Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Заявники звернулися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просять встановити факт родинних відносин, а саме те, що [PERSON] є рідною матір`ю [PERSON] , а [PERSON] є її рідним батьком. Свої вимоги мотивували тим, що перебуваючи у зареєстрованому шлюбі мали доньку [PERSON] , [INFO] , яка у 1990 році виїхала на лікування до США. Перебуваючи у США, [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , взявши його прізвище « [PERSON] », згодом розлучилася та уклала другий шлюб з [PERSON] без зміни свого прізвища. [INFO] [PERSON] померла. Необхідність встановлення факту родинних відносин обґрунтовують тим, що після смерті доньки не можуть оформити свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/3 частини квартири, оскільки спадкоємці не можуть підтвердити свої родинні відносини з померлою (співвласник квартири є [PERSON] , а померла [PERSON] ), про що свідчить постанова державного нотаріуса Дев`ятої київської державної нотаріальної контори Майданика І.В. від 17 лютого 2022 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії. З огляду на наведене просить заяву задовольнити. 18.02.2022 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Солом`янського районного суду м. Києва Усатовій І.А. Ухвалою судді Солом`янського районного суду міста Києва від 06.06.2022 відкрито провадження у справі. Заявник [PERSON] та її представник з`явилися у судове засідання, заяву підтримали у повному обсязі та просили її задовольнити. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явився, направив на адресу суду заяву, в якій заяву підтримав у повному обсязі, просив її задовольнити, справу розглядати без його участі. Заінтересована особа - Дев`ята Київська державна нотаріальна контора в судове засідання свого уповноваженого представника не направила, але надала заяву про розгляд справи за відсутності їх представника та ухвалення рішення відповідно до вимог чинного законодавства. Одночасно на вимогу суду заінтересована особа надала копію спадкової справи відносно померлої [PERSON] . Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що заявники [PERSON] та [PERSON] 30 квітня 1961 року зареєстрували шлюб, актовий запис № 4429, вчинений Палацем одруження м. Київ. Від цього шлюбу в них [INFO] народилася донька [PERSON] , актовий запис про народження № 2091, вчинений 12.09.1963 р. в м. Києві Подільським бюро ЗАГС. Відповідно до паспортів заявників останні зареєстровані з 23 вересня 1997 року по даний час за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] була паспортизована паспортом громадянки [NUMBER] , виданим 10 січня 1980 року Відділом внутрішніх справ Залізничного райвиконкому м. Києва, та була зареєстрована з 23 вересня 1997 року по день смерті за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до відповіді Солом`янського відділу ДМС України Центрального міжрегіонального управління ДМС у м. Києві та Київської області 8034.12-4144/8034.2-21 від 10.12.2021 громадянка [PERSON] , [INFO] , паспортом громадянина України та паспортом громадянина України для виїзду за кордон не документувалася. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 30.09.1997, виданого на підставі розпорядження № 1750 від 30.09.1997 квартира [ADDRESS] належить на праві власності: [PERSON] - 1/3 частина; [PERSON] - 1/3 частина; [PERSON] - 1/3 частина. Судом встановлено, що [PERSON] була інвалідом 1 групи до 01.04.1992 та потребувала постійного стороннього догляду на підставі довідки серії ВТЕ-20 № 005515, виданої 21.03.1990 Ленінградською лікувально-трудовою експертною комісією, та була направлена на лікування до США (м. Вашингтон) у супроводі батька [PERSON] відповідно до листа Міністерства охорони здоров`я УРСР № 3.18 від 27.11.1990. Судом встановлено, що 05 березня 1992 Великодна Ольга, у віці 28 років, уродженка України, незаміжня, уклала шлюб з [PERSON] , у віці 25 років, уродженцем Росії, неодруженим, про що свідчить свідоцтво про шлюб № 497/205 від 05.03.1992 року. Відповідно до свідоцтва про одруження [PERSON] (розлучена, дівоче прізвище [PERSON] , [INFO] , ім`я батька - [PERSON] , ім`я матері - [PERSON] , уродженка СРСР) 13 січня 2005 року уклала шлюб з [PERSON] (розлучений, [INFO] , ім`я батька - [PERSON] , ім`я матері - [PERSON] , уродженець СРСР). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , у м. Уїтон, округ Монтгомері штат Меріленд, США. Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.07.2007 , батько померлої - [PERSON] , мати померлої - [PERSON] . Судом приймаються до уваги пояснення допитаної у судовому засіданні свідок [PERSON] , [INFO] , яка пояснила суду, що є меншою донькою заявників і рідною сестрою померлої [PERSON] . Свідок підтвердила всі обставини, викладені у заяві заявників та категорично стверджувала, що [PERSON] є [PERSON] , яка у 1990 році виїхала у супроводі батька [PERSON] на лікування до США, де одружилася, змінивши дошлюбне прізвище на « [PERSON] ». Відповідно до матеріалів спадкової справи, заведеної Дев`ятою київською держнотконторою відносно майна померлої [INFO] [PERSON] , вбачається, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина у вигляді 1/3 частини квартири [ADDRESS] , яку у встановленому законом порядку прийняли заявники по справі - батьки спадкодавця. Постановою державного нотаріуса Дев`ятої київської держнотконтори Майданика І.В. від 17 лютого 2022 року заявникам було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв`язку з неможливістю спадкоємців підтвердити свої родинні відносини зі спадкодавцем. Отже, звернення заявників до суду з заявою про встановлення родинних відносин необхідне їм для оформлення спадкових прав. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення », суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Приписами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Так, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру ( п. 36 рішення ЄСПЛ від 21 лютого 1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства» ). У силу ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна людина, права і свободи якої, викладені у цій Конвенції, порушуються, має ефективний засіб захисту у відповідному національному органі. Згідно до п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі " Бочаров проти України "( остаточне рішення від 17 червня 2011 року ), суд при оцінці доказів керується критерієм доведення " поза розумним сумнівом ". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних не спростованих презумпцій щодо фактів. Згідно з вимогами ст. 76 ЦПК України, доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Зважаючи на викладене та на наявні в матеріалах справи документи,

Outcome: approved