Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обгрунтовуючи свої вимоги тим, що 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ DZR0GA0000000102, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 13302.88 доларів США на термін до 23.07.2013 р. та взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором № DZR0GA0000000102\~від 22\~липня 2008\~року в розмірі 998158 грн. 47 коп. та 3654 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Винесення рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобовязання та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним зобовязання. На даний час рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року боржником не виконано. Прострочена сума заборгованості становить 9171,42 доларів США. З відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року, тобто за період з 22.07.2008 р. по 10.07.2015 р., то за період після подання позовної заяви від 06.08.2015 року, з 07.08.2015 р. по 18.01.2022 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 772,17 доларів США, яка складається з наступного: 772,17 доларів США 3 вісотки річних від простроченої суми, що за курсом 28,12 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.01.2022 року складає 21713,42 грн., тому позивач просить суд стягнути з відповідача вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати по справі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, про день розгляду справи сповіщений, про причину неявки не повідомив, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, за таких обставин суд вважає можливим розглянути позов за його відсутності на підставі доказів, наданих у справі, постановивши заочне рішення, відповідно до ст.280 ЦПК України. Дослідивши докази по справі суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню. Судом встановлено, що 22 липня 2008 року між позивачем та відповідачем [PERSON] \~був укладений\~кредитний договір\~№ DZR0GA0000000102, згідно з умовами якого відповідач [PERSON] отримав кредит у сумі 13302.88 доларів США на термін до 23.07.2013 р. та взяв на себе зобовязання повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та порядку, встановлені кредитним договором. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією та іншими витратами відповідно до умов договору. Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року позовні вимоги ПАТ КБ «Приватбанк» задоволено та стягнуто з [PERSON] заборгованість за договором № DZR0GA0000000102\~від 22\~липня 2008\~року в розмірі 998158 грн. 47 коп. та 3654 грн. судового збору. \~ \~ \~ \~Винесення рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобовязання та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним зобовязання. На даний час рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року боржником не виконано. Прострочена сума заборгованості становить 9171,42 доларів США. З відповідача було стягнено заборгованість за кредитним договором за період з дати укладання кредитного договору до дати поточної заборгованості, яка була вказана в рішенні Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 07.07.2016 року, тобто за період з 22.07.2008 р. по 10.07.2015 р., то за період після подання позовної заяви від 06.08.2015 року, з 07.08.2015 р. по 18.01.2022 року відповідач [PERSON] має заборгованість у розмірі 772,17 доларів США, яка складається з наступного: 772,17 доларів США 3 вісотки річних від простроченої суми, що за курсом 28,12 відповідно до службового розпорядження НБУ від 18.01.2022 року складає 21713,42 грн. У відповідності до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України\~зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Постанова Великої палати ВС від 18.09.2018 по справі № 921/107/15-г/16 та чинне законодавство України (ст.598, 599-601, 604-609 ЦК України) не повязує припинення зобовязання з прийняттям судового рішення. Тому кредитор не позбавлений права задовольнити свої вимоги за основним зобовязанням у спосіб, передбачений чинним законодавством, що в свою чергу не є подвійним стягненням заборгованості. Розглядаючи 28 березня 2018 року справу №444/9519/12 Велика Палата Верховного Суду, дійшла висновку, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі предявлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобовязання. (п.91. Постанови). У подальшому ВП ВС у постанові від 8 листопада 2019 року у справі за №127/15672/16-ц вказала, що, оскільки внаслідок невиконання боржником грошового зобовязання у кредитора виникає право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення, тобто таке прострочення є триваючим правопорушенням, то право на позов про стягнення інфляційних втрат і 3 % річних виникає за кожен місяць з моменту порушення грошового зобовязання до моменту його усунення. Законодавець визначає обовязок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3 % річних за увесь час прострочення, у звязку із чим таке зобовязання є триваючим. Відповідно до аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві із встановленням правової позиції викладеної у постанові КЦС у складі ВС від 21.05.2019р. у справі №916/2889/13, суди мають керуватися тим, що три проценти річних повинні нараховуватися на суму основного боргу без урахування вже нарахованих процентів за користування чужими грошовими коштами, якщо в обовязкових для сторін правилах чи договорі немає прямої вказівки щодо іншого порядку нарахування процентів. Відповідач не виконав зобов`язання у строк, що є порушенням зобовязання. Відповідно до ст.1050 ЦК України, наслідками порушення боржником зобов`язання щодо повернення чергової частини суми кредиту є право позивача вимагати повернення всієї суми кредиту, тому вказана сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Задоволення позову, згідно ст.141 ЦПК України, покладає на відповідача обов`язок по сплаті судових витрат. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved