Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Адвокат Мікосянчик І.Ю. діючи в інтересах [PERSON] звернувся до суду з позовом про захист прав споживача. Просить суд стягнути з ТзОВ «Шантекс» на користь [PERSON] кошти в сумі 38400 грн. сплачені за нікчемним правочином. Також просить суд стягнути з ТзОВ «Шантекс» на користь [PERSON] понесені судові витрати, що складаються із витрат на правничу допомогу та судового збору за подання заяви про забезпечення позову. Позовні вимоги мотивує тим, що 24.11.2021 р. на сайті «оlх.uа» позивач знайшов оголошення про продаж паливних брикетів «RUF» за вигідною ціною. В оголошенні була вказана ціна за одну тонну паливних брикетів - 4000,00 грн., в той час як середня ціна на паливні брикети на тому ж сайті коливається в межах 5500,00 грн. Оскільки позивачу необхідне тверде паливо для отоплення будинку в зимовий період, він вирішив придбати зазначені паливні брикети. Позивач з представником продавця в телефонному режимі узгодили обсяги та умови доставки товару. Позивачу повідомили, що продавець працює в різних містах України і товар буде доставлено відповідачем в день його оплати в м. Рівне. Після цього позивачу надіслали рахунок-фактуру № СЧ-5335 від 24.11.2021 р. на суму 38 400,00 грн. Згідно виставленого Рахунку продавцем товару є Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАНТЕКС». Позивач оплатив рахунок 26.11.2021 р., що підтверджується квитанцією №0.0.2356896583. Оплата була здійснена на рахунок відповідача [NUMBER] , відкритий в АТ «Аккорд банк». Одразу після того, як позивач сплатив кошти, відповідач заблокував його номер телефону та припинив будь-який зв`язок з позивачем. Представник позивача зазначає, що відповідач здійснював нечесну підприємницьку практику оскільки, відповідач пропонував до продажу товар за ціною, нижче ринкової, що спонукало позивача до його купівлі, однак не надав такий товар, позивачу була надана неправдива інформація про умови доставки, виконання договору купівлі-продажу (доставка товару в день його оплати) і позивач уклав договір купівлі-продажу під впливом такої неправдивої інформації, товар не було доставлено протягом розумного терміну: на дату подання позову (через 19 днів після погодженої дати доставки) товар так і не надано позивачу, відповідачем не повідомлено причин ненадання товару, після отримання коштів відповідач припинив всі зв`язки з позивачем. З огляду на положення ч. 6 ст. 19 ЗУ «Про захист прав споживачів» та ст.1212 ЦК України, просить суд стягнути з відповідача 38400 грн. коштів, сплачених за нікчемним правочином. Ухвалою від 23.12.2021 року відкрито спрощене провадженні у справі. Позивач у судове засідання не з`явився. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про час, дату і місце проведення судового засідання, про причини неявки відповідач суд не повідомив, відзив не подав, таким чином суд проводить розгляд справи на підставі ст.280 ЦПК України в заочному порядку, на підставі наявних у справі даних та доказів. Згідно з ч.2\~ст.247 Цивільного процесуального кодексу України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволення. Згідно з ч. 1 та ч. 5 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 і ч. 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом досліджено копію рахунку-фактуру № СЧ-5335 від 24.11.2021 р. на суму 38 400,00 грн. Згідно виставленого Рахунку продавцем товару є Товариство з обмеженою відповідальністю «ШАНТЕКС». Позивач оплатив рахунок 26.11.2021 р., що підтверджується квитанцією №0.0.2356896583. Оплата була здійснена на рахунок відповідача [NUMBER] , відкритий в АТ «Аккорд банк». Представник позивача звертався до відповідача з претензією, що підтверджується копією претензії наявною у матеріалах справи, вих. №7 від 29.11.2021 р., описом вкладення до листа та квитанцією про оплату відправлення УКРПОШТА, накладною та трекером відправлення (а.с.15) Відповідно до положень\~ст. 1212 ЦК України\~особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: поверненнявиконаного занедійсним правочином; витребуваннямайна власникоміз чужогонезаконного володіння;\~повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: набуття або збереження майна; набуття або збереження за рахунок іншої особи; відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акту, правочинну або інших підстав, передбачених\~статтею 11 ЦК України). Відповідно до п. 1 ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~до підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають до задоволення. З відповідача підлягають стягненню на користь позивача кошти, у розмірі 38400 грн. Відповідно до\~статті 141\~ЦПК України\~\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Оскільки, позивач звільнений від сплати судового збору, з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 908 грн. 06.12.2021 року ухвалою Рівненського міського суду Рівненської області у справі №569/24787/21 заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено. Також судом встановлено, що при подачі заяви про забезпечення позову, позивач сплатив судовий збір в розмірі 454,00 грн., що підтверджується дублікатом квитанції №0.0.2364889401.1 від 03.12.2021 року. Враховуючи те, що позовні вимоги [PERSON] задоволено в повному обсязі, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на його користь сплачену суму судового збору за подання заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу, суд зазначає наступне. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Так, на підтвердження здійснених представником позивача адвокатом Мікосянчик І.Ю. витрат на професійну правничу допомогу надано: ордер, договір №34 про надання правничої (правової) допомоги від 29.11.2021 року, де визначено розмір гонорару, на суму 6000 грн., дублікат квитанції на суму 6000 грн., як доказ оплати гонорару згідно договору. Таким чином, судом встановлено, що позивач поніс витрати на правничу допомогу в розмірі 6000 грн., які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі наведеного та

Outcome: approved