Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Ткаченко О.Ю. звернувся до суду із вказаною вище заявою. Посилався на те, що заочним рішенням суду від 23.05.2022 позов його довірительки задоволено та стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання дітей. Оскільки [PERSON] понесла витрати на правничу допомогу у зв`язку із розглядом даної справи (усна консультація, написання адвокатом позовної заяви та різних заяв), просив стягнути з [PERSON] 10500грн. Розгляд заяви відбувався у відсутність учасників справи. 09.06.2022 адвокат Ткаченко О.Ю. подав до суду заяву про розгляд справи без його участі. Заяву про ухвалення додаткового рішення підтримав та просив її задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.270 ЦПК України присутність сторін не є обов`язковою під час ухвалення додаткового рішення. Дослідивши частково матеріали цивільної справи, суд приходить до наступного висновку: У відповідності до вимог п.3 ч.1 ст.270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Судом встановлено, що заочним рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 23.05.2022 позов [PERSON] задоволено. Стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей: [PERSON] ( [INFO] ) в сумі 2618грн.; [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 2618 грн.; [PERSON] ( [INFO] ) в розмірі 2100грн. щомісячно, починаючи з 31 січня 2022 року та до досягнення дітьми повноліття. Згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Так, представник позивачки - адвокат Ткаченко О.Ю. у прохальній частині позову просив стягнути з відповідача судові витрати на правничу допомогу. Крім того, адвокат у своїй заяві від 05.05.2022 вказав, що докази сплати витрат у зв`язку з розглядом справи будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.2 ст.141 ЦПК України). Частинами 1-4 ст.137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. 2. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. 3. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. 4.Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (п.80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (п.п.34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. При цьому склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Верховний Суд у своїй постанові від 03 травня 2018 року в справі №372/1010/16-ц дійшов висновку, що якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правову допомогу, а саме, надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат, стороні на користь якої ухвалено судове рішення. Так, адвокатом Ткаченко О.Ю. на підтвердження наданих позивачці [PERSON] послуг та їх оплату надано суду договір про надання правничої допомоги від 28.01.2022, ордер на надання правничої (правової) допомоги, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю, детальний опис робіт (наданих послуг) та квитанцію до прибуткового касового ордера. Як вбачається із детального опису робіт (наданих послуг), адвокатом Ткаченко О.Ю. надано [PERSON] правничу допомогу (підготовка та направлення позовної заяви та інших заяв). Вартість наданої правничої допомоги становить 10 500 грн. Таким чином, з огляду на приписи ЦПК України вказані документи є належним документальним підтвердженням розміру понесених позивачем витрат на професійну правничу допомогу. Разом з тим, враховуючи складність справи та обсяг, виконаних адвокатом Ткаченко О.Ю. робіт, час, витрачений на виконання відповідних робіт, реальність надання адвокатських послуг (їх дійсності та необхідності), виходячи з конкретних обставин справи, ураховуючи принцип співмірності та розумну необхідність таких судових витрат для справи, суд вважає за необхідне частково відшкодувати [PERSON] понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, а саме у розмірі 3000 грн. На підставі вищевикладеного, та

Outcome: partial