Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням у гуртожитку. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 01 квітня 2014 року ним було укладено Договір найму житлового приміщення за № 14, відповідно до якого йому надано у користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Вказує, що станом на 20.01.2022, окрім членів його сім`ї у вказаному житловому приміщенні зареєстрований також [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що [PERSON] не проживає у житловому приміщенні та фактично за вищевказаною адресою не проживав ні дня. Однак, факт його реєстрації у квартирі створює для позивача перешкоди у користуванні житлом та порушує його права як власника, оскільки, відповідач не бере участі в утриманні житла, комунальні платежі не сплачує. На підставі наведеного позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме житловою площею в гуртожитку за адресою: [ADDRESS] . У судове засідання позивач не з`явився, однак, його представник подав до суду заяву, у якій просив про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив такі задовольнити, заперечень проти ухвалення заочного рішення не подав. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про дату, час і місце судового засідання був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, відзив на позовну заяву та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Позивач проти ухвалення заочного рішення не заперечив, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 4 ст.\~223\~ЦПК\~України, суд розглянув справу заочно. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Першого квітня 2014 року [PERSON] було укладено Договір найму житлового приміщення за № 14, відповідно до якого йому надано у користування житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] . Згідно з карточкою прописки форми "А", виданої на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] , [INFO] , та його неповнолітня донька [PERSON] , [INFO] (дата реєстрації за даною адресою 13.04.2018 року) (п. 11 карточки). Окрім того, з карточки форми "Б" також вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , проживає [PERSON] (батько) та [PERSON] (донька). Відповідно до Довідки № 459 від 01.02.2022 року, виданої ОСН БК «Загорська 26», позивач [PERSON] дійсно проживає в м. Ужгород Закарпатської області і зареєстрований по [ADDRESS] . Разом з тим, відповідно до довідки Відділу реєстрації місця проживання Виконавчого комітету Ужгородської міської ради від 20 січня 2022 року № 324/13-21 про кількість зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, за адресою: [ADDRESS] . окрім [PERSON] та його доньки [PERSON] , значиться зареєстрованим також [PERSON] , [INFO] , який є відповідачем по справі. Факт реєстрації відповідача підтверджується також довідкою № 459 від 01 лютого 2022 року, виданою ОСН БК «Загорська 26», з якої вбачається, що за адресою: [ADDRESS] , дійсно є зареєстрованим та таким, що ніколи не проживав, [PERSON] , [INFO] . Відповідно до акту від 01 лютого 2022 року, підписаного головою ОСН БК «Загорська 26» та сусідами: [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), [PERSON] ( [ADDRESS] ), громадянин [PERSON] , [INFO] , не проживає за адресою: [ADDRESS] , та ніколи не проживав. Згідно з Довідкою № 458 від 01.02.2022 року, договори найму житлового приміщення в будинках місцевих рад народних депутатів, державних підприємств і установ, кооперативних і громадських організацій України (та/або будь-які інші подібного роду договори) квартири [ADDRESS] з такою особою як [PERSON] ( [INFO] ) не укладалися. Відповідні Договори відносно кв. [ADDRESS] першочергово і по сьогоднішній період укладалися тільки з [PERSON] . Оцінивши належним чином зібрані у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до вимог ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно зі ст.\~41\~Конституції\~України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. Частиною 1 ст.\~319\~ЦК України\~закріплено норму,\~згідно з\~якою власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст.\~391\~ЦК\~України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Відповідно до\~ст.\~7\~Закону\~України\~«Про свободу\~пересування\~та\~вільний вибір\~місця\~проживання\~в Україні», судове рішення про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Судом встановлено, що відповідач не проживає у житловому приміщенні за адресою: [ADDRESS] , протягом тривалого часу, а саме понад 8 (вісім) років, не є ні власником, ні співвласником житлового приміщення. Доказів на спростування факту тривалого не проживання за вказаною вище адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження укладення будь-яких договорів, на підставі яких за ним зберігалося б право користування вказаним помешканням. Таких доказів також не здобуто судом під час розгляду справи. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування жилим приміщенням, в ході судового розгляду справи судом не встановлено. Згідно з ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. На підставі наведеного, суд прийшов до переконання, що позовна заява обгрунтована та підлягає задоволенню . Крім того, беручи до уваги висновок про задоволення позовних вимог, на підставі ст. 141 ЦПК України, з відповідача належить стягнути на користь позивача сплачений ним судовий збір у розмірі 992,40 гривень.

Outcome: approved