Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із позовом до Кредитної спілки "Либідь" про стягнення пені. Позов мотивовано тим, що рішенням Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 року, яке набрало законної сили 13.04.2012 року, задоволено його позов та стягнуто з Кредитної спілки "Либідь" 12815,75 грн. боргу по депозитних вкладах; 6193,85 грн. відсотків на суму вкладів депозитів; 2257,13 грн. відшкодування збитків у зв`язку з інфляцією; 2686,80 грн. пені, а всього 23953,53 грн.17.04.2012 року було видано виконавчий лист №2/1304/149/2012, на підставі якого у Голосіївському районному відділі ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження №43546093, але боржник ухиляється від виконання рішення суду. Посилаючись на те, що на час звернення його до суду із цим позовом кредитна спілка не виконала рішення суду, не сплатила стягнуті на його підставі кошти, просив на підставі статей\~509,\~551,\~599,\~600,\~601,\~609 ЦК України, стягнути з відповідача на його користь пеню у розмірі 126889,02 грн. Просить позов задоволити. Ухвалою суду від 06.04.2022 р. у справі відкрито провадження. Провадження у справі не зупинялося, а тому не було підстав для його поновлення. В судове засідання 05.07.2022 року позивач не з`явився. Належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи телефонограмою. До суду подав заяву про розгляд справи у його відсутності. В судове засідання представник відповідача не з`явився. Належним чином направлялось повідомлення про день, час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи. Дослідивши письмові докази у справі суд приходить до переконання про те, що у задоволенні позовних вимог\~слід відмовити з наступних підстав. Судом встановлено, що згідно рішення Галицького районного суду м. Львова від 02 квітня 2012 року у цивільній справі №2/1304/149/2012 задоволено частково позов [PERSON] та стягнуто з Кредитної спілки "Либідь" 12\~815,75 грн. боргу по депозитних вкладах; 6193,05 грн. відсотків на суму вкладів депозитів; 2257,13 грн. відшкодування збитків у зв`язку з інфляцією; 2686,80 грн. пені, всього 23953,53 грн. Вказане рішення суду набрало законної сили 13.04.2012 року. Надалі, 17.04.2012 року було видано виконавчий лист №2/1304/149/2012, на підставі якого у Голосіївському районному відділі ДВС м.Київ ГТУЮ у м.Києві відкрито виконавче провадження №43546093. Провівши аналіз наявних у справі доказів у їх сукупності, а також врахувавши практику Верховного Суду, суд вважає помилковим твердження позивача про наявність підстав стягнення пені за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань з відповідача, враховуючи наступне. Відповідно до\~статті 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частини першої\~статті 1058 ЦК України за\~договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Згідно із частинами першою, четвертою\~статті 631 ЦК України\~строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору. Закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору. За змістом статей\~525,\~526 ЦК України\~одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору. Положеннями\~статті 611 ЦК України\~передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Виходячи із системного аналізу статей\~525,\~526,\~599,\~611 ЦК України, змісту кредитного договору, можна зробити висновок про те, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитодавця права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та\~ЦК України. Відповідно до частини першої статті\~549\~та частини другої статті\~551 ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з преамбулою\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», предметом регулювання даного закону є\~договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань. Суб`єктами зазначених правовідносин є підприємства, установи та організації незалежно від форм власності та господарювання, а також фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності. Відповідно до\~рішення Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року № 7-рп/2013\~у справі № 1-12/2013 за конституційним зверненням громадянина [PERSON] щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули\~Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань», визначення в Законі певного переліку суб`єктів правовідносин, на які поширюється його дія, зумовило виняток із загального правила про поширення дії Закону на всіх учасників відповідних правовідносин. Таким чином, перелік суб`єктів правовідносин, встановлений Законом, є вичерпним і не підлягає розширеному тлумаченню. В аспекті конституційного звернення положення другого речення\~преамбули цього Закону, з наступними змінами, у взаємозв`язку з положеннями статей 1, 3 Закону потрібно розуміти так, що обмеження пені у грошових зобов`язаннях подвійною обліковою ставкою НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, поширюється на правовідносини, суб`єктами яких є лише підприємства, установи та організації незалежно від форм власності і господарювання та фізичні особи - суб`єкти підприємницької діяльності (підприємці). [PERSON] є фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності, але договір про залучення внеску укладений ним не в статусі фізичної особи підприємця, тобто він не є суб`єктом зазначених правовідносин в якості підприємця, тому до правовідносин, що виникли між сторонами у спорі, не підлягає застосуванню\~Закон України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань». Відповідно до частини першої\~статті 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Аналогічну правову позицію висловив й Верховний Суд у своїй постанові від 16.04.2021 року у цивільній справі №461/709/19. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] до Кредитної спілки "Либідь" про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання є необґрунтованими недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню. Позивач фактично покликається на ті самі обставини що й при зверненні із іншими позовами. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК\~України,\~судовий\~збір\~покладається на\~сторони\~пропорційно\~розміру задоволених\~позовних\~вимог. У разі відмови в позові - на позивача. При зверненні до суду з позовом позивач був звільнений від сплати судового збору відповідно до\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», а тому відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір слід віднести за рахунок держави.

Outcome: dismissed