Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив стягнути з відповідача на його користь аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини доходу щомісячно. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначив, що перебуває з відповідачем у шлюбі з 25 вересня 2015 року. Від шлюбу з відповідачем мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . На теперішній час шлюбні стосунки між ним та відповідачем припинені. Неповнолітня дитина проживає з ним та перебуває на його утриманні , а відповідач в свою чергу, незважаючи на те що має можливість та зобов`язана надавати матеріальну допомогу на утримання дитини, таку допомогу не надає. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 15 червня 2022 року провадження по справі відкрите . В судове засідання позивач надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, до судового засідання не з`явилася, відзив на позов не надала, в зв`язку з чим, на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у її відсутність , на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступного. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 25 вересня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Малолітня дитина проживає з батьком [PERSON] , що підтверджено договором оренди житлового приміщення від 13 липня 2021 року . Згідно пояснень, викладених позивачем у позовній заяві, відповідач ухиляється від надання матеріальної допомоги на утримання сина. Наразі сторони добровільно не домовилися про утримання дітей, а тому кошти на її утримання (аліменти) присуджує суд. За змістом ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення. Згідно вимог ч 2 ст. 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлено у 2020 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць: дітей віком до 6 років: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Враховуючи вищенаведене, вимоги ст. 182 СК України , стан здоров`я та матеріальне становище дитини , матеріальне становище позивача, а також матеріальне становище відповідача, відсутність у неї інших утриманців , суд приходить до висновку, що позовну заяву слід задовольнити , визначивши розмір аліментів на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved