Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

17.05.2021 року до Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області звернулась [PERSON] з позовом до виконкому Тернівської районної в місті ради, у якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини за заповітом на земельні ділянки з кадастровими номерами 4824510000:02:000:0958, 4824510000:01:000:1055, що знаходяться на території Новобузької міської ради Миколаївської області після смерті матері [PERSON] , строком два місяці, після набрання рішенням суду законної сили. В обґрунтування заявлених вимог позивачка у своєму позові зазначила, що після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] , відкрилася спадщина на належні їй земельні ділянки з кадастровими номерами 4824510000:02:000:0958, 4824510000:01:000:1055, що знаходяться на території Новобузької міської ради Миколаївської області. [PERSON] склала заповіт, відповідно до умов якого заповіла їй зазначені вище земельні ділянки. 16.01.2021 року вона звернулась до приватної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте, їй відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, у зв`язку з неподанням заяви до нотаріуса про прийняття спадщини у встановлений законом строк. Вважає, що строк нею пропущено з поважної причини, оскільки вона не була обізнана про наявність заповіту на її ім`я. Ухвалою судді Тернівського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Лиходєдова А.В. від 04.02.2022 року цивільна справа направлена за підсудністю до Новобузького районного суду Миколаївської області. За протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.04.2022 року матеріали справи передані до провадження судді Вжещ С.І. Ухвалою судді від 29.04.2022 року відкрито провадження та призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження з повідомленням сторін у підготовчому судовому засіданні на 10:00 год. 19.05.2022 року. 08.06.2022 року позивачка [PERSON] подала клопотання про заміну відповідача у справі з виконкому Тернівської районної ради міста Кривий Ріг на Новобузьку міську раду Миколаївської області. Ухвалою суду від 08.06.2022 року клопотання позивачки про заміну відповідача на належного задоволено. У справі за позовом [PERSON] до виконкому Тернівської районної в місті ради про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, замінено первісного відповідача, виконком Тернівської районної ради міста Кривий Ріг, належним відповідачем Новобузькою міською радою Миколаївської області. Позивачка [PERSON] в підготовче судове засідання не з`явилась, подала заяву від 08.06.2022 року, у якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити, посилаючись на обставини зазначені у ньому, також просила проводити підготовче судове засідання у її відсутність. Відповідач Новобузька міська рада Миколаївської області, явку свого представника у судове засідання не забезпечила, направила на адресу суду заяву, згідно якої позов визнала і не заперечувала проти його задоволення. Підготовче судове засідання та судовий розгляд справи просила проводити за відсутності представника міської ради. Оскільки в судове засідання сторони не з`явились, суд відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України,\~проводить слухання справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписуючого технічного засобу. Крім того, оскільки відповідачем позов визнаний, суд вважає за можливе постановлення рішення по справі в порядку ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України в підготовчому судовому засіданні. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить такого висновку. Згідно державного акту на право власності на земельну ділянку, серії МК № 028630 від 27.05.2003 року, громадянці [PERSON] належала земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 9.30 га, що розташована в межах території Новобузької міської ради Новобузького району Миколаївської області (а.с.6). [INFO] [PERSON] померла, про що Тернівським районним у місті Кривому Розі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) видано свідоцтво про смерть, серії [NUMBER] , від 15.06.2020 року (а.с. 5). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно. Згідно заповіту, посвідченого приватним нотаріусом Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Бикановою І.М. від 21.05.2018 року за реєстровим № 655 [PERSON] заповідала належні їй земельні ділянки, кадастрові номери яких 4824510000:02:000:0958, 4824510000:01:000:1055, що знаходяться на території Новобузької міської ради Миколаївської області, [PERSON] (а.с.4). 16.01.21 р. [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Криворізького міського нотаріального округу Дніпропетровської області Биканової І.М. із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] . Однак, приватним нотаріусом відмовлено у заведенні спадкової справи та видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки [PERSON] пропущено встановлений законом шестимісячний строк для подачі заяви про прийняття спадщини( а.с.7). Також судом встановлено, що відповідно до довідки №83/01-16 від 01.06.22 р. спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась та свідоцтво про право на спадщину не видавалось, що підтверджується інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру № 69091273 від 01.06.2022 року (а.с.73,80, 81). Згідно зі статтею 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] , як на підставу своїх порушених прав, зазначала, що строк для подання заяви про прийняття нею спадщини пропущений з поважної причини, так як вона не була обізнана про наявність заповіту, складеного на її ім`я, а тому не звернулася до нотаріуса з відповідною заявою у встановлений законом строк. У статті 1233 ЦК України зазначено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви. За загальним правилом, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування в мотивувальній частині судового рішення поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які пов`язані, зокрема, з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Таким чином, необізнаність спадкоємця про наявність заповіту є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини. Позов про визначення додаткового строку на прийняття спадщини підлягає задоволенню у разі пропуску такого строку та доведення поважності причин пропуску строку. Судом встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлої [PERSON] сплинув 15.12.2020 року, а до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини [PERSON] , звернулася 16.01.2021 року. Суд враховує письмові пояснення позивачки про те, що про наявність заповіту їй стало відомо після закінчення шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Будь-яких доказів того, що позивачка була обізнана про наявність заповіту, матеріали справи не містять. Суд дійшов висновку про наявність у позивачки об`єктивних труднощів для своєчасного прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , оскільки вона про існування заповіту дізналась вже після спливу шестимісячного строку, встановленого для подання заяви про прийняття спадщини. Крім того, у вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права. Спадкове законодавство засновується на принципі переваги формального волевиявлення спадкодавця (заповіту) над положеннями закону, спадкоємці за законом спадкують тільки у випадках відсутності заповіту, визнання його недійсним, нерозподілення заповідачем усієї спадщини або неприйняття (відмови від прийняття) спадщини спадкоємцями, призначеними у заповіті (частина друга статті 1223 ЦК України). Про свободу заповіту, як фундаментальний принцип спадкового права та поважність причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини у випадку доведеності факту необізнаності спадкоємця про існування заповіту вказано також у постановах Верховного Суду від 25 березня 2020 року у справі N 642/2539/18-ц, від 28 травня 2021 року у справі N 688/106/20, від 17.12.21 р. у справі № 315/368/19. Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.206 ЦПК України\~відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки представник відповідача визнав позов, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд на підставі ч.4 ст.206 ЦПК України,\~ухвалює рішення про задоволення позову, вважаючи, що вказані у позовній заяві обставини свідчать про поважність причин пропуску [PERSON] строку для подання заяви про прийняття спадщини. Вимоги щодо відшкодування судових витрат, понесених позивачем на оплату судового збору, остання не заявляла та не наполягала, а тому суд не вирішує питання про їх розподіл між сторонами.

Outcome: approved