Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

24.06.2022 заявник [PERSON] звернулась до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Кабул Ісламської Держави Афганістан, громадянство Ісламської Держави Афганістан, який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] від кульового поранення тулубу під час військової агресії Російської Федерації проти України. Свої вимоги мотивує тим, що 22.02.2002 заявниця та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 98. Прізвище чоловіка заявниці після одруження змінено на [PERSON] . Від шлюбу заявниця має трьох дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Перебуває на обліку багатодітних сімей та має право на пільги. Чоловік заявниці, [PERSON] , народився [INFO] , є уродженцем м. Кабул Ісламської Держави Афганістан, громадянство Ісламської Держави Афганістан. З 1999 року [PERSON] мав постійне місце проживання в Україні, а з 11.09.2017 року був зареєстрований та постійно проживав за адресою: [ADDRESS] . Після військової агресії Російської Федерації проти України та тимчасової окупації Пологівського району Запорізької області чоловік заявниці [PERSON] , почав займатись волонтерською діяльністю. 07.03.2022 [PERSON] , приблизно о 10.00 години ранку, їхав своїм автомобілем ВАЗ 2101 № [NUMBER] по вул. Лесі Українки у м. Пологи Запорізької області з двома пасажирами: [PERSON] та невідомий чоловік, який попросив підвезти до будинку його батьків. Не доїхавши до вул. Чкалова у м. Пологи приблизно 200 метрів, автомобіль чоловіка заявниці був обстріляний впритул російськими військовими з автоматів, які стояли посеред дороги на шляху проїзду автомобіля. Чоловік заявниці отримав поранення в бік тулуба, а пасажир, який сидів позаду, отримав поранення в стегно. [PERSON] затягнув чоловіка заявниці та іншого пасажира у найближчий двір, де господиня робила спроби надати медичну допомогу пораненим. Чоловік заявниці помер через годину після кульового поранення. В той же день російські військові заборонили працювати бригадам швидкої медичної допомоги та рятувальникам, тому не було змоги відвезти поранених до лікарні, а тіло померлого до моргу. Мобільний зв`язок був відсутній. Працівник місцевої пожежної частини порадив їй сфотографувати тіло і похоронити його, а всі документи потім будуть оформлені. На той час заявниця проживала у батьків за адресою: [ADDRESS] . Тіло чоловіка заявниці привіз її родич, чоловік її рідної сестри - [PERSON] . З дозволу старости с. Вербове [PERSON] заявниця поховала свого чоловіка біля своїх родичів на центральному кладовищі в с. Вербове Пологівського району Запорізької області. 22.03.2022 після появи мобільного зв`язку, заявниця зателефонувала на лінію «102» та повідомила про смерть свого чоловіка. 07.04.2022 вона разом із двома неповнолітніми дітьми, сином [PERSON] та донькою [PERSON] виїхала з окупованої агресором території до м. Запоріжжя, де і зараз проживає. 08.04.2022 заявниця звернулась із заявою про смерть чоловіка до відділу поліції №3 ЗРУП в Запорізькій області. Дану заяву було спрямовано до Управління СБУ в Запорізькій області. 16.06.22 на адресу заявниці надійшло повідомлення від УСБ України в Запорізькій області, про те, що її заява розглянута та слідчим відділом УСБ України в Запорізькій області зареєстроване кримінальне провадження № 22022080000000936 від 16.06.2022 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 438 КК України. З витягом з ЄРДР про факт загибелі чоловіка, заявниця звернулась до Шевченківського ВДРАЦС у м. Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щоб зареєструвати смерть [PERSON] та отримати відповідне свідоцтво. Проте їй було відмовлено в реєстрації смерті чоловіка оскільки у неї відсутні необхідні документи Звернення до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть та реалізації її спадкових прав на майно. Ухвалою судді від 24 червня 2022 року відкрито провадження у справі, призначено відкрите судове засідання в порядку окремого провадження, за участі представника заявника. У судовому засіданні представник заявника адвокат Силкіна Н.І. заяву підтримала, просила її задовольнити. Повідомила, що свідок [PERSON] в судове засідання з`явитись не може, у зв`язку з тим, що перебуває на службі в ЗСУ, просила долучити до матеріалів справи його письмові пояснення, а також матеріали надані заявниці УСБУ в Запорізькій області. Заявник [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її чоловік з початку військової агресії РФ проти України був волонтером в м. Пологи, допомагав місцевим жителям продуктами харчування та ліками. Вона знаходилась з дітьми в с. Вербове у своїх батьків. 08.03.2022 від свого родича [PERSON] вона дізналась, що її чоловік помер від отриманих поранень, внаслідок розстрілу російськими військовими. Поховала чоловіка 09.03.2022 на кладовищі в с. Вербове. Їй відомо, що 07.03.2022 він разом з їхнім знайомим [PERSON] та з невідомим їй чоловіком, який попросив її чоловіка підвезти в межах м. Пологи, рухався на автомобілі по вул. Лесі Українки. У цей час російські солдати розстріляли автомобіль [PERSON] та він дістав поранення, від яких у той же день помер. Де на теперішній час перебуває інший чоловік, що був з ним в автомобілі їй невідомо. Заяву підтримала, просила її задовольнити. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що вона є рідною сестрою заявниці [PERSON] . З 25.02.2022 вона перебувала разом з [PERSON] у с. Вербове, за місцем мешкання їхніх батьків. Її чоловік [PERSON] разом з чоловіком сестри [PERSON] приїжджали до них 03.03.2022, привозили необхідні їм речі, після чого поїхали до м. Пологи. 07.03.2022 вони з сестрою намагались зателефонувати до чоловіків, проте мобільний зв`язок був відсутній. 08.03.2022 вранці до с. Вербове приїхав [PERSON] і повідомив про смерть [PERSON] , після чого [PERSON] разом з їхньою матір`ю поїхали в м. Пологи, звідки забрали тіло загиблого та привезли до с. Вербове. Поховали [PERSON] [INFO] на кладовищі в с. Вербове. Вона була присутня на похованні. За життя [PERSON] разом з її чоловіком був волонтером, розвозив продукти харчування та ліки місцевим жителям. Як їй стало відомо від [PERSON] , 07.03.2022 він прийшов до [PERSON] та не застав його вдома. Після чого від сусідів йому стало відомо, що [PERSON] привіз його знайомий на тачці, він був поранений. Потім він дізнався, що [PERSON] помер від поранень, отриманих внаслідок розстрілу його автомобіля російськими солдатами. На час отримання поранень [PERSON] в місті не працювали фельдшерські пункти та пункти ДСНС, тому медичну допомогу нікому було надати. Доставити тіло до моргу не було можливості, у зв`язку з тим, що російські військові не пропускали. Помер [PERSON] у сусідів, куди його пораненим привіз [PERSON] . Після смерті чоловіка, її сестра [PERSON] зверталась до сімейного лікаря з метою отримання довідки щодо факту смерті чоловіка, про те остання їй повідомила, що не має повноважень на її видачу. Працівники ДСНС порекомендували поховати чоловіка, а документи оформити потім. Повідомила, що на теперішній час її чоловік [PERSON] перебуває на службі в ЗСУ, тому до суду з`явитись не має можливості. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що з [PERSON] знайома з дитинства, проживає по сусідству з її батьками в с. Вербове. Також вона була знайома з [PERSON] приблизно 10 років. 09.03.2022 вона була присутня на його похованні останнього. Їй відомо, що [PERSON] був волонтером в м. Пологи, допомагав місцевим жителям з продуктами харчування та ліками. 07.03.2022 в м. Пологи автомобіль, на якому рухався [PERSON] був розстріляний російськими солдатами, внаслідок чого [PERSON] був поранений, після чого помер. Після поховання на його могилі не було встановлено хрест, тому що він був мусульманином. Суд, вислухавши вступне слово і пояснення представника позивача, заявника, допитавши свідків та дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно частини першої статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Судом встановлено наступні факти. 22.02.2002 [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Запорізьким міським відділом РАГС Запорізького обласного управління юстиції, актовий запис № 98. Прізвище чоловіка після одруження змінено на [PERSON] , про що зазначено у свідоцтві про одруження. Від шлюбу народилось троє дітей: [PERSON] [INFO] , [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвами про народження, та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено паспортом громадянина України № [NUMBER] та довідкою про внесення відомостей до Єдиного державного демографічного реєстру. Згідно з тимчасовою довідкою № 82 батьків багатодітної сім`ї, [PERSON] перебуває на обліку багатодітних сімей в УСЗН ЗМР по Шевченківському району. [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , про що свідчать довідки про реєстрацію місця проживання осіб. На теперішній час фактичне місце проживання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровано за адресою: [ADDRESS] , про що зазначено у довідках про взяття на облік внутрішньо переміщених осіб. Згідно з копією посвідчення біженця [NUMBER] [PERSON] народився [INFO] , є громадянином Афганістану, адреса реєстрації місця проживання: [ADDRESS] . 17.05.2022 [PERSON] звернулась до УСБУ Запорізької області із заявою за фактом смерті її чоловіка [PERSON] , 1978 року народження, який загинув від поранень, отриманих внаслідок розстрілу його автомобіля 07.03.2022 з автомату російськими військовими. На підставі заяви [PERSON] 16.06.2022 слідчим відділом Управління СБУ в Запорізькій області до ЄРДР внесені відомості за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.438 КК України, про що зазначено в листі УСБУ в Запорізькій області від 16.06.2022 та у Витягу з ЄРДР за № 22022080000000936. Постановою старшого слідчого 1-го відділення СВ УСБУ в Запорізькій області від 28.06.2022 [PERSON] на підставі її заяви залучено як потерпілу у кримінальному провадженні № 22022080000000936 та того ж дня допитано у якості потерпілої. В матеріалах справи містяться фотознімки з місця поховання [PERSON] із зазначенням дати смерті [INFO] . Згідно письмових пояснень [PERSON] , він з 24.02.2022 проживав з [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , займався волонтерством на автомобілі [PERSON] , їздили по місцях розташування блок-постів тероборони, привозили необхідні речі, продукти харчування. 07.03.2022 [PERSON] з [PERSON] знаходились біля місцевого магазину «Мрія». Він на цей час шукав мобільний зв`язок щоб зателефонувати дружині. О 09.30 годині він з [PERSON] пішов шукати [PERSON] та виявив його тіло у дворі за його будинком. [PERSON] розповів йому, що машину [PERSON] розстріляли російські солдати. Халід отримав кульове поранення в лівий бік тазової частини тіла. [PERSON] помер через годину після поранення. Доставити тіло до моргу можливості не було. Поховали [PERSON] 09.03.2022 у с. Вербове. Відповідно до частин другої, третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Указом Президента України В. Зеленським № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Згідно даних відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в м. Пологи на час смерті [PERSON] проходили активні бойові дії та органи державної влади не мають можливості функціювати. Отже, відсутня можливість в отриманні свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У Консультативному висновку Міжнародного суду ООН від 21 червня 1971 року «Юридичні наслідки для держав щодо триваючої присутності Південної Африки у Намібії» зазначено, що держави - члени ООН, зобов`язані визнавати незаконність і недійсність триваючої присутності Південної Африки в Намібії, але «у той час як офіційні дії, вчинені урядом Південної Африки від імені або щодо Намібії після припинення дії мандата є незаконними і недійсними, ця недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів». Європейський суд з прав людини у справі «Лоізіду проти Туреччини» (Loizidou v.Тuгкеу, 18.12.1996 §45) обмежився коротким посиланням на відповідний пункт названого висновку Міжнародного суду, але у справах «Кіпр проти Туреччини» (Сyprus v. Тuгкеу, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Моzег v. Тhе Republic оf Моldova and Russia, 23.02.2016) він приділив значну увагу аналізу цього висновку та подальшої міжнародної практики. При цьому, ЄСПЛ констатував, що «Консультативний висновок Міжнародного Суду, що розуміється в сукупності з виступами і поясненнями деяких членів суду, чітко показує, що в ситуаціях, подібних до тих, що наводяться в цій справі, зобов`язання ігнорувати, не брати до уваги дії існуючих de facto органів та інститутів (окупаційної влади) далеко від абсолютного. Для людей, що проживають на цій території, життя триває і це життя потрібно зробити більш стерпним і захищеним фактичною владою, включаючи їх суди; і виключно в інтересах жителів цієї території дії згаданої влади, які мають відношення до сказаного вище, не можуть просто ігноруватися третіми країнами або міжнародними організаціями, особливо судами, в тому числі й цим (ЄСПЛ). Смерть фізичної особи громадянина України на території ведення бойових дій, є юридичним фактом, що має наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав такої фізичної особи громадянина України. З огляду на викладені обставини та норми матеріального права, суд робить висновок про те, що зібрані у справі докази в їх сукупності вказують на можливість задоволення заяви [PERSON] про встановлення факту смерті [PERSON] , оскільки законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, що надасть можливість заявнику реалізувати питання виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав як її, так і померлої фізичної особи громадянина України, які за своєю суттю є подіями та діями, що нерозривно пов`язані з фізичною особою і припиняють її можливість бути суб`єктом цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ч.ч. 1-3 ст.9 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Державна реєстрація актів цивільного стану проводиться шляхом складення актових записів цивільного стану. Актовий запис цивільного стану - це документ органу державної реєстрації актів цивільного стану, який містить персональні відомості про особу та підтверджує факт проведення державної реєстрації акта цивільного стану. Згідно з п.2 ч.1 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі, зокрема, рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Згідно із ч.2 ст.319 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Отже, з огляду на зміст вказаних норм матеріального та процесуального права можна дійти висновку, що встановлення факту смерті на підставі рішення суду є підставою для проведення реєстрації смерті в органах державної реєстрації актів цивільного стану (визнання державою факту смерті громадянина України), і таке рішення саме по собі не замінює документів, що видаються цим органом, а є лише підставою для одержання таких документів. У відповідності до п.8 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України. Законом України Про внесення змін до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України від 15.03.2022 року внесено до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" (Відомості Верховної Ради України, 2014 р., № 26, ст. 892 із наступними змінами) такі зміни: ст. 1 доповнено частиною третьою такого змісту: 3. Дата початку тимчасової окупації територій, передбачених пунктом 3 частини першої статті 3 цього Закону, визначається рішенням Ради національної безпеки і оборони України, введеним у дію указом Президента України". Ст. 5 ЦПК України визначає, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Враховуючи вище викладене, обираючи ефективний спосіб захисту прав заявника, суд вважає за можливе застосувати негайне виконання рішення суду у даній справі.

Outcome: approved