Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Позивач звернувся з вказаним позовом обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що 16 липня 2020 року рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», на підставі листа управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації від 02.06.2020 року №01-04/765 та пропозиції комісії з житлових питань від 01.07.2020 позивача було знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в зв`язку з достатнім рівнем забезпеченості житловою площею. Вказане рішення позивач вважає незаконним, оскільки він як інвалід ІІ групи війни, який має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Оскільки дії службових осіб, які приймали рішення про те, що позивач та члени його родини потребують поліпшення житлових умов, неправомірними не визнавались, то рішення №190.5 від 16 липня 2020 року виконавчого комітету Баришівської селищної ради №190.5 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов» є незаконним. Ухвалою суду від 10.11.2020 відкрито провадження в цивільній справі та вирішено розглядати справу за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Справу прийнято до провадження судді Коваленка К.В. Розгляд справи призначено на 12.01.2021. 12.01.2021 від представника відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 02.03.2021 до суду подано відзив, в якому відповідач повністю заперечує проти задоволення позовних вимог посилаючись на те, що Баришівська селищна рада встановила, що позивач фактично проживає за адресою в [ADDRESS] в одноповерховому будинку, який складається з 4 - х кімнат, житловою площею 52,2 кв.м., що належить його тещі [PERSON] . Враховуючи Постанову виконавчого комітету Київської обласної Ради народних депутатів і президії обласної ради професійних спілок від 08.07.1991 №112, позивач достатньо забезпечений житловою площею як на одну особу, так і на всю сім`ю. 18.02.2021 ухвалою суду закрито провадження у справі та призначено до судового розгляду по суті на 05.04.2021. На підставі повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021 суддю [PERSON] тимчасово відсторонено від здійснення правосуддя. Згідно розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 718 від 09.07.2021 проведено повторний автоматичний розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. 08.12.2021 ухвалою суду суддя Червонописький В.С. прийняв справу до свого провадження. З досліджених в судовому засіданні доказів та фактичних обставин справи, суд вважає за можливе захистити порушене право позивача на житло саме у спосіб, обраний ним при поданні заяви. Основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей визначає Закон України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Законом України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту», Житловий кодекс Української РСР, якими встановлено єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантії військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі. Однією із гарантій соціального захисту військовослужбовців є право на забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, закріплене у статті 12 Закону, пунктом 9 якої визначено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Судом встановлено, що Рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради народних депутатів № 7 від 06 вересня 1994 року «Про розгляд та затвердження пропозицій адміністрації та профспілкових комітетів підприємств, установ і організацій про взяття на квартирну чергу, розподіл житлової площі та видачу ордерів», була затверджена пропозиція Баришівського колективного промислово-комерційного підприємства « Молнія» про взяття на пільгову квартирну чергу першочергового надання житла воїна-інтернаціоналіста, учасника бойових дій в Демократичній республіці Афганістан, інженера відділу «матеріально-технічного постачання [PERSON] із сім`єю в складі 3-х осіб (а.с. 3). Рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради №110 від 26 грудня 2013 року, на підставі представлених документів та пропозиції комісії з житлових питань від 24.12.2013 року, відповідно до п. 3 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», було вирішено переоформити квартирну чергу [PERSON] , як інваліду ІІІ групи внаслідок поранення під час проходження військової служби в країнах, де велись бойові дії, із пільгової першочергової на пільгову позачергового надання житла (а.с. 11). 16 липня 2020 року рішенням виконавчого комітету Баришівської селищної Ради №190.5 «Про зняття з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов», на підставі листа управління соціального захисту населення Баришівської районної державної адміністрації від 02.06.2020 року № 01-04/765 та пропозиції комісії з житлових питань від 01.07.2020 [PERSON] знято з квартирного обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов в зв`язку з достатнім рівнем забезпеченості житловою площею (а.с. 9). 18.08.2020 своїм листом за вих. № 88-02-38 Баришівська селищна рада повідомила позивача про те, що підставою для зняття з квартирного обліку стали наступні обставини: [PERSON] фактично проживає зі своєю дружиною, у будинку, який належить на праві власності [PERSON] , який помер [INFO] ; до складу сім`ї позивача входить двоє осіб, без врахування неповнолітньої дитини - [PERSON] ; враховуючи те, що сім`я позивача зареєстрована та фактично проживає в житловому будинку, житлова площа якого 52,2 кв.м., що перевищує мінімальний рівень забезпеченості жилою площею для рожини [PERSON] ( 4 чол. ? 7 кв.м. = 28 кв.м.) (а.с. 12). Правовідносини з питань забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житлом регулюються положеннями статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» і Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройний Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженою наказом Міністерства оборони України від 30 листопада 2011 року № 737. Згідно з п. 2.18 вказаної Інструкції військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі, зокрема, поліпшення житлових умов у випадках, передбачених законодавством, за місцем перебування на квартирному обліку, унаслідок чого зникла потреба в наданні жилого приміщення. У статті 40 Житлового кодексу Української РСР визначено, що громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другої цієї статті. Громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. У разі смерті громадянина, який перебував на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, за членами його сім`ї зберігається право подальшого перебування на обліку. Відповідно до ст. 43 Житлового кодексу Української РСР громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості. Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР. З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень. Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень). Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Житлового кодексу Української РСР поза чергою жиле приміщення надається, зокрема, інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав - протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями позачерговиків. Відповідно до п. 18 ч. 1 ст. 13 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» особам з інвалідністю внаслідок війни та прирівняним до них особам (стаття 7) надаються пільги щодо позачергового забезпечення житлом осіб, які потребують поліпшення житлових умов, у тому числі за рахунок жилої площі, що передається міністерствами, іншими центральними органами виконавчої влади, підприємствами та організаціями у розпорядження місцевих рад та державних адміністрацій. Особи, зазначені в цій статті, забезпечуються жилою площею протягом двох років з дня взяття на квартирний облік, а особи з інвалідністю I групи з числа учасників бойових дій на території інших країн - протягом року. Згідно з частиною першою статті 12 цього Закону держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. На виконання приписів вищевказаної статті постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2006 року за № 1081 затверджено Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Відповідно до пункту 24 цього Порядку військовослужбовці зараховуються на облік згідно з рішенням житлової комісії військової частини, яке затверджується командиром військової частини; у рішенні зазначаються дата зарахування на облік, склад сім`ї, підстави для зарахування на облік, вид черговості (загальна черга, в першу чергу, поза чергою), а також підстави включення до списків осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житлових приміщень, а в разі відмови в зарахуванні на облік - підстави відмови з посиланням на відповідні норми законодавства. Пунктом 9 статті 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» передбачено, що військовослужбовці, що перебувають на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, при звільненні з військової служби в запас або у відставку за віком, станом здоров`я, а також у зв`язку із скороченням штатів або проведенням інших організаційних заходів, у разі неможливості використання на військовій службі залишаються на цьому обліку у військовій частині до одержання житла з державного житлового фонду або за їх бажанням грошової компенсації за належне їм для отримання жиле приміщення, а в разі її розформування - у військових комісаріатах і квартирно-експлуатаційних частинах районів та користуються правом позачергового одержання житла. Аналогічні приписи закріплені й в пункті 29 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями. Пунктом 30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями передбачено, що військовослужбовці знімаються з обліку у разі: поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла; засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження; звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем; подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік; в інших випадках, передбачених законодавством. При цьому вказаний пункт Порядку не містить вичерпних підстав для зняття військовослужбовця з обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, оскільки передбачає можливість зняття особи з обліку й в інших передбачених законодавством випадках. Судом встановлено, що на момент прийняття рішення про зняття з квартирного обліку [PERSON] , його тещі [PERSON] належав житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок є особистою власністю тещі позивача. Даний факт позивачем не заперечувався. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання від 15.02.2019 №123, позивач зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 7). Також судом встановлено, що [PERSON] не має власного житла, є інвалідом ІІ групи, що підтверджується наявними у матеріалах справи копією посвідчення (а.с. 4) і має права на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-інвалідів війни. Суд також звертає увагу на положення Сімейного кодексу України, який регулює сімейні особисті та майно відносини між подружжям… Згідно ст. 3 вказаного кодексу, сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Тобто до складу сім`ї входять чоловік і дружина та їх діти. Мати дружини позивача - [PERSON] , не є членом сім`ї позивача, а є родичем по лінії дружини. Отже при прийнятті оскаржуваного рішення відповідач помилково вважає, що добровільна згоди [PERSON] на проживання сім`ї [PERSON] на житловій площі, що належить їй на праві власності, слід розцінювати як забезпеченість позивача належним житлом, не дивлячись на розмір площі, яка надана його сім`ї для проживання, а отже не може бути підставою для прийняття рішення про зняття його з обліку на житло. З урахуванням вказаного, суд вважає, що оскільки житлові умови позивача не поліпшилися, потреба у поліпшенні житлових умов не відпала, позивач проживає у житловому будинку тещі, який є її особистою власністю, якою вона розпорядилася на свій розсуд, таким чином, а тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Outcome: approved