Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернулась в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на дитину в сумі 1 790,13 грн. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з грудня 2004 року сторони перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням суду. У шлюбі [INFO] у них народився син [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011 стягнуто з [PERSON] на користь позивача аліменти на утримання сина в розмір 1/3 частини від усіх видів заробітку. Рішеннями Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012, від 24.05.2018, від 30.04.2021 було збільшено розмір аліментів на утримання дитини. 16.04.2021 сину був встановлений діагноз «Кіфосколіоз вліво грудний І ступеню» та призначено масаж, посилене харчування, плавання. 17.04.2021 окулістом, після огляду сину, встановлено діагноз «Короткозорість легкого ступеню». Дотримуючись рекомендацій лікарів, з метою лікування та оздоровлення дитини, позивачем було організовано літній відпочинок дитини, а саме за місцем роботи позивач отримала безкоштовну путівку для дитини в дитячий оздоровчий центр «Червона гвоздика» на березі моря в м. Бердянськ Запоріжської області з 08.08.2021 по 27.08.2021. Позивач сплатила повну вартість за квитки до м. Бердянськ в сумі 631,78 грн. і назад до м. Києва - 642,97 грн. 27.07.2021 було оплачено 550,00 грн. за проживання дитини з позивачем на 07.08.2021 в «Гостьовому домі на Набережній» в м. Бердянськ. 06.11.2021 за рекомендацією лікаря окуліста придбано для дитини медичний препарат «Нутроф Форте» вартістю 449,20 грн. 25.12.2021 за рекомендацією лікаря ортопеда - «Вітамін Д» вартістю 249,30 грн. Також у січні 2022 сину була надана медична допомога лікарем стоматологом, за що було сплачено кошти у сумі 950,00 грн. Загальний розмір додаткових витрат на лікування та оздоровлення дитини з 27.07.2021 по 21.01.2022 становить 3 473,25 грн. Також з вересня 2021 по січень 2022 року позивачем було сплачено 107,00 грн. на розвиток здібностей дитини за придбання зошитів та олівців. Посилаючись на викладені обставини, позивач просила задовольнити її вимоги. Ухвалою судді Дарницького районного суду м. Києва Заставенко М.О. від 18.02.2022 відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлений про розгляд справи у суді, однак у встановлені строки відзив на позовну заяву до суду не подав, з будь якими заявами чи клопотаннями до суду не звертався. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, сторони по справі з 29.12.2004 перебували у зареєстрованому шлюбі. У шлюбі у сторін [INFO] народився син [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26.05.2011 шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 14.04.2011 з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дитини в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку, щомісячно, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 01.10.2010 і до повноліття дитини. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 04.12.2012 за № 2-4415/12 збільшено розмір стягнутих аліментів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 24.05.2018 за № 753/13439/17 відмовлено [PERSON] у зміні розміру аліментів. Постановою Апеляційного суду м. Києва від 22.08.2018 у справі № 753/13439/17 рішення Дарницького районного суду м. Києва від 24.04.2018 скасоване та ухвалено нове про збільшення розміру аліментів. Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 30.04.2021 у справі № 753/2257/21 позов [PERSON] до [PERSON] про збільшення розміру аліментів задоволено та стягнуто з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 3 000,00 грн. щомісячно. Частиною 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1959 року, підписаною Україною 21.02.1990 року, ратифікованою Україною 27.02.1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ч.1 ст. 141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Згідно ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Як розяснено у п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачені ст. 185 СК України додаткові витрати на утримання дитини, викликані особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом, тощо) можуть стягуватись лише з батьків і у разі фактичних витрат, їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Позивач зазначає про те, що за період з з 27.07.2021 по 21.01.2022 нею понесені витрати на лікування та оздоровлення дитини у розмірі 3 473,25 грн. та для розвитку здібностей дитини - 107,00 грн. Так, з наданої медичної документації (лікувально-профілактичного журналу Степкіна Степана, рахунків та чеків про придбання медичних препаратів, надання послуг, вбачається, що дитина дійсно потребувала лікування, в зв`язку з чим позивачем понесено відповідні витрати у розмірі 1 648,50 грн. Також позивачем понесені витрати на оздоровлення дитини, а саме на придбання квитків для поїздки сина в оздоровчий дитячий табір у м. Бердянськ та повернення до м. Києва, загальна вартість яких становить 1 274,75 грн., та на оплату одного дня проживання дитини в «Гостьовому домі на Набережній» в м. Бердянськ в сумі 550,00 грн. Відповідачем жодним чином не спростовано вказаних фактів потреби та надання його дитині саме цих послуг. Відтак, оскільки вказані витрати зумовлені станом здоров`я дитини, то їх понесення суд вважає необхідними. Щодо понесення позивачем витрат на придбання зошитів та олівців для розвитку здібностей дитини, придбання яких підтверджується товарними чеками, то суд вважає вказані витрати такими, що не пов`язані з розвитком здібностей дитини. Відповідно до ч.1 ст.141 СК України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відтак, з урахуванням вказано норим, перевіривши надані докази позивача щодо витрат, якими вона аргументує свої твердження, суд приходить до висновку про те, що заявлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню на суму 1 736,63 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача судовий збір на користь держави в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial