overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

25.08.2021 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Департамент з питань реєстрації Виконавчого комітету Полтавської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, де просила суд визнати [PERSON] , [INFO] (РНОКПП [NUMBER] ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, [ADDRESS] . В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилалась на те, що у квартирі [ADDRESS] , власником якої є позивач, зареєстрований відповідач але у ній не проживає, комунальні послуги не сплачує. Позивач просила визнати відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням. Позивач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити. Відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, відповідач відзив на позов не надавав. Представники третіх осіб будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явились, про причини своєї неявки суду не повідомили. Суддя ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі ст.\~ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суддя дійшов висновку про задоволення позову з наступних підстав. Суддею встановлено, що позивачу [PERSON] , на підставі свідоцтва про право на спадщину від 03.07.2013 року належить квартира за адресою [ADDRESS] . Згідно з довідкою про склад сім`ї, виданою КП «ЖЕО №2» Полтавської міської ради від 17.08.2021 р. №1841 у квартирі [ADDRESS] , окрім позивача [PERSON] , зареєстровані громадяни: дочка [PERSON] [INFO] ; дочка - [PERSON] [INFO] ; брат - [PERSON] [INFO] . Відповідач [PERSON] не проживає за місцем реєстрації, що підтверджується наданими доказами в справі. Згідно положень ч. 2\~ст. 405 ЦК України\~член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 391ЦК України\~передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Таким чином, виходячи з наведених правових норм, у разі порушення прав власника майна, він має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. З огляду викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню. Судовий збір, сплачений позивачем, відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає відшкодуванню йому за рахунок відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

приймаючи до уваги, що складання повного рішення потребує додаткових затрат часу, суд вважає за можливе оголосити лише вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного тексту рішення на десять днів.

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

приймаючи до уваги, що складання повного рішення потребує додаткових затрат часу, суд вважає за можливе оголосити лише вступну та резолютивну частину рішення, відклавши складання повного тексту рішення на десять днів.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У зв`язку зі складністю викладання повного тексту рішення, суд вважає можливим оголосити лише вступну та резолютивну частини судового рішення, на підставі ч.1 ст.268 ЦПК України. На підставі ст.ст. 625, 626,629 ЦК України,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У зв`язку зі складністю викладання повного тексту рішення, суд вважає можливим оголосити лише вступну та резолютивну частини судового рішення, на підставі ч.1 ст.268 ЦПК України. На підставі ст.ст. 625, 626,629 ЦК України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Відповідно до вимог ч. 6 ст. 259 ЦПК України, складання повного рішення суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся в суд з позовом до Залозецької селищної ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом після померлої [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем майна та прийняв спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, позов визнає, заперечень щодо задоволення позовних вимог немає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 160. Після її смерті відкрилася спадщина на земельні ділянки загальною площею 2,34 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з них площею 0.3882 га кадастровий номер 6122688900:01:001:1138 та площею 1,945 га кадастровий номер 6122688900:01:001:1041, розташованих натериторії Тростянецької сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯБ № 800780 від 20 лютого 2006 року. До складу спадкоємців за законом належить [PERSON] - син спадкодавця, який спадщину прийняв. Відповідно до вимог ст.1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив та батьки. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняв спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна і прийняв спадщину, інші особи не претендують на спадок, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на дане спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після померлого [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника, щодо задоволення позовних вимоги не заперечує. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зборівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 277. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] 16 березня 2018 року склав заповіт, що посвідчено в.о. старости сіл Гарбузів, Манаїв, Зборівської міської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 01, згідно якого заповів усе своє майно позивачу, яка спадщину прийняла. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

10 травня 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила шлюб з відповідачем розірвати. На обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що з 14 серпня 2007 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають шестеро дітей, а саме малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , малолітню дочку [PERSON] , [INFO] , малолітню дочку [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося. Між сторонами виникають постійні суперечки, вони втратили почуття один до одного, шлюбних відносин не підтримують, спільно не проживають, внаслідок чого сім`я фактично припинила своє існування. Примирення вважає неможливим. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, згідно письмової заяви від 15 червня 2022 року справу просить розглядати без її участі, позов просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви від 15 червня 22 року справу просить розглядати без його участі, позов просить задовольнити. Суд, дослідивши наявні у матеріалах справи докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 14 серпня 2007 року Вичівською сільською радою Зарічненського району Рівненської області між сторонами було зареєстровано шлюб, актовий запис № 7, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Від шлюбу сторони мають шестеро неповнолітніх дітей. З досліджених в ході судового розгляду копій свідоцтв про народження видно, що сторони по справі записані батьками неповнолітніх дітей (а.с.10-15). Згідно ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У відповідності до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу та інші обставини життя сторін суд приходить до висновку про те, що подальше їх спільне життя та збереження сім`ї є неможливим, і таким, що суперечить інтересам позивача, а відтак позов підлягає до задоволення. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

У жовтні 2021 р. позивач звернувся до суду зі вказаним позовом, та просив стягнути з відповідача заборгованість за адресою: [ADDRESS] : - 27685,09 грн. заборгованість з централізованого опалення за період з 01.01.2014 р. по 01.06.2021 р., та 2270 грн. сплаченого судового збору. Відповідач відзиву на позов не надав. Дослідивши матеріали справи - докази: копії: - повідомлення про заборгованість; довідки КПТМ «Криворжтепломережа» про зареєстрованих осіб за адресою: [ADDRESS] ; розрахунок суми заборгованості; актів про надання теплоносія; актів про зупинення подачі теплоносіїв (а.с. 5, 6-7, 8-20) судом встановлені такі обставини, що мають значення для справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що відповідач зобов`язаний своєчасно, тобто щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, вносити плату за надану послугу постачання теплової енергії на потреби опалення та гарячого водопостачання населенню, що передбачено ст. ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., що діяв у період виникнення заборгованості до 01.05.2019 р., та ст. 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., а також п. 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Тобто між сторонами виникли та існують відповідно до ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 2, 6, 13 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., фактичні договірні відносини по наданню комунальних послуг з теплопостачання, і вони, згідно до ст. ст. 20, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., та ст. ст. 7, 8, 9, 21 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р., що діє з 01.05.2019 р., набули відповідно права і обов`язки споживача та виконавця. Відповідач свої зобов`язання, як споживач виконував неналежним чином, у зв`язку з чим має заборгованість за надані послуги, за період з 01.01.2014 р. до 01.06.2021 р., а саме - 27685,09 грн. заборгованість з централізованого опалення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд стягує на користь позивача витрати, пов`язані зі сплатою ним за подачу позову 2270 грн. судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 509, 526, 527, 614, 625 ЦК України, ст. ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2004 р., ст. ст. 2, 6, 7, 8, 9, 13, 21, 22 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» в редакції 2017 р.,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаної з потребою в наведенні додаткових доказів та їх оцінкою, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаної з потребою в наведенні додаткових доказів та їх оцінкою, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

19 квітня 2022 року [PERSON] звернулась із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 25 жовтня 2008 року відділом реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 296. Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що сторони з 25 жовтня 2008 року перебувають у шлюбі, мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Їх шлюб носить формальний характер, зберігати його позивач наміру не має. В судове засідання позивач не з`явилась, надіслала на адресу суду клопотання з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала, після розірвання шлюбу просила залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі, позов визнає. Розгляд справи проведено без участі сторін з урахуванням положень ч.1 ст.223 ЦПК України. Дослідивши докази в сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 25 жовтня 2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Южноукраїнського міського управління юстиції Миколаївської області, актовий запис № 296. Після укладення шлюбу чоловікові та дружині присвоєні прізвища « [PERSON] » та « [PERSON] » відповідно. [PERSON] до [PERSON] мають повнолітню доньку [PERSON] , [INFO] та неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] /а.с. 5,6/. Сторони на теперішній час разом не проживають. В позовній заяві позивач вказує, що шлюб між [PERSON] та [PERSON] носить формальний характер, спільне проживання і збереження сім`ї неможливо. Шлюбні відносини з відповідачем припинені. Заперечень відповідачем не надано. В силу ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що має істотне значення. Суд вважає, що вимоги позивача правомірні, а тому позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач в червні 2022 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 15 листопада 2013 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що шлюбні стосунки між ним та [PERSON] припинені з листопада 2019 року через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 07 червня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в наданій суду заяві позов визнала, просила розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 15 листопада 2013 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу залишається проживати з позивачем. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із заяв наданих сторонами до суду , вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки . За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач в червні 2022 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 04 серпня 2017 року. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаються проживати з позивачем. Позивач також зазначив, що малолітні діти на теперішній час проживають з ним , перебувають на його повному утриманні та він самостійно їх виховує. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що шлюбні стосунки між ним та [PERSON] припинені з травня 2022 через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між ним та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 10 червня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач в наданій суду заяві позов визнала, просила розглянути справу у її відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 04 серпня 2017 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаються проживати з батьком. На теперішній час малолітні діти проживають з батьком , перебувають на його повному утриманні та він самостійно їх виховує. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із заяв наданих сторонами до суду , вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки . За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved