Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з даним позовом, мотивуючи заявлені вимоги наступним. 24.02.2019 позивачем було замовлено товар в інтернет-магазині одягу « [INFO] ». Загальна сума замовлення 1970,00 грн. Оплата здійснювалась на ім`я ФОП [PERSON] 25.02.2019 позивач отримав на електронну пошту лист з корегуванням замовлення у зв`язку із відсутністю деяких замовлених позицій і сума замовлення зменшилась на 250,00 грн. В той же день позивач здійснив оплату товару (придбання одягу) на суму 1720,00 грн. Посилка з одягом була отримана позивачем 28.02.2019та було виявлено невідповідність між замовленими речами та отриманими речами щодо їх розміру. Наступного дня позивач повідомив ФОП [PERSON] про такий факт та звернувся з пропозицією здійснити обмін товару, а саме моделі 10978 (пальто) та моделі 17748 (кофта) на менший розмір. Відповідь на пропозицію відповідач не надав. Не виходячи за рамки встановленого чинним законодавством строку, позивач 13.03.2019 надіслав відповідачу лист - претензію з вимогою про розірвання договору повернення коштів за пальто 830,00 грн. та кофту 310,00 грн. Претензія вручена відповідачу 18.03.2019 , відповідь не надійшла. За таких обставин у зв`язку із порушенням відповідачем положень ст.ст. 9,12,13,18 Закону України «Про захист прав споживачів» позивач просить суд стягнути з Фізичної особи - підприємця [PERSON] грошові кошти у розмірі 1140,00 грн., неустойку за кожен день прострочення повернення коштів, починаючи з 19.08.2019 у сумі 2 131,80 грн. та моральну шкоду у розмірі 2000,00 грн. Провадження у справі відкрито 25.11.2022, відповідно до положень ст.ст. 19,274 ЦПК України вирішено питання про її розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач просив розглянути справу за його відсутності та задовольнити позов. Заперечень щодо заочного розгляду справи позивачем подано не було. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив. Правом надати відзив на позов не скористався. За таких обставин, зважаючи на положення ст. ст. 223,280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Дослідивши наявні докази та надавши їм відповідну правову оцінку, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково, виходячи з наступного. Встановлено, що 24.02.2019 [PERSON] зроблено замовлення в інтернет-магазині одягу « [INFO] », ФОП [PERSON] , товар на суму 1970,00 грн. Як свідчать матеріали справи, 25.02.2019 позивач отримав електронного листа з коригуванням замовлення та через термінал сомообслуговування сплатив ФОП [PERSON] суму у розмірі 1720,00 грн. 28.02.2019 замовлений товар було отримано позивачем та з`ясовано, що товар моделі 10978 вартістю 830,00 грн. та моделі 17748 вартістю 310,00 грн. не відповідав замовленню. Як вбачається з наданих доказів, позивач повідомив відповідача про таку невідповідність 01.03.2019. та висловив пропозицію щодо обміну товару. У зв`язку із відсутністю відповіді, 12.03.2019 в адресу відповідача [PERSON] направив претензію, яка отримана ФОП [PERSON] 18.03.2019, де зазначив, що про вищенаведені обставини, повідомив про розірвання договору, в порядку ст. 15 Закону України «Про захист прав споживачів» та просив відповідача повернути грошові кошти у розмірі 1140,00 грн. Також повідомив продавця про збереження товарного вигляду одягу, наявність розрахункового документу. Як зазначає позивач, відповідь на претензію не надійшла, грошові кошти не повернуті. Під час розгляду справи не було встановлено обставин, які б спростовували обставини, викладені [PERSON] . За преамбулою Закону України «Про захист прав споживачів» цей Закон регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до п. 8 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів» договір, укладений на відстані, - договір, укладений продавцем (виконавцем) із споживачем за допомогою засобів дистанційного зв`язку. За положеннями ч. 1 ст. 9 Закону споживач має право обміняти непродовольчий товар належної якості на аналогічний у продавця, в якого він був придбаний, якщо товар не задовольнив його за формою, габаритами, фасоном, кольором, розміром або з інших причин не може бути ним використаний за призначенням. За приписами п. 4 ст. 13 Закону споживач має право розірвати укладений на відстані договір шляхом повідомлення продавця (виконавця) про це протягом чотирнадцяти днів з моменту підтвердження інформації або з моменту одержання товару чи першої поставки товару. В свою чергу, відповідно до п. 5 ст. 4 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. За обставин, встановлених під час розгляду справи, з урахуванням укладеного з відповідачем договору, суд приходить до висновку про стягнення з ФОП [PERSON] суми у розмірі 1140,00 грн. Відповідно до вимог ч. 13 ст. 12 Закону України «Про захист прав споживачів» якщо всупереч вимогам цієї статті протягом установлених строків продавець (виконавець) не здійснює повернення сплаченої суми грошей за продукцію у разі розірвання договору, споживачеві виплачується неустойка в розмірі одного відсотка вартості продукції за кожний день затримки повернення грошей. Так, за розрахунком позивача, який було перевірено під час розгляду справи, розмір неустойки, яка підлягає стягненню з відповідача становить 2 131,80 грн. (період з 18.04.2019 по 23.10.2019). Так, в розумінні положень ч. 2 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Виходячи з положень статей 16 і 23 ЦК України та змісту права на відшкодування моральної шкоди в цілому як способу захисту суб`єктивного цивільного права, компенсація моральної шкоди повинна відбуватися у будь-якому випадку її спричинення - право на відшкодування моральної (немайнової) шкоди виникає внаслідок порушення права особи незалежно від наявності спеціальних норм цивільного законодавства. Відповідно до ч. 3 ст. 23 ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Позивач вказує, що у зв`язку із отриманням товару (одягу), який не відповідав розміру, вказаному у замовленні, та небажання відповідача здійснити його обмін, він був змушений поспіхом шукати інші варіанти, втрачаючи на це власний час, внаслідок чого отримав душевні хвилювання. З огляду на природу інституту відшкодування моральної шкоди цілком адекватними і самодостатніми критеріями визначення розміру належної потерпілому компенсації є морально-правові імперативи справедливості, розумності та добросовісності. Такий висновок зроблено Верховним Судом у складі суддів другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 19.12.2018 р. у справі № 640/14909/16-ц Отже з урахуванням тяжкість вимушених змін у життєвих відносинах позивача, часу та зусиль, що знадобились позивачеві для відновлення для відновлення попереднього стану, суд приходить до висновку , що на користь позивача з метою компенсацію моральної шкоди з відповідача необхідно стягнути суму у розмірі 500,00 грн. За приписами ст. 15 ЦК України Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України. Виходячи з наведеного,

Outcome: partial