Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

[PERSON] в особі адвоката Кравченко О.В. звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті особи в певний час. В заяві зазначила, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . Відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта [NUMBER] Міністерства оборони України № 74 від 01.03.2016 [PERSON] приступила до виконання службових обов`язків у Збройних Силах України. [INFO] при веденні бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності Держави, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Луганське Бахмутського району Донецької області, в ході бойового зіткнення зі збройними силами російської федерації близько 13 години 30 хвилин, бойовий медик 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] загинула за таких обставин: під час переміщення 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] до основних сил військової частини [NUMBER] біля населеного пункту Луганське Бахмутського району Донецької області з боку збройних сил російської федерації почався обстріл, під час якого вона отримала поранення тулуба несумісне з життям. Тіло бойового медика 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] евакуювати не вдалося у зв`язку з інтенсивністю бою, околиці населеного пункту Луганське, Бахмутського району, Донецької області було повністю заблоковано окупаційними силами. Зазначені обставини встановлені і підтверджені актом № 324 про настання смерті, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] 25.05.2022, та наказом командира військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України № 193 від 03.06.2022. Наявні у заявниці документи позбавляють її можливості зареєструвати смерть матері у позасудовому порядку, оскільки такі документи не є підставою для державної реєстрації смерті у розмінні положень Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні. Тож, з метою отримання свідоцтва про смерть матері, що є необхідним для належного оформлення спадщини, отримання передбачених законодавством соціальних виплат, у тому числі як члену сім`ї загиблого військовослужбовця, а також для реалізації інших майнових та особистих немайнових прав, [PERSON] звернулася до суду із цією заявою. На підставі викладеного, заявниця просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . В судове засідання заявник та її представник не з`явилися, представник заявнику надала заяву про розгляд справи за їх відсутністю. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся у встановленому порядку. Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності заявника та заінтересованої особи. Фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у зв`язку із неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, не здійснюється згідно з ч.2 ст. 247 ЦПК України. Всебічно вивчивши обставини справи, дослідивши надані письмові докази у сукупності, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного: Відповідно до ст. 1 Закону України „ Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України ( ст. 2 зазначеного Закону України). Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом ст.82 ЦПК України є обставина, що у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години З0 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 7168 від 15.03.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента „ Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" № 133/2022 від 14.03.2022 на період з 26 березня на 30 днів. Законом України № 7168 від 15.03.2022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента „ Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 14 березня 2022 року № 133/2022 на період з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб - до 25 квітня 2022 року. Законом України № 2212-ІХ від 21.0342022 року Верховна Рада України затвердила Указ Президента „ Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 18 квітня 2022 року № 259/2022 на період з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Законом України № 2263-IX від 22.05.2022 року ВерховнаРада України затвердила Указ Президента „ Про продовження строку дії воєнного стану в Україні" від 17 травня 2022 року № 341/2022 на період з 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до ст. 12-2 Закону України „ Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Щодо суб`єктного складу учасників справи суд вважає за необхідне зазначити наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором ( ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Як визначено ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Окреме провадження - це самостійний вид цивільного судочинства, у якому суд при розгляді безспірних справ встановлює юридичні факти або обставини з метою захисту охоронюваних законом інтересів громадян і організацій. Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом. Згідно ч. 3 ст. 42 ЦПК України у справах окремого провадження учасниками справи є заявники, інші заінтересовані особи. Враховуючи вище наведене суд вважає, що [PERSON] , як мати особи, щодо якої вирішується питання про встановлення юридичного факту (факту смерті), має право на звернення до суду з такою заявою. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про: встановлення фактів, що мають юридичне значення ( п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України). Згідно ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Судом встановлено, що заявник [PERSON] є дочкою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Шевченківської районної адміністрації міста Запоріжжя 26.06.1997, актовий запис № 577 від 25.06.1997, свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] , серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Марганецького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 11.07.2015, актовий запис № 97, свідоцтвом про шлюб між [PERSON] та [PERSON] серії [NUMBER] , виданим Новомосковським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) 20.05.2022, актовий запис № 476. Відповідно до витягу з наказу командира військової частини - польова пошта [NUMBER] Міністерства оборони України № 74 від 01.03.2016 [PERSON] приступила до виконання службових обов`язків у Збройних Силах України. [INFO] при веденні бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності Держави, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Луганське Бахмутського району Донецької області, в ході бойового зіткнення зі збройними силами російської федерації близько 13 години 30 хвилин, бойовий медик 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] загинула за таких обставин: під час переміщення 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] до основних сил військової частини [NUMBER] біля населеного пункту Луганське, Бахмутського району, Донецької області з боку збройних сил російської федерації почався обстріл, під час якого вона отримала поранення тулуба несумісне з життям. Тіло бойового медика 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] евакуювати не вдалося у зв`язку з інтенсивністю бою, околиці населеного пункту Луганське, Бахмутського району, Донецької області було повністю заблоковано окупаційними силами. Зазначені обставини встановлені і підтверджені актом № 324 про настання смерті, затвердженим командиром військової частини [NUMBER] 25.05.2022, та наказом командира військової частини [NUMBER] Міністерства оборони України № 193 від 03.06.2022. Відповідно до ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про становлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Підрозділом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 року № 52/5 (зі змінами) передбачено, що підставою для державної реєстрації смерті є: лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть. Для встановлення смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті необхідні обставини, які свідчать про реєстрацію цієї події, а також про те, що заінтересована особа не має можливості відновити втрачені або знищені документи про це. 09.03.2022 року затверджено Наказ Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я, Офісу Генерального прокурора за № 177/450/46 про Порядок взаємодії між органами та підрозділами Національної поліції України, закладами охорони здоров`я та органами прокуратури України при встановленні факту смерті людини під час воєнного стану на території України. Даним порядком передбачено, що за умов явних ознак вогнепальної, вибухової, опікової, хімічної, радіаційної або іншої травми, як результату бойових дій, незалежно від того, чи є постраждалий військовим або цивільним, лікарське свідоцтво про смерть видається лікарем судово-медичним експертом на підставі зовнішнього огляду. Умовою для використання подібного алгоритму є обов`язкове фотографування трупа із достатнім цифровим документуванням, обов`язковий відбір матеріалу для судово-імунологічного та можливого молекулярно-генетичного дослідження (за необхідності), а також за можливості збереження елементів, що стали причиною травмування. Огляд трупа на місці його виявлення проводиться слідчим із залученням судово-медичного експерта або лікаря. У разі неможливості огляду трупа на місці його виявлення (обстріли, проведення бойових дій тощо) огляд трупа здійснюється слідчим в бюро судово-медичної експертизи або іншому спеціально визначеному та облаштованому безпечному місці, із залученням судово-медичного експерта або лікаря з можливим подальшим направленням трупа для проведення судово-медичної експертизи (розтину) трупа. Як вбачається з матеріалів справи подія загибелі [PERSON] сталася [INFO] при веденні бойових дій із забезпечення здійснення заходів з національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності Держави, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил російської федерації в районі населеного пункту Луганське Бахмутського району Донецької області та в ході бойового зіткнення зі збройними силами російської федерації близько 13 години 30 хвилин, бойовий медик 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодший сержант [PERSON] загинула. Тіло бойового медика 1 штурмового взводу 3 штурмової роти військової частини [NUMBER] молодшого сержанта [PERSON] евакуювати не вдалося у зв`язку з інтенсивністю бою, околиці населеного пункту Луганське Бахмутського району Донецької області було повністю заблоковано окупаційними силами та територія є тимчасово непідконтрольній ЗСУ, відтак [PERSON] позбавлена можливості у визначеному законодавством порядку встановити та підтвердити юридичний факт смерті особи на території де на даний час ведуться бойові дії. Відповідно до Акту про настання смерті від 25.05.2022 року [PERSON] померла [INFO] біля населеного пункту Луганське, Донецької області. Суд приймає, як доказ смерті [PERSON] , копію Акту про настання смерті від 25.05.2022 р. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для заявника встановлення такого факту, що має юридичне значення, а саме факту смерті (загибелі) її матері, молодшого сержанта [PERSON] , [INFO] , є необхідним для отримання свідоцтва про смерть. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. За таких обставин суд дійшов висновку, що заява [PERSON] про встановлення факту, що має юридичне значення (факту смерті) підлягає задоволенню. Відповідно до п. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права). Чинне законодавство України не містить правових норм, які регулювали б особливості судового провадження зі встановлення факту смерті особи, яка загинула під час бойових дій під час воєнного стану. Між тим, особливий порядок судового розгляду справ зі встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України зумовлений тим, що проведення державної реєстрації смерті за законами України тимчасово неможливе з незалежних від заявника причин. Так само з об`єктивних причин неможливо зареєструвати смерть особи під час війни, коли особа загинула під час бойового зіткнення. Фізична відсутність тіла загиблої особи унеможливлює складення медичних документів про смерть, які є підставою отримання свідоцтва про смерть. Тобто, в обох випадках перешкодою для державної реєстрації смерті є відсутність визначених Законом України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та Правилами державної реєстрації актів цивільного стану в Україні необхідних документів з причин, що не залежать від волі заявника. Окрім того, як тимчасова окупація окремих територій, так і активна фаза війни, спричинені збройною агресією російської федерації. Враховуючи те, що військова агресія РФ проти України розпочалася 24.02.2022 року, наразі чинним законодавством України не встановлений порядок набрання рішенням у справах про встановлення факту смерті на території, на якій ведуться бойові дії законної сили, суд вважає за необхідне застосувати аналогію закону та відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України визначити, що рішення про встановлення факту смерті особи на території, де ведуться бойові дії, підлягає до негайного виконання. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі наведеного,

Outcome: approved