Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про стягнення додаткових витрат на утримання дитини, посилаючись на те, що 08.08.2019 року між позивачкою, [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано в Олександрівському районному у м.Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про що, складено відповідний актовий запис № 601. [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане Дніпровським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В серпні 2020 року позивачка з дитиною поїхали до матері у Полтаву, де проживають по цей час. Дочка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Батько дочки, [PERSON] , спочатку надавав матеріальну допомогу на утримання дитини, але в подальшому матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Позивачка зазначає, що дитина є алергіком, їй діагностовано дисплазію тазостегнових суглобів, призначено лікування та реабілітацію, в 2020 році вона витратила на лікування доньки 29 961,11 коп. Кожні шість місяців дитина повинна проходити обстеження у ортопеда та в подальшому курс реабілітації. Батько дитини, матеріальної допомоги не надавав, додаткові витрати на лікування не сплачував, хоча відповідач має стабільний дохід, оскільки займається продажем автомобілів з Європи, часто перетинає кордон України. Прохала стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання дитини у сумі 14980,00 грн. В судовому засіданні позивачка та її представник - адвокат Калько В.В. позов підтримали, просили задовольнити надавши пояснення ідентичні тим, що викладені в позовній заяві . Окрім того у відповіді на відзив позивачкою зазначено стосовно тверджень відповідача щодо відсутності призначень лікаря, консультативних висновків на придбання ліків, квитанції на які вона надала, що по-перше ці ліки відправляються без рецептів, по-друге, коли донька хворіла (майже з народження), то вона відразу телефонувала своєму терапевту, і та може в телефонному режимі призначити лікування, крім того що зараз пандемія короновірусу і візити до лікаря обмежені, тому в першу чергу позивачка думала про здоров`я дитини та своєчасне її лікування, придбаючи вказані препарати. Стосовно засобів гігієни, квитанції на придбання яких надала позивачка, зазначила, що її донька [PERSON] , [INFO] , хворіє на алергічний дерматит, і потребує спеціальних і засобів гігієни, і спеціальних памперсів, і ліків від алергії, що обумовлено станом її здоров`я, і особливими потребами. Відповідач та його представник - адвокат Боярчук Н.В. у судовому засіданні проти задоволення позову заперечували, просили відмовити у його задоволенні. Надали пояснення ідентичні тим, що викладені в у відзиві зокрема у відзиві на позов відповідач просить в задоволенні позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про стягнення додаткових витрат відмовити посилаючись на те, що він не заперечує свій обов`язок брати участь у додаткових витратах на дитину. Однак вважає, що дані витрати повинні бути необхідними, доцільними та розумними, з врахуванням можливостей батьків, та доведеними позивачем по справі. Відповідно до п. 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» до передбаченої ст. 185 СК (2947-14) участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. При одночасному розгляді вимог про стягнення аліментів і додаткових витрат їх має бути визначено у рішенні окремо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат (Постанова Верховного суду України від 24.02.2016 року по цивільній справі № 6-1296цс15). Зазначений правовий висновок щодо обов`язку особи, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат, довести наявність таких додаткових витрат належними та допустимими доказами, підтверджено і в Постанові ВС від 12 березня 2020 року по справі №520/12681/17 і відповідає нормам ЦПК України. Зокрема, відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Залишаючи без задоволення касаційну скаргу, Верховний Суд в справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). В позовній заяві позивачка на обґрунтування правомірності стягнення коштів з відповідача як додаткових витрат надає виключно накладні, товарний чек та квитанції. Зазначає, що надані позивачкою документи не можуть вважатися належними та достовірними доказами додаткових витрат на дитину, так як із визначених документів неможливо встановити призначення ліків та медичних препаратів, іншого медичного устаткування саме для спільної дитини сторін по справі. До накладних, чеків та квитанцій позивачем не надані виписки з історії хвороби, рецепти та рекомендації лікарів, довідки, які б могли підтвердити призначення придбаних ліків саме для лікування дитини. Із змісту наданих документів зазначені обставини, які є такими, що підлягають встановленню при розгляді справи, встановити неможливо. Єдині ліки, придбання яких підтверджено належними доказами, а саме як призначенням лікаря, так і накладною - «Олідетрим кідс» вартістю 122 грн. 80 коп. (консультація спеціаліста, накладна від 03.12.2020 року). Окрім відсутності призначень лікаря, не відповідають вимогам щодо віднесення їх до додаткових витрат перелік та найменування придбаних позивачкою товарів, у зв`язку з їх віднесенням до засобів гігієни, доглядових засобів та продуктів харчування. Так, відповідно до накладних, позивачкою в період з грудня 2020 року по червень 2021 року придбано засоби гігієни: 16 упаковок трусиків Хаггінс і 6 упаковок підгузників Хаггінс на загальну суму 11 558 грн. 00 коп. Окрім визначених засобів гігієни в суму до стягнення зазначені і інші гігієнічні засоби: пелюшки, дитяче масло та інші доглядові засоби. За цей же період, позивачкою придбано продукти дитячого харчування, а саме дитячі сухі та консервовані суміші: суміш суха Нутрілон, Мілупа асорті, Гербер ассорті пюре, молочні суміші та ін. на загальну суму 9966 грн. 10 коп. Ані засоби гігієни та засоби по догляду, ані продукти дитячого харчування неможливо віднести до додаткових витрат, так як зазначені витрати не зумовлені та не викликані особливими потребами, а відносяться до загальних потреб дитини, до звичайних витрат на дитину, які покриваються за рахунок аліментів і витрат того з батьків що мешкає з дитиною, та є складовою аліментів. Так, позивачка, при обґрунтуванні в позовній заяві розміру аліментів до стягнення, також посилалась на необхідність придбання засобів гігієни, доглядових засобів, продуктів дитячого харчування та ліків, і приєднала до позову про стягнення аліментів ті ж самі письмові докази, які приєднані і до даного позову. Відповідно до практики Верховного Суду, щоденне харчування дитини в разі не доведення позивачем наявність і розміру додаткових витрат на харчування дитини у зв`язку з її хворобою, різниці у вартості між звичайним і дієтичним харчуванням, не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду (Постанова ВС від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17). Вартість поїздки та відпочинку на морі, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування (без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням), не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України (постанова Верховного Суду від 17.01.2019 у страві № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18). Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов не підлягає до задоволення з таких підстав. Судом встановлено, що 08.08.2019 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, який зареєстровано в Олександрівському районному у м. Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про що, складено відповідний актовий запис № 601. [INFO] в сторін народилася донька [PERSON] , свідоцтво про народження Серія [NUMBER] , видане Дніпровським районним у м. Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). В серпні 2020 року позивачка з дитиною поїхали до матері у Полтаву, де проживають по цей час. Дочка проживає з позивачкою і знаходиться на її утриманні. Відповідач проживає окремо в м. Запоріжжя. На даний час відповідач офіційно працює, розмір його доходу за квітень-серпень 2021 року, згідно довідки про доходи від 11.09.2021 року, становив 28330,91 грн. з урахування податків та зборів, за листопад 2021 року - 6080,00 грн. Згідно Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2022 року у справі № 545/444/21 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] у розмірі 3 000,00 гривень щомісячно, починаючи з 11.02.2021 року до досягнення дитиною повнолітнього віку. На Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 04.02.2022 року не подано апеляційну скаргу та воно на час прийняття рішення в даній справі не набрало законної сили. [PERSON] сплачено за даним рішенням на користь [PERSON] аліменти в розмірі 3000грн.00коп. Відповідно до довідки № б/н від 18.09.2020 року виданої медичним закладом «Он клінік», копія якої долучена до матеріалів справи, [PERSON]. діагностовано дисплазію тазостегнового суглобу. Згідно з рекомендаціями, [PERSON]. рекомендовано: шина Віленського 28 см, вітамін Д3 (аквадетрин), аналізи, ЛФК № 10. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Надані позивачкою копії документів не можуть вважатися належними та достовірними доказами додаткових витрат на дитину, так як із визначених документів неможливо встановити призначення ліків та медичних препаратів, іншого медичного устаткування саме для лікування дитини сторін по справі. До накладних, чеків та квитанцій позивачем не надані виписки з історії хвороби, рецепти та рекомендації лікарів, довідки, які б могли підтвердити призначення придбаних ліків саме для лікування дитини. Окрім відсутності призначень лікаря, не відповідають вимогам щодо віднесення їх до додаткових витрат перелік та найменування придбаних позивачкою товарів, у зв`язку з їх віднесенням до засобів гігієни та продуктів харчування. Позивачем не доведено наявність і розмір додаткових витрат на харчування та лікування дитини у зв`язку з її хворобою, зокрема, різницю у вартості між звичайним і дієтичним харчуванням, враховуючи те, що щоденне харчування дитини у такому випадку не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів. Так позивачем придбано в період з грудня 2020 року по червень 2021 року (за 6 місяців) засоби гігієни: 16 упаковок трусиків Хаггінс і 6 упаковок підгузників Хаггінс на загальну суму 11 558 грн. 00 коп. Окрім визначених засобів гігієни в суму до стягнення зазначені і інші гігієнічні засоби: пелюшки, дитяче масло та інші доглядові засоби. За цей же період, позивачкою також придбано продукти дитячого харчування, а саме дитячі сухі та консервовані суміші: суміш суха Нутрілон, Мілупа асорті, Гербер ассорті пюре, молочні суміші та ін. продукти харчування на загальну суму 9 966 грн. 10 коп. Зазначені витрати на доглядові засоби та харчування складають основну суму, що вимагає позивач. Однак, ані засоби гігієни та доглядові засоби, ані продукти дитячого харчування, ані навіть медикаменти першої необхідності неможливо віднести до додаткових витрат, так як зазначені витрати не зумовлені та не викликані особливими потребами, а відносяться до загальних потреб дитини, до звичайних витрат на дитину, які покриваються за рахунок аліментів і витрат того з батьків що мешкає з дитиною, та є складовою аліментів. Зазначене твердження відповідає правовим позиціям ВС: Постанова ВС від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17, постанова ВС від 17.01.2019 у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18: Відповідно до практики Верховного Суду, щоденне харчування дитини в разі не доведення позивачем наявність і розміру додаткових витрат на харчування дитини у зв`язку з її хворобою, різниці у вартості між звичайним і дієтичним харчуванням, не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України, оскільки такі витрати повинні покриватись за рахунок аліментів, які стягуються з відповідача на підставі рішення суду (Постанова ВС від 01.04.2019 року у справі № 233/3518/17). Вартість поїздки та відпочинку на морі, придбаних медикаментів першої необхідності і харчування (без надання доказів наявності потреби в такому відпочинку, викликаної хронічною хворобою, лікуванням), не може вважатись особливою обставиною, яка потребує додаткових витрат з боку іншого з батьків у розумінні статті 185 СК України (постанова Верховного Суду від 17.01.2019 у справі № 720/1119/17 (провадження № 61-3891св18). Таким чином, з усіх придбаних позивачкою товарів (засобів) до додаткових витрат, витрат викликаних особливими потребами, можливо віднести виключно витрати на ліки. Однак, витрати на ліки можливо віднести до додаткових за умови їх доведення належними доказами, такими можуть бути - висновки спеціалістів, призначення лікарів, довідки, яким відповідають відповідні чеки, накладні, квитанції про придбання ліків. Верховний Суд у справі № 520/12681/17 зазначив, що розмір додаткових витрат на дитину має бути обґрунтованим відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Позивачкою приєднано до матеріалів справи консультація спеціаліста від 18.09.2020 року з призначенням дитині Вітаміну ДЗ (аквадетрим), висновок спеціаліста від 30.11.2020 року про призначення лікарських засобів - феністил, смекта, локоїд крем, виписки з медичної карти за 08.12.2020 р. з призначенням ліків - феністил, смекта. Інших документів на доведення призначень ліків дитині позивачем не надано. Цим призначенням, як за назвою препаратів, так і за датою придбання, відповідають надані позивачкою: 1) накладна від 03.12.2020 року, в якій зазначено придбання ліків олидетрим кідс вартістю 122.80 грн., феністіл вартістю 180,45 грн., смекта вартістю 130,00 грн., 2) чек від 30.11.2020 року, в якому зазначено придбання препарату Локоїд вартістю 199, 45 грн., 3) чек від 30.11.2020 року, про придбання препаратів смекта та феністіл на загальну суму 277, 20 грн. Таким чином належними та допустимими доказами, з якими відповідач погоджується, можливо вважати витрати на додаткові потреби дитини - придбання ліків, - в розмірі 909 грн. 90 коп. Враховуючи надані відповідачем квитанції про переказ коштів саме на лікування дитини в сумі 500 грн. від 04.12.2020 року, на суму 600 грн. від 15.11.2020 року - що відповідає даті призначень та лікування дитини, виплата в цей же період аліментів в подвійному розмірі саме з урахуванням необхідності лікування дитини на суми 5500 грн. та 3000 грн., суд вважає що відповідач фактично добровільно виконав свій обов`язок щодо участі як в утриманні дитини так і в додаткових витратах на дитину на період її лікування. Щодо наявності у дитини [PERSON]. інших захворювань, зокрема алергічного дерматиту, то зазначене не підтверджено жодними доказами по справі. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи наведене, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17 та постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 520/12681/17. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд - довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування - виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що придбання засобів гігієни та продуктів харчування, яких потребує дитина не є додатковими витратами, які можуть бути стягнуті відповідно до ст. 185 СК України, у зв`язку з чим, суд дійшов до висновку про необґрунтованість позовних вимог, у задоволенні яких слід відмовити. Згідно ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно пункту 3 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає віднесенню за рахунок держави, оскільки позивачка звільнена від його сплати, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

Outcome: dismissed