Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до Луцької міської ради про встановлення факту проживання зі спадкодавцем на момент відкриття спадщини. Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер її рідний [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] . Після його смерті відкрилась спадщина на все належне йому на час відкриття спадщини, майно. Після відкриття спадщини, [INFO] , в шестимісячний термін, позивач [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини та про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] . Згідно повідомлення-роз`яснення приватного нотаріуса Валянської Тетяни Петрівни №96/01-16 від 26.05.2022р. позивачу було відмовлено у заведенні спадкової справи після смерті рідного брата [PERSON] , а тому просить суд встановити факт постійного проживання зі спадкодавцем [PERSON] на момент відкриття спадщини. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та її представника, зазначила, що заявлені вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, заперечив проти задоволення позову. Дослідивши та оцінивши докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [INFO] помер рідний брат позивачки [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії [NUMBER] від 26 вересня 2012 року (а.с. 16). Як зазначила позивачка, на час відкриття спадщини вона проживала з померлим [PERSON] в квартирі за адресою: [ADDRESS] , за даною адресою було зареєстровано його місце проживання. Тривалий час померлий [PERSON] важко хворів, через похилий вік та сліпоту був «лежачим», даний факт підтверджується пенсійним посвідченням інваліда першої групи по зору, серії [NUMBER] , виданим довічно (а.с. 18). Враховуючи це позивака\~змушена була до смерті\~і на час смерті постійно проживати з рідним братом\~за адресою:\~ [ADDRESS] , так як його хвороба не дозволяла самостійно рухатися, обслуговувати себе та здійснювати інші необхідні для життя та існування потреби. Факт постійного проживання позивачки з померлим [PERSON] на момент відкриття спадщини [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , підтвердили [PERSON] та [PERSON] , виклавши зазначене у письмових поясненнях, які були подані до суду. На момент відкриття спадщини [INFO] , позивачка хоч і проживала постійно із спадкодавицею за адресою: [ADDRESS] , проте її місце реєстрації було за адресою: [ADDRESS] , тому при зверненні до нотаріуса їй було роз`яснено, що факт прийняття спадщини, може бути підтверджено відповідними довідками про реєстрацію місця проживання, записами у будинковій книзі. У зв`язку з відсутністю документальних підтверджень проживання з рідним братом на день смерті, вона не може довести факт проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, а тому нотаріус відмовив їй у заведенні спадкової справи по смерті [PERSON] , що унеможливлює здійснення нотаріусом пошуку спадкового майна. Встановлення даного юридичного факту для [PERSON] має юридичне значення, оскільки надає можливість звернутися в нотаріальну контору із заявою про прийняття спадщини. Згідно зі\~ст.\~1268 ЦК України\~спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ч. 1ст. 1270ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Отже, для того, щоб набути право на спадщину, спадкоємці за заповітом або за законом мають прийняти її у порядку та у строки, встановлені законом. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1ст. 1269 ЦК України). Для того, щоб спадкоємець вважався таким, що прийняв спадщину, необхідно, щоб таке проживання було постійним. При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Відповідно до ч. 2\~ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем необхідно для підтвердження прийняття спадщини, і оскільки дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, та строк звернення спадкоємця, який фактично прийняв спадщину до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини строком не обмежений, інших спадкоємців, які б претендували на спадщину, немає, спору про майнове або особисте немайнове право не існує, встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на момент відкриття спадщини єдиний спосіб для прийняття спадщини позивачем, тому суд вважає що позов підставний та підлягає до задоволення. З досліджених в судовому засіданні письмових доказів, суд встановив, що позивачка прийняла спадщину шляхом спільного проживання із спадкодавцем на день смерті, однак оформити її не може у зв`язку з відмовою нотаріуса у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно.

Outcome: approved