Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до\~суду з позовом, вказуючи, що в провадженні Криничанського районного суду Дніпропетровської області знаходилася кримінальна справа № 174/656/21 за обвинуваченням відповідача [PERSON] у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, а саме про те, що він 16.01.2019 року, близько 16.00 год., біля будинку [ADDRESS] , на ґрунті неприязних стосунків, діючи умисно, схопив рукою за пальці її правої руки та вивернув їх, внаслідок чого їй була спричинена фізична біль та тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі і ділянці проксимальної та середньої фаланги 4-го пальця правої кісті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Відомості за даним фактом 24.01.2019 року було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12019040150000033 за ознаками кримінального правопорушення-проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, досудове дізнання проводив дізнавач ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області. У вищезазначеному кримінальному провадженні вона була визнана потерпілою. За клопотанням захисника обвинуваченого, проти якого не заперечував сам обвинувачений, ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 р. відповідач [PERSON] був звільнений від кримінальної відповідальності у зв`язку з закінченням строку давності, а кримінальне провадження закрито. Вважає, що внаслідок кримінального проступку передбаченого ч.1 ст.125 КК України, скоєного відповідачем їй спричинена моральна шкода у розмірі 50 000 грн., оскільки внаслідок протиправної поведінки відповідача вона відчула значні як фізичні (біль) так і психологічні страждання, була вимушена змінити своє звичайне життя, оскільки повинна була звертатись до правоохоронних органів щодо притягнення відповідача до кримінальної відповідальності, що відібрало в неї час та також спричинило моральні страждання. Також його протиправні дії спричинили процес досудового розслідування кримінального провадження і процедура встановлення істини тривала досить довго (більше двох років), що також вплинуло на її психоемоційний стан, оскільки протягом всього часу вона була змушена неодноразово повторно відчувати негативні переживання, пов`язані з обставинами вказаного кримінального проступку, багаторазово відвідувати поліцію, прокуратуру та суд, надавати пояснення, згадувати подію, яка є для неї стресовою. Крім зазначеного, наслідки події, що сталася потягли за собою нераціональне витрачання нею життєвого часу, зокрема проведення правових заходів, обумовили необхідність залучення нею значних фізичних, душевних та матеріальних ресурсів і дотепер вимагають компенсаторних можливостей задля їх подолання, оскільки внаслідок тривалого розгляду кримінального провадження вона була змушена відкладати поточні справи та щоразу відновлювати в пам`яті події за яких відповідач заподіяв їй фізичний біль та моральні страждання, що провокувало неприємні почуття та пригнічений стан. Враховуючи вищевикладене, просить стягнути з [PERSON] на її користь спричинену в наслідок кримінального правопорушення моральну шкоду в розмірі 50\~000 грн. Ухвалою Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 11.01.2022 року у справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін, сторонам роз`яснені їх процесуальні права та обов`язки. Представник відповідача [PERSON] надав відзив на позовну заяву, згідно якого зазначив, що вважає вимоги позивачки необґрунтованими, оскільки подія пов`язана із спричиненням їй тілесних ушкоджень, мала місце 16.01.2019 р., а експертиза проведена 09.09.2019 р., тобто через вісім місяців після події, притому позивачка не пояснює чому вона раніше не зверталась до судово-медичного експерта для встановлення тяжкості спричинених їй тілесних ушкоджень, начебто отриманих нею ще 16.01.2019 р. До того ж, [PERSON] на протязі всього досудового слідства факт своєї вини, пов`язаної з спричиненням позивачці тілесних ушкоджень саме у такому вигляді, про які заявляє позивачка, не визнавав, а тільки погодився з тим, що 16.01.2019 р., близько 16.00 год., біля будинку [ADDRESS] тільки відштовхнув її руку і пішов далі по вулиці. В матеріалах кримінального провадження № 12019040150000033 цей факт був зафіксований, і саме цьому [PERSON] не визнав своєї вини. Ні про які тілесні ушкодження, завдані ним позивачці в цей день, мова не велася. Крім цього, позивачка в позовній заяві вказала, що вона звернулась до суду в порядку цивільного судочинства у лютому 2018 року, після звільнення від кримінальної відповідальності відповідача, в той час коли вказана подія відбулася 16.01.2019 р., тобто зверталась до суду ще до дати начебто скоєння [PERSON] правопорушення відносно неї. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав викладених в позові, просять позов задовольнити. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позов визнав частково, пояснив, що готовий нести цивільно-правову відповідальність за вчинене ним правопорушенням в розмірі 1000 грн., а заявлений позивачкою розмір моральної шкоди є завищеним. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні підтримав позицію відповідача [PERSON] , просить позов задовольнити частково. Вислухавши позивачку, відповідача, їх представників, свідків та дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, свідок [PERSON] суду показав, що він працює\~начальником відділу обліку військовозобов`язаних виконавчого комітету Вільногірської міської ради Дніпропетровської області, позивачка є його підлеглою. В січні 2019 року [PERSON] була у відрядженні, а наступного дня прийшла на роботу з розпухлою рукою, розповіла, що зустріла колишнього чоловіка, між ними виникла сварка, в ході якої він їй викрутив руку. Запропонував їй звернутись до лікаря, після огляду якого вона прийшла з накладеною пов`язкою. На лікарняний вона не пішла, бо не хотіла підводити його та ще одну його підлеглу. Ходила на роботу, була розгублена, в стані стресу, було таке враження, що про роботу вона не думала, лівою рукою набирала тексти, нервувала, не встигала робити свою роботу в робочий час. Її неодноразово викликали в суд, поліцію. Вона морально страждала, вживала пігулки, до цього випадку вона на здоров`я не скаржилась. Це було на протязі приблизно одного місяця. Свідок [PERSON] суду показав, що позивачка його мати. 16.01.2019 р. вона була у відрядженні, ввечері зателефонувала йому, була засмучена, розповіла, що зустріла колишнього чоловіка, в нього були проблеми з колекторами, які турбували і її, вимагаючи повернення боргів. Через це виникла сварка і відповідач почав виламувати їй руку, скаржилась, що в неї болить рука. В лікарні їй наклали лангет, призначили лікування. [PERSON] була посинівша, це було видно з під лангету, ходила, мабуть, місяць з ним. На роботі вона змушена була друкувати лівою рукою, а повістки військовозобов`язаним розносити у вечірній час, він допомагав їй у цьому. Мати не встигала робити свою роботу через травму. Її неодноразово викликали до суду, поліції, вона нервувала, плакала, у неї підвищувався тиск, боліла голова. Вона дуже переживала і це продовжувалося довго. Після цих подій її психічний стан погіршився і це пов`язано з травмою. Ця подія була для неї значним психотравмуючим фактором, наслідки відчутні і до сьогодні. Згідно з ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 р. [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України, кримінальне провадження № 12019040150000033 закрито у зв`язку з закінченням строків давності (а.с.4) Відповідно до ч.1 ст.1177 ЦК України, шкода, завдана фізичній особі, яка потерпіла від кримінального правопорушення, відшкодовується відповідно до закону. Відповідно до\~ст.11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. За змістом положень статей\~15,\~16 ЦК України,\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Способами захисту особистих немайнових або майнових прав та інтересів, з якими особа має право звернутися до суду, зокрема, є відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Положеннями\~ст.128 КПК України\~встановлено, що особа, якій кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право під час кримінального провадження до початку судового розгляду пред`явити цивільний позов до підозрюваного, обвинуваченого або до фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями підозрюваного, обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Відповідно до ст.23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1)\~у фізичному\~болю та\~стражданнях,\~яких фізична\~особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 1167 ЦК України визначено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до пункту 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях\~у зв`язку\~з ушкодженням\~здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків. Згідно з пунктом 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Аналіз положень ст.ст.11,\~23,\~1167 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди (наявність втрат у немайновій сфері потерпілої особи); протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Відсутність хоча б одного елементу виключає відповідальність за завдану шкоду. Моральну шкоду розуміють як втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. При цьому при визначені розміру компенсації моральної шкоди суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Наведені висновки узгоджуються із правовими висновками Верховного Суду, викладеними у постановах від 16 жовтня 2019 року по справі №148/2109/17, від 04 березня 2020 року по справі №641/3547/17, від 22 липня 2020 року 520/11029/14-ц, від 10 лютого 2021 року по справі №199/6521/19, від 29 вересня 2021 року по справі №757/33629/19-ц. Згідно ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Відповідно до ч.6\~ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, судом встановлено, що відповідач [PERSON] 16.01.2019 року, близько 16.00 год., біля будинку [ADDRESS] , на ґрунті неприязних стосунків, діючи умисно, схопив рукою за пальці правої руки позивачку [PERSON] , якими остання тримала його за рукав куртки та вивернув їх шляхом відгинання вгору, внаслідок чого їй були спричинені тілесні ушкодження у вигляді синця на шкірі і ділянці проксимальної та середньої фаланги 4-го пальця правої кісті, які відносяться до легких тілесних ушкоджень. Зазначені обставини встановлені ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 р., згідно з якою [PERSON] звільнено від кримінальної відповідальності за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.125 КК України (а.с.4), і в силу приписів ч.6 ст.82 ЦПК України є такими, що не підлягають доказуванню, а копію висновку експерта № 83-Е-Д від 09.09.2019 р., наданий позивачкою, суд не приймає у якості допустимого доказу по справі оскільки він не має суттєвого значення по справі, і до того ж неналежної якості (а.с.5). Внаслідок неправомірних дій відповідача, позивачці, поза розумним сумнівом, було завдано моральну шкоду, яка полягала у понесених нею фізичних стражданнях та душевних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, порушенні її звичного способу життя, необхідності докладати додаткові зусилля для підтримання звичних робочих та життєвих стосунків з оточуючими людьми, однак враховуючи тяжкість спричинених позивачці тілесних ушкоджень, які є легкими і не потягли за собою розладу здоров`я останньої, суд, враховуючи характер та обсяг понесених позивачкою фізичних та моральних страждань та виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, дійшов висновку, що розмір відшкодування заподіяної позиваці моральної шкоди слід визначити у розмірі 5000 грн., задовольнивши заявлені позовні вимоги частково, що буде достатньою сатисфакцією перенесених нею страждань. Відповідно до\~ст.141\~ЦПК\~України,\~враховуючи,\~що позивачка\~при подачі\~позову звільнена\~від сплати\~судового збору,\~то судові\~витрати у\~вигляді судового збору в\~розмірі\~ 992 грн. 40 коп. слід стягнути з відповідача на користь держави.

Outcome: partial