Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

у червні 2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом. В обґрунтування позовних вимог зазначає про те, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина у вигляді квартирм за адресою: [ADDRESS] , що належить спадкодавцю на підставі довідки №6 від 26.05.2018 року, виданої ОСББ "Молодіжний - 15". У встановлений законом строк вона звернулася до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. з заявою про отримання свідоцтва про право власності на квартиру в порядку спадкування за законом, на підставі якої була заведена спадкова справа № 24/2017. Оскільки право власності спадкодавця на вказану квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку, [PERSON] звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності, проте рішенням № 40525441 від 06.04.2018 державного реєстратора прав на нерухоме майно [PERSON] відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подана нею довідка кооперативу не передбачена ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". За таких підстав, позивач просить визнати за нею право власності на квартиру, розташовану за адресою: [ADDRESS] , загальною площею 55,8 кв.м, житловою площею 29,8 кв.м, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22 червня 2021 року відкрито загальне позовне провадження у справі. (а.с. 65) 04 листопада 2021 року автоматизованою системою документообігу суду було визначеного для розгляду цієї позовної заяви суддю Голосіївського районного суду м. Києва Шевченко Т.М. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] на підставі довідки №6 від 26.05.2018 року, виданої ОСББ "Молодіжний - 15", який є правонаступником ЖБК "Молодіжний - 15". (а.с. 18) [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 травня 2017 року відділом державної реєстрації смерті Головного територіального управління юстиції у місті Києві. (а.с. 11) Позивач є донькою [PERSON] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 15 квітня 1982 року, тобто є спадкоємицею за законом першої черги. (а.с. 9) З матеріалів справи вбачається, що 04 вересня 2017 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бойко Л.Л. на підставі заяви [PERSON] була заведена спадкова справа № 24/2017 щодо майна [PERSON] , померлого [INFO] . Звертаючись у суд з даним позовом, позивач зазначає, що право власності спадкодавця на вказану квартиру не було зареєстровано у встановленому законом порядку, [PERSON] звернулася до Центру надання адміністративних послуг виконавчого органу Київської міської ради з заявою про державну реєстрацію права власності, проте рішенням № 40525441 від 06.04.2018 державного реєстратора прав на нерухоме майно Володковича В.В. відмовлено у державній реєстрації права власності, оскільки подана нею довідка кооперативу не передбачена ст. 27 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] заповіт не складав. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є донькою [PERSON] . Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві власності не зареєстрована. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На час виплати пайового внеску питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За життя [PERSON] не оформив право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 22). Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є його дочка - [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] позбавлений можливості розпорядитися належним йому спадковим майном - квартирою, що належала спадкодавцю [PERSON] , оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останнього на квартиру, тому [PERSON] позбавлена можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved