Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить: -стягнути з відповідача на свою користь аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн щомісячно на кожну дитину, з подальшою індексацією відповідно до закону, починаючи з моменту ухвалення рішення і до досягнення дітьми повноліття; -стягнути з відповідача на свою користь додаткові витрати, пов`язані з навчанням сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 22425 грн; -стягнути з відповідача судовий збір на користь держави. Свої вимоги мотивує тим, що 14.09.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції між нею та відповідачем було зареєстровано шлюб, який в подальшому розірвано заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2014 року. У шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та донька [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з нею. Позивачка вказує, що відповідач, як батько, не в повній мірі бере участь в утриманні своїх дітей, не піклується про їхнє здоров`я, фізичний та духовний розвиток. Відповідач сплачує по 600 грн на кожну дитину щомісячно та добровільно надавати додаткову допомогу відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки працює за кордоном. Цих коштів, які ним виділяються на утримання дітей, неостатньою для їх повноцінного утримання та всебічного розвитку, так як ціни збільшилися, витрати на дітей зросли. Більш того, син навчається на контрактній формі, у зв`язку з чим потрібно сплачувати кошти за навчання, навчально-методичне забезпечення, тощо. Відповідач здоровий, працездатний, інших дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, працює за кордоном, що свідчить про реальну можливість нормального забезпечення своїх дітей. Позивачка вважає, що за своїм матеріальним станом відповідач спроможний сплачувати аліменти на утримання доньки та сина у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісячно задля повноцінного забезпечення життя своїх дітей. Крім того, існує необхідність у додаткових витратах на утримання сина, пов`язаних з навчанням. На даний час син є студентом третього курсу Національного університету «Одеська морська академія» (Морехідний коледж технічного флоту НУ «ОМА») (спеціальність 271 «Річковий та морський транспорт»), навчається на денній формі навчання, стипендії не отримує, інших доходів не має. Згідно контракту вартість навчання за чотири роки складає 69600 грн по 17400 грн за рік навчання. Позивачка за період з 2019 року по 2021 рік оплатила за навчання сина [PERSON] 44850 грн, а тому з урахуванням приписів ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», відповідач повинен відшкодувати їй половину вартості контракту, що становить 22425 грн. З урахуванням того, що батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, несуть однакову відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дітей, а відповідач не бере достатньої участі в утриманні своїх дітей, хоча має всі можливості, вона змушена звернутись з даним позовом до суду. Позивачка в судове засідання не з`явилась, але направила до суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути у її відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про день слухання справи належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про отримання судової повістки, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивачки, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до статті 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14.09.2002 року у міському відділі реєстрації актів громадянського стану Одеського обласного управління юстиції, актовий запис №1112. Подружнє життя сторін не склалося і заочним рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18.09.2014 року їх шлюб було розірвано (а.с.13). З матеріалів справи вбачається, що від шлюбу сторони мають двох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які проживають разом з позивачкою. У своїй позовній заяві позивачка вказує, що відповідач сплачує по 600 грн на кожну дитину щомісячно, однак цих коштів неостатньою для повноцінного утримання та всебічного розвитку дітей. Добровільно надавати додаткову допомогу відповідач відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки працює за кордоном. У відповідності до положень п. 1 ст. 27 Конвенції «Про права дитини» держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, а п. 2 вказаної статті передбачено, що батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Статтею 141 Сімейного кодексу України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а ч. 3 ст. 181 вказаного Кодексу передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно положень ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~182\~Сімейного кодексу\~України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний розмір\~аліментів на\~одну дитину\~не може\~бути меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частинами 1, 2 ст. 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років з 1 січня 2022 року становить 2618 гривень. При визначенні розміру аліментів суд враховує те, відповідач є фізично здоровим, працездатним, інших дітей або непрацездатних батьків на утриманні не має, являється батьком двох дітей та в силу закону зобов`язаний утримувати їх та забезпечувати їм належний рівень життя. З огляду на вищевикладене, приймаючи до уваги розмір прожиткового мінімуму, встановленого Законом України «Про державний бюджет України на 2022 рік», суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки в частині стягнення аліментів на дітей та стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн на кожну дитину щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до суду та до досягнення дітьми повноліття. Суд вважає, що встановлений судом розмір аліментів з врахуванням істотного здорожчання вартості усіх груп товарів для дітей, інфляційних процесів, не є надміру високим і відповідатиме інтересам та потребам дітей. Окрім того, з урахуванням загальновідомих обставин про щоденну потребу дітей у їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку встановлений судом розмір аліментів є справедливим. При цьому,\~саме на\~батьків покладається\~забезпечення таких\~умов неповнолітнім\~дітям. Батьки повинні докладати всіх зусиль для повноцінного утримання своїх дітей, які в силу свого віку не можуть забезпечити себе усім необхідним. Суд зауважує, що сторони не позбавлені можливості згодом, у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених Сімейним кодексом України, звернутися до суду з позовом про зміну розміру аліментів (ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України). Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп. Що стосується позовних вимог [PERSON] про стягнення додаткових витрат, пов`язаних з навчанням, суд зазначає наступне. Як було встановлено судом, сторони мають спільного сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.11). [INFO] [PERSON] досяг повноліття. 01.07.2019 року між Національним університетом «Одеська морська академія» (Морехідний коледж технічного флоту НУ «ОМА») та [PERSON] , як замовником, був укладений договір про надання освітніх послуг за денною формою навчання, за умовами якого університет бере на себе зобов`язання за рахунок коштів замовника надати освітні послуги, пов`язані з одержанням вищої освіти особою, що навчається [PERSON] . Термін навчання з 2019 року по 2021 рік. Вартість навчання за весь термін становить 69600 грн, у т.ч. за 1-ий курс 17400 грн, за 2-ий курс 17400 грн, за 3-ий курс 17400 грн, за 4-ий курс 17400 грн (а.с.17-18). Оплату вартості навчання сина в Національному університеті «Одеська морська академія» (Морехідний коледж технічного флоту НУ «ОМА») на загальну суму 22425 грн здійснила позивачка, що підтверджується квитанціями №ПН12118 від 27.12.2019 року, №ПН2777 від 08.08.2019 року, №ПН1308 від 04.09.2020 року, №ПН1208 від 04.12.2020 року та №ПН1665 від 08.09.2021 року (а.с.14-16). Таким чином, судом встановлено, що понесені позивачкою витрати, пов`язані з оплатою навчання сина у навчальному закладі, не покриваються за рахунок грошових коштів, які добровільно сплачує відповідач. Статтею 185 Сімейного кодексу України встановлено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі\~одного з\~батьків у\~додаткових витратах\~на дитину\~в разі\~спору визначається\~за рішенням\~суду,\~з урахуванням\~обставин,\~що мають\~істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. При вирішенні даного спору суд вважає за доцільне та правильне керуватися виключно інтересами дитини, яка бажає продовжувати навчання. Додаткові витрати, понесені на утримання [PERSON] , пов`язані лише з метою позивачки, як матері, допомогти дитині здобути спеціальність. При цьому, вимоги позивачки до відповідача визначені з урахуванням принципу рівності батьків. Враховуючи, що необхідність у додаткових витратах на дитину викликана особливими обставинами, а саме навчанням сина, його розвитку, а законом обов`язок з утримання дитини покладений на обох батьків, суд приходить до висновку про задоволення позову в цій частині та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки половину вартості додаткових витрат по сплаті контрактного навчання, що становить 22425 грн (44850 грн / 2 = 22425 грн).

Outcome: approved