Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 20.07.2009 між ПрАТ «СК «УСГ» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-0199-0157/19/0008, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] . 14.08.2019 близько 22 год. 12 хв. у м. Києві по просп. Ак.Палладіна, 46-в, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. На підставі заяви страхувальника про виплату страхового відшкодування та всіх необхідних документів страховою компанією було складено страховий акт, на підставі якого здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 46 127,48 грн. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача на час вчинення дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПрАТ «СК «Оранта», остання відшкодувала позивачу страхове відшкодування в розмірі 36 937,67 грн., у зв`язку з чим різниця між фактичним розміром шкоди та страховим відшкодуванням склала 9189,81 грн., яку згідно вимог чинного законодавства зобов`язаний сплатити відповідач. На підставі викладеного позивач просив стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 9189,81 грн. У судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції, про що в матеріалах справи містяться відповідні докази. Причини неявки суду не повідомив, відзив на позов не надав, подав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог заперечував. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлявся. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Як убачається зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль марки «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , належить ТОВ «Порше Лізинг Україна» (а.с. 9,10). 20.07.2009 між ПрАТ «СК «УСГ» та ТОВ «Порше Лізинг Україна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №28-0199-0157/19/0008, відповідно до умов якого було застраховано автомобіль «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] (а.с.37-50). 14.08.2019 близько 22 год. 12 хв. у м. Києві по просп. Ак.Палладіна, 46-в, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та автомобіля «ВАЗ» д.н.з. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 11.09.2019 відповідача визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, та притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 340 грн. (а.с.11). Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. На момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Оранта», на підставі полісу №АМ9829106 (а.с.22). Як встановлено судом, 15.08.2019 водій пошкодженого транспортного засобу [PERSON] звернувся до позивача з заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування, а 09.10.2019 ПрАТ «СК «УСГ» направила заяву на виплату страхового відшкодування до ПрАТ «СК «Оранта» (а.с.12,13). Згідно рахунку ТОВ «Автодім Атлант-М» №СНС4374320-1 від 15.08.2019 та ремонтної калькуляції №СТОКА-1017 від 22.08.2019 (а.с.15-18), вартість ремонту автомобіля «Фольксваген» д.н.з. [NUMBER] , з ПДВ склала 51152,48 грн. Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором. Відповідно до розрахунку суми страхового відшкодування ПрАТ «СК «УСГ» та страхового акту №СТОКА-10173 від 27.08.2019 розмір страхового відшкодування склав 46127,48 грн., яке було виплачено страховою компанією на рахунок ТОВ «Автодім Атлант-М», що підтверджується платіжним дорученням №21547 від 27.08.2019 (а.с.19, 19 зворот, 20). Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Згідно із ст.27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно із частинами 2, 5 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Як вбачається з матеріалів справи та пояснень позивача, оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «СК «Оранта», останнє здійснило виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 36 937,67 грн. (страхова виплата з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу автомобіля потерпілого), що підтверджується платіжним дорученням №55584 від 01.11.2019. Згідно із ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, різниця між фактичним розміром шкоди і страховим відшкодуванням склала: 46127,48 грн. - 36937,67 грн. = 9189,81 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог про відшкодування збитків. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved