Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

23 лютого 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що з відповідачем перебувала у шлюбі. Мають малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Після припинення з відповідачем шлюбних відносин, дитина проживає разом із нею. Відповідач не надає кошти на утримання дитини. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 20 травня 2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження. В судовому засіданні позивач позов підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення\~розгляду\~справи\~чи про розгляд\~справи у його\~відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 31.12.2016 року. Мають малолітню дитину сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 18 лютого 2022 року шлюб між сторонами був розірваний. З матеріалів справи вбачається, що після припинення сторонами шлюбних відносин дитина проживає разом із матір`ю та знаходиться на її утриманні. Також судом установлено, що рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 17 травня 2018 року було стягнуто з відповідача на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Вирішуючи спір щодо стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини, суд враховує, що відповідно до частини 1 статті 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 3 статті 181 Сімейного кодексу України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі статтею 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до статті 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Статтею 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу із дня подання такої заяви. Отже, в силу закону відповідач як батько зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Приймаючи до уваги матеріальний стан сторін та всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, зокрема те, що з відповідача вже стягуються аліменти на утримання дитини від попереднього шлюбу в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання сина [PERSON] , [INFO] , необхідно визначити в розмірі 1/6 (однієї шостої) частини його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, щомісяця, починаючи стягнення з 23 лютого 2022 року та до досягнення дитиною повноліття, оскільки відповідачем не надано доказів, що його матеріальний стан не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини в такому розмірі. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідно допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі ст. 141 ЦПК України, оскільки в силу ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір»\~позивач звільнена від сплати судового збору, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 661 грн. 73 коп. (66,68 %).

Outcome: partial