Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Києво-Святошинського районного суду Київської області з даним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що 13.07.2020 о 06 год. 50 хв. в м. Боярка трапилась дорожньо-транспортна пригода (далі - ДТП) за участю автомобілів Ауді Q7, реєстраційний номер [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та Peugeot 3008, реєстраційний номер [NUMBER] , власник [PERSON] . Внаслідок даної ДТП транспортні засоби учасників отримали механічні пошкодження, відтак позивачу було завдано матеріальної шкоди. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2020 у справі № 369/10333/20, [PERSON] притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.\~124\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення (протокол від 10 серпня 2020 року серії ДПР 18 № 433454 про адміністративне правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність відповідача, на момент настання ДТП була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» за Договором страхування №АМ 9645429 від 19.07.2019 (страхувальник [PERSON] ), сума страхування за Договором - 100\~000,00 грн. Відповідно до Страхового акту ПАТ «НАСК «Оранта» та Розрахунку страхового відшкодування від 19.10.2020, сума страхового відшкодування [PERSON] склала 98 000,00 грн. Так, узгодивши розмір страхового відшкодування з позивачем, Страховик здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн., що підтверджується квитанцією №2489756518 від 26.10.2020. Відповідно до Звіту №20200713/1 про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю Peugeot 3008, державний реєстраційний номер [NUMBER] , від 13.07.2020, виконаним ТОВ «Експертплюс», згідно Договору №1210/20 від 12.10.2020, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Експертплюс», та Акту №ОУ-0000094 здачі-прийняття (надання послуг) від 26.10.2020, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом, становить 797 294,16 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику становить 306 848,64 грн. Тому Позивач просив стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] : матеріальні збитки в розмірі 201 828,64 грн.; витрати на проведення робіт по незалежній оцінці, виконаній ТОВ «Експертплюс» в розмірі 1400,00 грн.; послуги з перевезення транспортного засобу Peugeot 3008, реєстраційний номер [NUMBER] у розмірі 1800,00 грн.; послуги охорони транспортного засобу Peugeot 3008,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] у\~розмірі 880,00\~грн.; моральну шкоду\~у розмірі\~100\~000,00\~грн.; судові витрати у розмірі 2899,89 грн. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 16.12.2020 у справі №369/15872/20 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди, призначено судове засідання, встановлено строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив у встановлений строк не подав, у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи судом повідомлений належним чином, клопотань про відкладення розгляду справи до суду від нього не надходило. На підставі ст. ст. 128, 130\~Цивільного процесуального\~кодексу України (далі ЦПК України) відповідач вважається належним чином повідомленим про місце і час судового розгляду. В судове засідання позивач, його представник не з`явились. Представник позивача подав до суду заяву з проханням розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2\~ст.\~247\~ ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За згодою представника позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Як вбачається з матеріалів справи, 13 липня 2020 року о 06 год. 50 хв., [PERSON] , керуючи транспортним засобом Audi Q7, державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті нерівнозначних доріг автодороги Київ-Бишів та Гнатівка-Гореничі, здійснив зіткнення з автомобілем Peugeot 3008, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , що стояв попереду нього, який в подальшому зіткнувся з автомобілем Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , котрий зіткнувся з автомобілем ВАЗ-21112, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував\~ [PERSON] , що стояв попереду нього. В результаті дорожньо-транспортної пригоди, автомобілі отримали механічні пошкодження та тілесні ушкодження отримали [PERSON] , водій Audi Q7, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , водій Volkswagen Passat, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , водій Peugeot 3008, державний номерний знак [NUMBER] , [PERSON] , та [PERSON] , пасажири вищевказаних автомобілів. Водій [PERSON] порушив вимоги п.2.9 (б) Правил дорожнього\~руху України, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Постановою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 12.10.2020р. у справі №369/10333/20, [PERSON] , [INFO] , притягнуто до адміністративної відповідальності за статтею 124\~Кодексу України\~про адміністративні\~правопорушення (протокол від 10 серпня 2020 року серії ДПР 18 № 433454 про адміністративне правопорушення) та накладено адміністративне стягнення у виді позбавлення права керування транспортними засобами строком на шість місяців. В силу ч.6 ст.82\~ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Тобто, наявність вини в діях відповідача у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в даному випадку, встановлена і не підлягає доказуванню. Відповідно до Звіту №20200713/1 про визначення вартості матеріального збитку, завданого автомобілю Peugeot 3008, державний реєстраційний номер [NUMBER] , від 13.07.2020, виконаним ТОВ «Експертплюс», згідно Договору №1210/20 від 12.10.2020, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Експертплюс», та Акту №ОУ-0000094 здачі-прийняття (надання послуг) від 26.10.2020, вартість відновлювального ремонту КТЗ визначена за витратним підходом, становить 797 294,16 грн., вартість матеріального збитку, завданого власнику становить 306 848,64 грн. Відповідно до Дослідження №ВК 7909 ЕК 2 від 11.09.2020р., виконаного ТОВ «Гарант-Асістанс», вартість металобрухту автомобіля Peugeot 3008, державний реєстраційний номер [NUMBER] , становить 7020,00 грн. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , на момент настання ДТП була застрахована ПАТ «НАСК «Оранта» за Договором страхування №АМ 9645429 від 19.07.2019 (страхувальник [PERSON] ) Відповідно до поліса серія №АМ 9645429 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 тисяч гривень. В строки встановлені чинним законодавством позивач звернувся до ПАТ «НАСК «Оранта» із заявою на виплату страхового відшкодування з метою отримання виплати страхового відшкодування. Страховиком було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування у розмірі 98000,00 грн., що підтверджується Квитанцією №2489756518 від 26.10.2020р. Таким чином, сума матеріального збитку за мінусом страхового відшкодування та вартості металобрухту становить 306\~848,64 грн 7\~020,00 грн 98\~000,00 грн = 201 828,64 грн. Згідно з ст.\~1187\~Цивільного кодексу\~України (далі ЦК України) шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з роз`ясненнями, викладеними в постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до статей\~1166,\~1187 ЦК\~шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. За вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом\~ст. 1191 ЦК\~особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. Відповідно до положень ст.1192\~ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Відповідно до п. 14 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» при визначенні розміру та способу відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого, судам слід враховувати положення ст. 1192 ЦК. Наприклад, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ такого ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Як при відшкодуванні шкоди в натурі, так і при відшкодуванні реальних збитків потерпілий має право вимагати відшкодування упущеної вигоди. З огляду на викладене, в даному випадку позивач набув право на отримання відшкодування шкоди від відповідача, як особи, винної у настанні дорожньо-транспортної пригоди, в зв`язку з чим суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог. Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, визначено що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред`явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. З наведеного, суд приходить до висновку що з відповідача [PERSON] , як з особи що згідно постанови суду є винною у настанні ДТП, на користь позивача підлягає стягненню сума матеріального збитку за мінусом страхового відшкодування (98\~000,00 грн.) та вартості металобрухту (7\~020,00 грн), тобто 201 828,64 грн. Також з відповідача на користь позивача підлягає стягненню вартість проведення робіт по незалежній оцінці в розмірі 1400 грн., послуги з перевезення транспортного засобу у розмірі 1800,00 грн, послуги охорони транспортного засобу у розмірі 880,00 грн. (відповідно квитанції до прибуткового касового ордеру від 21.07.2020) Звертаючись до суду позивач зазначив, що йому була завдана не лише матеріальна шкода, але і моральна шкода, яка виразилася у фізичному болі та стражданнях, яких він зазнав у зв`язку з ушкодженням здоров`я, хвилюваннями, пережитими у зв`язку із дорожньо-транспортною пригодою та емоційним стресом. Відповідно до роз`яснень викладених в\~Постанові Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 4 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування моральної шкоди»\~під моральною шкодою слід розуміти витрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до ст.\~1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній чи юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених ч.2 цієї статті. Приписами ст.\~23\~ЦК України встановлено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Що стосується моральної шкоди, то суд частково задовольняє ці вимоги, оскільки відповідно роз`яснень даних в п. 5 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~ 31.03.1995\~№ 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної шкоди» обов`язковому з`ясуванню при вирішенні справ про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою та протиправними діяннями її заподіювача, та вина останнього в її заподіянні. Зокрема суд повинен з`ясувати чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або витрат немайнового характеру, за яких обставин, та якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі позивач оцінює заподіяну шкоду та з чого він виходив при цьому. Відповідно до роз`яснень, що містяться у п.9 Постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~31.03.1995\~№ 4\~"Про\~судову практику\~в справах\~про відшкодування\~моральної (немайнової)\~шкоди" при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди суд приймає до уваги стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його житті, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля необхідні для відновлення попереднього стану. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Згідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. В даному випадку, судом встановлено факт завдання позивачу моральної шкоди внаслідок завдання йому тілесних ушкоджень, пошкодження його майна, а саме транспортного засобу, що належить йому на праві власності, в результаті дорожньо-транспортної пригоди, що призвело до зміни способу життя та необхідності прикладати додаткові зусилля для відновлення свого порушеного права. При визначенні розміру моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню позивачу, як власнику пошкодженого майна, суд вважає доведеним розмір моральної шкоди в сумі 20 000 грн., який є співмірним із завданими збитками і відповідає принципу справедливості та розумності. В іншій частині вимоги позивача про відшкодування моральної шкоди не є доведеними. Стаття 76\~ЦПК України визначає що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно ч.1 ст.77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Стаття 78 ЦПК України\~передбачає що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Згідно ч. 1 ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до\~ст. 80 ЦПК України\~достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Стаття 81 ЦПК України визначає що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У разі посилання учасника справи на невчинення іншим учасником справи певних дій або відсутність певної події суд може зобов`язати такого іншого учасника справи надати відповідні докази вчинення цих дій або наявності певної події. У разі ненадання таких доказів суд може визнати обставину невчинення відповідних дій або відсутності події встановленою. Таким чином, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінив їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про необхідність часткового задоволення позову. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі ст.\~141\~ЦПК України і вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача витрати, понесені ним на сплату судового збору. На підставі викладеного, ст. ст. 23, 1167, 1187 Цивільного кодексу України та

Outcome: partial