Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Ковальчук Л.В., що діє в інтересах [PERSON] звернулася до суду із позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, зареєстрований між [PERSON] та [PERSON] 03.10.1998 Виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області. Свої позовні вимоги мотивували тим, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки. Кожен з ним має діаметрально протилежні погляди на шлюб, сім`ю. На переконання позивача, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливі. Спору щодо визначення місця проживання дітей у сторін немає. Крім того, обидві сторони не заперечують проти розірвання їх шлюбу. У судове засідання з`явився позивач, який зазначив, що 28 лютого 2022 року стосунки між ним та дружиною фактично припинились, він дізнався, що в неї стосунки з іншим чоловіком. Вказав, що подальше збереження шлюбу не є можливим. Спору щодо визначення місця проживання дітей немає. В судове засідання з`явилась відповідач, яка надала суду пояснення та зазначила, що вже протягом тривалого часу вони з чоловіком перестали розуміти один одного, чоловік почав випивати, обіцянки, які він їй давав, не виконав, розуміння між ними повністю відсутнє. Спору щодо визначення місця проживання дітей немає. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, 03.10.1998 між [PERSON] та [PERSON] було укладено шлюб, який зареєстрований Виконавчим комітетом Баранинської сільської ради Ужгородського району Закарпатської області, про що в Книзі реєстрації актів про одруження зроблено відповідний актовий запис №\~9. Прізвища після одруження: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] . Зазначене підтверджується оригіналом Свідоцтва про одруження серія [NUMBER] . Як встановлено судом з матеріалів справи, шлюбні відносини подружжя фактично припинені, спільне господарство не ведеться. З вище зазначених підстав, позивач вважає, що подальше спільне проживання та збереження шлюбу не є можливим, тому просить розірвати їхній шлюб. Відповідно до положень ст. ст. 24, 56 Сімейного кодексу України (далі - СК України), шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч. 3 ст. 109 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права, а також права їхніх дітей. Згідно з ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином,\~враховуючи наведене\~та з`ясувавши\~фактичні взаємини\~подружжя,\~дійсні причини\~даного позову,\~суд вважає,\~що примирення\~та подальше\~подружнє життя\~сторін є\~неможливим,\~сім`я\~розпалася остаточно,\~збереження шлюбу\~може суперечити\~інтересам позивача,\~а отже,\~укладений між [PERSON] до [PERSON] шлюб підлягає розірванню. Згідно з ч. 3 ст. 115 СК України, документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на наведене, з відповідача підлягає стягненню судовий збір, сплачений позивачем при поданні позову до суду. На підставі викладеного,

Outcome: approved