Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання батьківства. В обгрунтування позовних вимог зазначила, що з початку 2018 року проживала разом з відповідачем у його квартирі за адресою: [ADDRESS] . Під час їх спільного проживання [INFO] у них народився син, [PERSON] , народження якого зареєстровано органом РАЦС та на підставі ч. 1 ст. 135 СК України в актовому записі про народження його батьком вказано [PERSON] . Відповідач визнавав себе батьком дитини. На даний час позивач не бажає підтримувати стосунки з відповідачем, так як він відбуває покарання за вироком суду. Через відсутність даних про відповідача, як батька дитини [PERSON] , у свідоцтві про його народження, позивач позбавлена права звернутися до суду з позовом про стягнення аліментів на його утримання. Тому просить визнати [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] , виключити з актового запису про народження дитини відомості про [PERSON] як батька дитини. В ході підготовчого провадження позивач збільшила свої вимоги та, крім іншого, також просила внести відомості до актового запису про народження сина [PERSON] , вказавши батьком дитини [PERSON] . В підготовчому судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві та просили позов задовольнити. Після відновлення провадження у справі у звязку з надходженням висновку експерта, позивач та її представник в підготовче судове засідання не зявилися, надіславши суду заяви з проханням розглядати позов за їх вудсутності, позов підтримують. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Зазначив, що завжди вважав [PERSON] своїм сином, однак бажав, щоб була проведена експертиза, так як позивач не бажає визнати його батьком інших спільних з ним дітей. Не заперечив проти вирішення спору у підготовчому судовому засіданні. Представник Вінницького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність. У вирішенні спору покладається на думку суду. Представник Служби у справах дітей Вінницької міської ради в судове засідання не з`явилася, від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу за її відсутність, при ухваленні рішення врахувати та захистити права та законні інтереси малолітньої дитини позивачки. Відповідно до частин третьої та четвертої статті 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши та оцінивши докази в їх сукупності, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Так, судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально - західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), [PERSON] народився [INFO] , його батьками є: батько - [PERSON] , мати - [PERSON] (а.с. 5). З копії договору купівлі - продажу судом встановлено, що 14.07.2016 [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] (а.с. 10-11). З копії вироку Вінницького міського суду Вінницької області від 03.02.2021, судом встановлено, що [PERSON] засуджено до покарання у виді позбавлення волі (а.с. 12-17). З копії актового запису про народження № 1415 від 13 травня 2020 року, проведеного Вінницьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), судом встановлено, що відомості про батька дитини [PERSON] , [INFO] , здійснено на підставі заяви про державну реєстрацію народження відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України від 13.05.2020 та батьком вказано [PERSON] (а.с. 62). Згідно висновку експерта №СЕ-19/102-21/13856-БД від 09.02.2022 за результатами проведеної судово-біологічної (генетичної) експертизи [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] . Ймовірність даної події складає 99,99999996 % (а.с.188-192). Вирішуючи даний спір, суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до положень ст. ст. 13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Відповідно до положень частини першої, шостої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною першою статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 2 ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: за заявою матері та батька дитини; за рішенням суду. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до ст. 128 Сімейного кодексу України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України, при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Відповідно до постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», спір про походження дитини від осіб, які не перебувають у шлюбі між собою і не подали в державні органи реєстрації актів цивільного стану спільної заяви про реєстрацію їх як батьків, суд може вирішувати за заявою про визнання батьківства, поданою: одним із батьків; особою котра вважає себе батьком; опікуном (піклувальником) дитини; іншою особою, на утриманні якої вона перебуває; самою дитиною, яка досягла повноліття. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved