Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить суд стягнути з\~\~\~\~\~\~ [PERSON] аліменти на своє навчання в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 23 травня 2022 року до закінчення ним навчання. В судовому засіданні позивач підтримав свої позовні вимоги, просив їх задовілнити. Пояснив суду, що на даний час він навчається в ДНЗ «Смілянський центр підготовки та перепідготовки робітничих кадрів» на денній формі навчання. Його навчання потребує фінансових витрат. Оскільки він проживає разом із бабусею то нею повністю сплачуються витрати на його навчання, харчування, купівлю одягу, проїзд в громадському транспорті, витрати на засоби гігієни, купівлю канцелярських виробів, побутової техніки та інших необхідний для навчання речей. Вказав суду на те, що в добровільному порядку його батько відмовився надавти допомогу на навчання та оскільки він офіційно працює то має можливість сплачувати аліменти, тому змушений був звернутись до суду із даним позовом. Відповідач в судовому засіданні позов визнав частково та просив суд задовільнити його в розмірі 1/6 частини його заробітку доходу, оскільки вважає, що такий розмір буде достатнім для навчання його сина в навчальному закладі. Свідок [PERSON] в судовому засіданні пояснила суду, що вона є бабусею позивача [PERSON] , який проживає разом із нею та перебуває повністю на її утриманні. Вказала суду на те, що мати позивача померла, а батько на разі в добровільному порядку надвати допомогу на навчання свого сина не бажає. Зазначила, що до виповнення онуку [PERSON] 18 ти років, відповідач сплачував аліменти на дитину, через виконавчу службу, а після того виплати припинились. Оскільки вона самостійно не може в повній мірі забезпечувати всим необхідним для навчання онука, то вважає, що його батько [PERSON] , який працює та отримує дохід, повинен сплачувати аліменти на навчання свого сина. Окрім того пояснила суду, що вона купує для онука продукти харчування, засоби гігієни, канцелярське приладння, техніку та все необхідне для навчання [PERSON] самостійно, оскільки онук навчається на дннній форма навчання то не має можливості працювати та отримувати дохід. Суд, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку сторін,\~ заслухавши пояснення свідка, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.199 СК України якщо повнолітня донька продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати її до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06 травня 2004 року, вбачається, що позивач [PERSON] є сином відповідача [PERSON] . В судовому засіданні було встановлено, що позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання в ДНЗ «Смілянський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» з 01 вересня 2021 року по 30 червня 2024 року. Даний факт підтверджується довідкою виданою Державним навчальним закладом «Смілянський центр підготовки і перепідготовки робітничих кадрів» № 01-11-01/182 від 10 травня 2022 року. За змістом ст. 141 СК України, батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, в тому числі і щодо її утримання. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно зі ст.\~ 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну\~ допомогу.\~ Право\~ на\~ утримання\~ припиняється у\~ разі\~ припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Суд приймає до уваги всі подані сторонами докази, на підставі яких встановлені дані обставини справи, та вважає їх належними, допустимими, достовірними, а їх сукупність достатньою для встановлення обставин, що мають значення для справи. Відповідно до ст. 198 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників). Позивач [PERSON] , як на підставу для подання позову зазначає те, що він навачається у закладі професійної освіти та його бабуся, з якою він проживає несе витрати на його утримання. Зокрема зазначив, що бабуся [PERSON] сплачує витрати на начання, харчування, проїзди, витрати на придбання засобів гігєни, купівлю канцелярських виробів необхідних для навчання та інші необхідні на навчання речі. Вказує позивач і на те, що він намагався добровільно вирішити питання про оплату навчання із відповідачем, однак він не погодився та не надає йому допомоги, а тому він був змушений звернутись до суду із даним позовом. Відповідач [PERSON] , в засіданні зазначив, що позов визнає частково в сумі 1/6 частини всих видів її заробітку (доходу) щомісячно, оскільки вважає, що саме такий розмір відповідатиме дійсній необхідіності у матеріальній допомозі сину. Зазначив, що він дійсно працевлаштований, однак його дохід не дозволяє сплачувати аліменти на навчання сина саме в тому розмірі, який він зазначає в позовній заяві. Враховуючи ту обставину, що позивач [PERSON] навчається на денній формі навчання, факт потреби останньому у матеріальній допомозі є безумовним. Так, необхідність отримання належної освіти позбавляє позивача можливості працевлаштуватися та заробляти кошти на\~ власне утримання. Крім того, указана особа, яка ще не закінчила відповідного навчального закладу, не має потрібного обсягу професійних знань та навичок, які необхідні для такого працевлаштування. Відповідно до ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За правилами ч.1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Позивач [PERSON] просив суд стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на своє навчання у розмірі 1/4 частин всих видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду та до закінчення ним навчання, але не більш як до досягнення ним 23- х річного віку. Відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав частково у розмірі 1/6 частини всих видів її заробітку (доходу), обґрунтував це тим, що оскільки син на даний час навчається в місті свого проживання то витрати на його утримання є значно меншими, аніж він буде отримувати за умови стягнення аліментів у тому розмірі, який просить позивач. Зокрема зазначив, що його дохід не дозволяє забезпечувати сина в тому обсязі, який він зазначає та вважає, що надані ним докази до позовної заяви, не підтверджують понесення ним витрат на суму 48000 грн. на рік, тому на його думку, підлягають до часткового задоволення. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] має вік більше 18 але менше 23 років, після закінчення загальноосвітньої школи продовжив навчання у навчальному закладі професійної освіти, у зв`язку з чим перебуває під опікою бабусі [PERSON] , з якою він проживає. Основний тягар по його утриманню несе його бабуся [PERSON] , дбає про підвищення освітнього рівня та здобуття професії онуком, його умови проживання та забезпечення предметами першої необхідності. Надані позивачем квитанції, суд не приймає як доказ на підтвердження сплати понесених на навчання витрат, оскільки з них вбачається придбання продуктів харчування, медичних препаратів та засобів гігієни, однак із даних касових чеків не вбачається, хто саме сплачував за ці товари. Суд приходить до висновку, що дані витрати не відносяться до витрат на навчання позивача [PERSON] та ніяким чином не підтверджують розмір витрат, які просить стягувати позивач із відповідача. Враховуючи вище викладене суд, не вбачає неможливості або обмеження відповідача у здійсненні свого обов`язку по утриманню сина, однак враховуючи, що позивачем не доведено саме той розмір витрат на навчання, які він просить стягнути з відповідача на своє навчання та доведення відповідачкем своїх заперечень щодо частки аліментів, приходить до висновку про необхідність стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] аліментів у розмірі 1/5 частини всих видів її заробітку (доходу), починаючи з 23 травня 2022 року і до закінчення сином навчання, але не більш як до досягнення ним 23- річного віку. Статтею 76 ЦПК України\~ визначено, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.\~ Письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору (ч. 1 ст. 95 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.\~ За правилами ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За таких обставин суд задовольняє позовні вимоги частково та присуджує до стягнення з відповідача аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно починаючи з 23 травня 2022 року до закічення сином [PERSON] навчання, але не більш як до 23 років. Згідно ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.\~\~\~\~\~\~\~ Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно зясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. З врахуванням наведеного вище, суд вважає позовні вимоги позивача частково доведеними, відтак такими, що підлягають до часткового задоволення. Розмір аліментів у розмірі по 1/8 частини від всіх видів доходів відповідачки, є тим мінімумом, який мати в силу свого метиринського обов`язку за законом повинна сплачувати дитині та який не призведе до порушення її прав та інтересів. Суд, при винесенні рішення, також керується практикою Європейського суду з прав людини, який в пункті 54 свого Рішення від 7 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначав, «що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (див. рішення у справі Olsson v. Sweden (N 2), від 27 листопада 1992 року, Серія A, N 250, ст. 35-36, п. 90)0, і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків». Ч. 1 ст. 191 СК України вказує на те, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З штампу суду вбачається, що [PERSON] звернувся до суду із вказаним позовом 23 травня 2022 року, відповідно саме з цієї дати слід проводити стягнення аліментів. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. На підставі п.3 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved