Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просив суд визнати договір №8560075 від 18.06.2019 частково недійсним в частині визнання недійсними пункти 1.5.1., 1.5.2., 2.2.3. договору та розірвати вказаний договір. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що 18.06.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та позивачем було укладено кредитний договір №8560075 на суму 8100 грн. на 10 днів, комісія за надання кредиту нараховується за ставкою 9 % від суми кредиту одноразово, плата за користування кредитом у вигляді процентів складає 1.8 % від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Позивач вважає, що при укладенні вищевказаного Договору згідно з Законами України "Про захист прав споживачів", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" порушені її права як споживача, що вбачається у ненаданні інформації у письмовій формі, яка стосується суті наданих кредитором фінансових послуг, щодо реальної вартості та подорожчання кредиту та інших істотних умов надання та обслуговування кредитів. За твердженням позивача, виконання кредитного договору ставить позивача в тяжке матеріальне становище, а тому оскаржуваний договір повинен бути розірваним. Ухвалою суду від 17.03.2020 було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 21.04.2020 на адресу суду від ТОВ "Мілоан" надійшов відзив, відповідно до якого відповідач не погоджується із позовними вимогами [PERSON] , вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, оскільки при укладенні договору так і при наданні пропозиції про укладення договору було дотримано вимог Законів України "Про захист прав споживача", "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг". Станом на дату складання відзиву, відповідач не є кредитором за кредитним договором. 05.03.2020 між ТОВ "Мілоан" та товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Кредит- Капітал укладено договір відступлення прав №48-МЛ, а тому ТОВ "ФК "Кредит Капітал" є новим кредитором. Крім цього, позивач є клієнтом ТОВ "Мілоан" та вказаний кредитний договір є 7, що укладався між позивачем та відповідачем, фінансові зобов`язання по яких належним чином виконані [PERSON] . Просить відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами докази, суд встановив. 18.06.2019 між товариством з обмеженою відповідальністю "Мілоан" та [PERSON] було укладено кредитний договір №8560075, у формі електронного документу з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, на підставі якого позивачем був отриманий кредит, шляхом перерахування на картковий рахунок 8100 грн. Згідно п. 1.3. кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, кредит надається строком на 10 днів з 18.06.2019. Відповідно до п. 1.4. кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, термін (дата) повернення редиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом - 28.06.2019. Згідно п. 1.5.1. кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, комісія за надання кредиту: 729, 00 грн., яка нараховується за ставкою 9% від суми кредиту одноразово. Згідно п. 1.5.2. кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, проценти за користування кредитом: 810, 00 грн., які нараховуються за ставкою 1% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом. Згідно п. 1.6. кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, розрахунок сукупної вартості кредиту зазначено в Графіку розрахунків, який є невід`ємною частиною цього договору. Відповідно до п. 2.2.3. кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, в разі неповернення позичальником кредиту у встановлений договором термін (п.1.4.) проценти за користування кредитом з наступного дня починають нараховуватися за підвищеною ставкою у розмірі 1,80% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом після спливу строку його повернення та нараховуються протягом 45 днів, після чого нарахування процентів може бути припинено Товариством в односторонньому порядку. Як встановлено із змісту кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, кредит був наданий позичальнику (позивачу) виключно за допомогою веб-сайту кредитодавця (відповідача), за умови ідентифікації позичальника та використання електронного цифрового підпису одноразовим ідентифікатором. Вказаним договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, погашення заборгованості за кредитом, сплату нарахованих за період користування відсотків, комісія, неустойка та інші платежі відповідно до договору, у разі наявності. В додатку №1 до кредитного договору міститься графік розрахунків заборгованості (в тому числі суми кредиту, комісії за надання кредиту і процентів за користування кредитом) із зазначенням дати платежу (повернення кредиту та сплати комісії та процентів). Згідно хронології дій щодо укладення кредитного договору №8560075 від 18.06.2019: 18.06.2019 о 11:26 год. було розпочато введення позичальником даних по заяві, 18.06.2019 о 16:24 год.здійснення верифікації та заяви кредитним експертом, 18.06.2019 о 16:30 год. було надіслано позичальнику інших умов кредитування, шляхом відправлення SMS-повідомлення та e-mail, 18.06.2019 о 16:31 год. позичальником було прийнято пропозицію інших умов,18.06.2019 о 16:31 год. створено пропозицію про укладення кредитного договору (оферту) в особистому кабінеті позичальника, 18.06.2019 о 16:31 год.було надіслано ідентифікатор (код), який в подальшому був введений [PERSON] для здійснення акцепту пропозиції ТОВ "Мілоан" та 18.06.2019 о 16:35 кредитні кошти перераховано на картку позичальника. Відповідно до платіжного доручення №45512974 від 18.06.2019 на рахунок [PERSON] було перераховано кошти в сумі 8100 грн. від ТОВ "Мілоан" згідно договору №8560075 від 18.06.2019. Відповідно до п. п. 6.1, 6.2 кредитного договору №8560075 від 18.06.2019,цей кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений на вебсайті товариства miloan.ua. Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицію товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладання цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом відправлення товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який надсилається товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника або передається іншим чином засобами зв`язку вказаними позичальником під час реєстрації особистого кабінету, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітноцифрову послідовність) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту) в особистому кабінеті на сайті товариства. Після укладення цей договір розміщується в особистому кабінеті позичальника. Згідно з п. 6.3 кредитного договору №8560075 від 18.06.2019, приймаючи пропозицію товариства про укладання цього кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами (у т. ч. Правилами та Графіком розрахунків) та підтверджує, зокрема, що: він ознайомлений, погоджується з усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та Правил надання фінансових кредитів (послуг) Товариством, що розміщені на веб-сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору. За змістом положень ч. 1, 2 ст. 207, п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України передбачено, що правочини між фізичною та юридичною особою належить вчиняти у письмовій формі. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо, крім іншого, воля сторін виражена за допомогою електронного засобу зв`язку, та якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 6ст. 11Закону України "Про електронну комерцію", відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченомустаттею 12 цього Закону. Статтею 12 Закону України "Про електронну комерцію" передбачено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. За приписами п. 6 ч. 1ст. 3 Закону України "Про електронну комерцію" електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Позивач шляхом власноручного введення одноразового ідентифікатора отриманого від відповідача прийняв публічну пропозицію (оферту) та підписав кредитний договір (здійснив акцепт пропозиції відповідача), тобто договір укладено у відповідності дост. 11 Закону України "Про електронну комерцію". Факт підписання договору сторонами не оспорюється. Таким чином, сторони Договору досягли згоди з усіх істотних його умов, уклали його у відповідності до Закону України "Про електронну комерцію" шляхом обміну електронними повідомленнями та підписали у порядку, визначеному статтею 12 Закону, а тому Договір вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону). Посилання позивача, як на підставу задоволення позову на невиконанням відповідачем вимог ч. 2 ст. 11 ЗУ "Про захист прав споживачів" та ч. 2 ст. 12 ЗУ "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", не можуть бути прийняті судом до уваги, виходячи із наступного. Метою Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг" є створення правових основ для захисту прав та інтересів клієнтів фінансових установ, фізичних осіб - підприємців, які надають фінансові послуги, правове забезпечення діяльності і розвитку конкурентоспроможного ринку фінансових послуг в Україні, правове забезпечення єдиної державної політики у фінансовому секторі України. Згідно з ч. 2 ст. 627 ЦК України у договорах за участю фізичної особи-споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів. Відповідно до ч. 3 ст. 1054 ЦК України особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про електронну комерцію" права та обов`язки покупця (замовника, споживача) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції визначаються законодавством України, зокрема Законом України "Про захист прав споживачів". Покупець (замовник, споживач) товарів, робіт, послуг у сфері електронної комерції за обсягом своїх прав та обов`язків прирівнюється до споживача у разі укладення договору поза торговельними або офісними приміщеннями та у разі укладення договору на відстані відповідно доЗакону України "Про захист прав споживачів". Оскільки, позивачу, як фізичній особі, було надано кредит, то позивач є споживачем фінансової послуги, а тому при розгляді даних правовідносин необхідно застосовувати спеціальний закон "Про захист прав споживачів". Згідно з ч. 1 ст. 11 Закону України "Про захист прав споживачів" цей Закон застосовується до відносин споживчого кредитування у частині, що не суперечитьЗакону України " Про споживче кредитування". Відповідно до Закону України "Про захист прав споживачів" (в редакції чинній на час виникнення правовідносин) ст. 11 в редакції Закону України №1734-VIII від 15.11.2016 частину другу не містить. Посилання позивача на дану норму не є підставою для відхилення доводів позивача та не здійснення перевірки судом надання споживачеві інформації до укладення договору про споживчий кредит, визначеній ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування". Відповідно до ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", що узгоджується з ч. 3 ст. 9 Закону України "Про споживче кредитування", перед укладенням договору про надання фінансових послуг фінансова установа чи інший суб`єкт господарювання, що надає фінансові послуги, зобов`язані повідомити клієнта у письмовій або електронній формі, у тому числі шляхом надання клієнту доступу до такої інформації на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, про: 1) особу, яка надає фінансові послуги: а) найменування (для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я та (за наявності) по батькові), місцезнаходження, контактний телефон і адреса електронної пошти особи, яка надає фінансові послуги, адреса, за якою приймаються скарги споживачів фінансових послуг; б) найменування особи, яка надає посередницькі послуги (за наявності); в) відомості про державну реєстрацію особи, яка надає фінансові послуги; г) інформацію щодо включення фінансової установи до відповідного державного реєстру фінансових установ або Державного реєстру банків; ґ) інформацію щодо наявності в особи, яка надає фінансові послуги, права на надання відповідної фінансової послуги; д) контактну інформацію органу, який здійснює державне регулювання щодо діяльності особи, яка надає фінансові послуги; 2) фінансову послугу - загальну суму зборів, платежів та інших витрат, які повинен сплатити клієнт, включно з податками, або якщо конкретний розмір не може бути визначений - порядок визначення таких витрат; 3) договір про надання фінансових послуг: а) наявність у клієнта права на відмову від договору про надання фінансових послуг; б) строк, протягом якого клієнтом може бути використано право на відмову від договору, а також інші умови використання права на відмову від договору; в) мінімальний строк дії договору (якщо застосовується); г) наявність у клієнта права розірвати чи припинити договір, права дострокового виконання договору, а також наслідки таких дій; ґ) порядок внесення змін та доповнень до договору; д) неможливість збільшення фіксованої процентної ставки за договором без письмової згоди споживача фінансової послуги; 4) механізми захисту прав споживачів фінансових послуг: а) можливість та порядок позасудового розгляду скарг споживачів фінансових послуг; б) наявність гарантійних фондів чи компенсаційних схем, що застосовуються відповідно до законодавства. Згідно змісту Правил надання фінансових кредитів ТОВ "Мілоан" приймаючи пропозицію про укладання кредитного договору позичальник також погоджується з усіма додатками та невід`ємними частинами договору в цілому та підтверджує, зокрема, що він ознайомлений, погоджується із усіма визначеннями, умовами та змістом, повністю розуміє, і зобов`язується неухильно дотримуватись умов кредитного договору та цих правил, як невід`ємної його частини тощо. Тобто, підписання позивачем договору про надання кредиту свідчить про ознайомлення її з правилами надання коштів у позику та вимогами ч. 2 ст. 12 Закону України "Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг", так як ознайомлення із даними правилами передують укладенню договору. Отже, відповідач в повній мірі поінформував позивача про умови надання позики відповідно до вимог чинного законодавства. Як вбачається з матеріалів справи та не оспорюється сторонами у справі, відповідачем виконано умови кредитного договору в частині перерахування на банківську картку позичальника грошових коштів у сумі 8100,00 грн. Доказів на спростування отримання коштів за договором у розмірі 8 100,00 грн. та користування ними позивачем не надано. Таким чином, при укладанні договору, приймаючи всі умови та вчиняючи дії щодо отримання коштів позивач підтвердив свою поінформованість з умовами договору та погодився з ними. Таким чином, аналізуючи оспорюваний кредитний договір №8560075 від 18.06.2019, в сукупності з нормами Закону України "Про захист прав споживачів", ч. 1 ст. 215, ч. 1 і ч. 3 ст. 203 ЦК України, суд дійшов висновку, що при укладенні та підписанні зазначеного правочину сторонами було додержано усіх вимог, передбачених нормами чинного законодавства, за змістом оспорюваного правочину сторонами досягнуто всіх істотних умов обов`язкових для даних видів договорів, при підписанні спірного договору позивач погодилась з його умовами, перерахування на рахунок позивача кредитних коштів сторонами не оспорюється, а тому умови зазначеного правочину не суперечать принципу добросовісності, підстав для визнання недійсним договору позики як в окремих частинах, так і вцілому, які наведені позивачем, судом не встановлено. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленні сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у х сукупності. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Результати оцінки доказів суд відображає і рішенні, в якому наводяться мотиви їх прийняття чи відмови у прийняття. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказами в цілому, та і кожного доказу. Відповідно до п. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановленим цим Кодексом. З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ст. 81 ЦПК України, позивачем, не доведено належними та допустимими доказами фактів на які вона посилається в обґрунтування своїх позовних вимог, а тому в задоволенні позовних вимог слід відмовити. Згідно ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховую вищевикладене,

Outcome: dismissed