністю розуміє, зобов`язується неухильно дотримуватись укладеного Договору кредитної лінії № 788752649 від 31 серпня 2021 року, текст якого доступний в Мобільному додатку Кредитодавця та Правил надання коштів у позику, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, текст яких розміщений на веб-сайті ТОВ: www.smartiway.ua в розділі «юр.інфо». Відповідно до п. 3.2. Договору проценти за користування кредитом нараховуються за фактичне число календарних днів користування кредитом, починаючи з дня перерахування суми кредиту позичальнику до закінчення визначеного договором строку, на який надається кредит. Річна процента ставка складає 616,85% відсотків річних та у пільговий період 116,80% річних. Доказів не отримання вказаних коштів стороною відповідача суду надано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання відповідачем умов укладеного між сторонами кредитного договору. Перевіряючи обґрунтованість позовних вимог, суд приймає до уваги те, що відповідно до положень ч. 1, 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 627 Цивільного кодексу України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно з ч. 1 ст. 638 та ч. 1 ст. 640 Цивільного кодексу України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору. Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Аналіз вищенаведених норм права дає підстави для висновку, що віднесення кредитних договорів до договорів приєднання за тією ознакою, що позичальник позбавлений можливості запропонувати свої умови договору, можливе у разі укладення такого договору між банком (іншою фінансовою установою) та фізичною особою, яка не є суб`єктом підприємницької діяльності. При цьому предметом такого договору є споживче кредитування. Згідно п. 1 ч. 1 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію», електронна комерція - відносини, спрямовані на отримання прибутку, що виникають під час вчинення правочинів щодо набуття, зміни або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснені дистанційно з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем, внаслідок чого в учасників таких відносин виникають права та обов`язки майнового характеру. Відповідно до статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. (стаття 12 Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання, ч. 2 ст. 615 Цивільного кодексу України. Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів на суму кредиту у розмірах і в порядку, що встановлені договором. Якщо договір не містить умови про розмір процентів, він визначається обліковою ставкою банківського процента (ставкою рефінансування), встановленою Національним банком України. У разі відсутності іншої угоди проценти виплачуються щомісяця до дня повернення суми кредиту. Відповідно до ч. 1 статі 625 Цивільного кодексу України визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором становить 22914,99 грн., яка складається із: 11210 грн. - сума кредиту; 337,99 грн. - проценти за користування кредитом у пільговий період з 01.09.2021 по 14.09.2021 (14 днів) за ставкою 0,32%; 11704,99 грн. - проценти за користування кредитом після закінчення пільгового періоду з 15.09.2021 по 13.11.2021 (60 днів) за ставкою 1,69%. Зазначений розрахунок стороною відповідача спростовано не було, як і не було надано суду доказів належного виконання умов кредитного договору. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів (ч. 2 ст. 1056-1 ЦК України). Згідно положень ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до частини першої статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України). На момент розгляду справи відповідач не сплатила зазначену суму заборгованості. Будь-яких доказів, що підтверджують невідповідність розміру заборгованості умовам кредитного договору, суду надано не було. Розрахунок заборгованості відповідачем жодним чином не спростований. Умови договору також не оспорюються. В свою чергу, відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Крім того, за змістом ст.ст. 76, 77 ЦПК України, суд встановлює наявність або відсутність обставин, котрими обґрунтовують свої вимоги і заперечення сторони, на підставі доказів, які містять інформацію щодо предмета доказування. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог. Позивач просить суд стягнути із відповідача на користь ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН» понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. та на сплату судового збору в розмірі 2270 грн. Відповідно до ч.ч. 1, 3 п.1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, у тому числі, гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаними адвокатом робами (наданими послугами); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до частини п`ятої статті 137 ЦПК України у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Із матеріалів справи убачається, що на підтвердження понесених позивачем витрат на правову допомогу, останнім надано копії: договору про правове забезпечення підприємницької діяльності від 31 грудня 2020 року № 12/20, укладеного між адвокатом Руляковим В.В. та ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН», в особі директора Муратова В.С., який діє на підставі Статуту підприємства (а.с. 24-25); акту приймання - передачі послуг від 30 листопада 2021 року до договору № 12/20 про правове забезпечення підприємницької діяльності від 31 грудня 2020 року (підготовка позовної заяви про стягнення заборгованості з [PERSON] ) (а.с. 30); платіжного доручення № 8078 від 29 листопада 2021 року (а.с. 27); свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю (а.с. 28); ордеру на надання правничої (правової ) допомоги (а.с. 29). Матеріали справи не містять клопотання відповідача про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, а підстави для самостійного вирішення судом питання про зменшення цих витрат з урахуванням наведених обставин відсутні. Аналогічні правові висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду: від 04 червня 2019 року у справі № 9901/350/18 (провадження № 11-1465 цс 18); від 19 лютого 2020 року у справі№ 755/9215/15-ц (провадження № 14-382 цс 19); від 08 червня 2021 року у справі № 550/936/18 (провадження № 14-26 цс 21); від 07 липня 2021 року у справа № 910/12876/19 (провадження № 12-94 цс 20). Враховуючи положення ст. 137 ЦПК України, відсутність заперечень відповідача, суд приходить до висновку, що витрати на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2270 грн. (а.с. 7) слід стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача ТОВ «СМАРТІВЕЙ ЮКРЕЙН».

Outcome: approved