Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, в якій просить суд стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів у розмірі 21\~012,48 грн. В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на те, що відповідач є батьком неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , на утримання якої на підставі рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 18 листопада 2016 року, відповідач повинен сплачувати аліменти у розмірі 1/4 частки всіх видів доходу, щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року до повноліття дитини. Проте, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів станом на 30.11.2021 року у розмірі 46\~089,00 грн. Таким чином вважає, що має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення за період з вересня 2020 року по листопад 2021 року у розмірі 21\~012,48 грн., у зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду. Відповідно до ч. 1 ст.\~274\~ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. \~ \~ \~ \~Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2022 року відкрито провадження по справі, справу призначено до розгляду у порядку спрощеного провадження з повідомленням (викликом) сторін.\~\~ У судове засідання позивач не з`явилася, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити на підставах, зазначених у позові, не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач у судове засідання не з`явився, не повідомив суд про причини неявки, хоча був належним чином повідомлений про день та час розгляду справи. Суд, на підставі ст. 281 ЦПК України, ухвалив розглядати справу заочно. \~ \~ \~ \~Суд, вивчивши матеріали цивільної справи, вважає що заявлений позов підлягає задоволенню з наступних підстав. \~ \~ \~ \~Статтею 263 ЦПК України зазначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним\~\~і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Так, судом по справі встановлено, що на примусовому виконанні у Павлоградському відділі державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) знаходиться виконавчий лист № 185/7574/16-ц, виданий 29.11.2016 року Павлоградським міськрайонним судом Дніпропетровської області, про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] , яка у подальшому змінила прізвище на [PERSON] , аліментів на утримання неповнолітньої дитини: [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 19.09.2016 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно зі\~ст.\~195 СК України\~заборгованість за аліментами, присудженими у частці від заробітку (доходу), визначається виходячи з фактичного заробітку (доходу), який платник аліментів одержував за час, протягом якого не провадилося їх стягнення, незалежно від того, одержано такий заробіток (дохід) в Україні чи за кордоном. Як вбачається з довідки заборгованості, наданого Павлоградським відділом\~державної виконавчої\~служби у\~Павлоградському районі\~Дніпропетровської області\~Південно-Східного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.\~Дніпро)\~15.12.2021 за № 34/1094, заборгованість по аліментах [PERSON] за період з 01.09.2020 року по 30.11.2021 року становить 46\~089,00 грн. Згідно з вимогами\~ст. 12\~Закону України «Про охорону дитинства»\~на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виходячи з цього сторони, як батьки дитини, повинні спільно вирішувати питання про фізичний, духовний та моральний розвиток дитини. Відповідно до вимог ст. ст. 150,\~157\~Сімейного кодексу України\~батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той з батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Положеннями\~ст. 141СК України\~визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками щодо цього обов`язку, кошти на утримання дитини стягуються в судовому порядку. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька до досягнення нею повноліття (ст. 180СК України). Розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, а у разі спору судом (ч.\~3\~ст. 195\~СК України). Відповідно до ч. 1\~ст. 196\~СК України, при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У\~статті 196\~СК України\~не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується наступним чином: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Таким чином, загальна сума пені за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2020 року по листопад 2021 року, виходячи із розрахунку, складає: - за вересень 2020 року: 2\~329,00 грн. х 457 днів х 1% = 10\~643,00 грн. (з 01.10.2020 року по 01.01.2022 року); - за жовтень 2020 року: 2\~329,00 грн. х 426 днів х 1% = 9\~921,00 грн. (з 01.11.2020 року по 01.01.2022 року); - за листопад 2020 року: 2 329,00 грн. х 396 днів х 1% = 9\~222,00 грн. (з 01.12.2020 року по 01.01.2022 року); - за грудень 2020 року: 2\~679,00 грн. х 365 днів х 1% = 9\~778,00 грн. (з 01.01.2021 року по 01.01.2022 року); - за січень 2021 року: 2\~679,00 грн. х 334 дня х 1% = 8\~947,00 грн. (з 01.02.2022 року по 01.01.2022 року); - за лютий 2021 року: 2\~679,00 грн. х 306 днів х 1% = 8\~197,00 грн. (з 01.03.2022 року по 01.01.2022 року); - за березень 2021 року: 2\~784,00 грн. х 275 днів х 1% = 7\~656,00 грн. (з 01.04.2021 року по 01.01.2022 року); - за квітень 2021 року: 2\~784,00 грн. х 245 днів х 1% = 6\~820,00 грн. (з 01.05.2021 року по 01.01.2022 року); - за травень 2021 року: 2\~784,00 грн. х 214 днів х 1% = 5\~957,00 грн. (з 01.06.2021 року по 01.01.2022 року); - за червень 2021 року: 3\~625,00 грн. х 184 дня х 1% = 6\~670,00 грн. (з 01.07.2021 року по 01.01.2022 року); - за липень 2021 року: 3\~625,00 грн. х 153 дня х 1% = 5\~546,00 грн. (з 01.08.2021 року по 01.01.2022 року); - за серпень 2021 року: 3\~625,00 грн. х 122 дня х 1% = 4\~422,00 грн. (з 01.09.2021 року по 01.01.2022 року); - за вересень 2021 року: 3\~946,00 грн. х 92 дня х 1% = 3\~630,00 грн. (з 01.10.2021 року по 01.01.2022 року); - за жовтень 2021 року: 3\~946,00 грн. х 61 день х 1% = 2\~407,00 грн. (з 01.11.2021 року по 01.01.2022 року); - за листопада 2021 року: 3\~946,00 грн. х 31 день х 1% = 1\~223,00 грн. (з 01.12.2021 року по 01.01.2022 року). Загальна сума неустойки (пені) становить: 101\~039,00 грн. Разом з тим, у відповідності до ч. 1 ст. 196 СК України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Крім того, по виконавчому провадженню державним виконавцем Павлоградського відділу державної виконавчої служби у Павлоградському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Преображенською К.О. встановлена заборгованість [PERSON] станом на 30.11.2021 року у розмірі 46\~089,00 грн. Відповідно до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасну сплату аліментів за період з вересня 2020 року по листопад 2021 року тільки у розмірі 21\~012,48 грн. Пленум Верховного Суду України в своїй постанові № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судом окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» у п. 22 роз`яснив, що передбачена ст. 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Суд може зменшити розмір неустойки з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів, а за передбачених ст. 197 СК умов - повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості. Виходячи з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, відсутність вини в простроченні сплати аліментів повинен довести платник аліментів. Так, стягнення неустойки є санкцією за ухилення від сплати аліментів. Ухиленням від сплати аліментів слід вважати дії або бездіяльність винної особи, спрямовані на невиконання рішення суду про стягнення з неї на користь стягувача визначеної суми аліментів. Вони можуть виразитись як у прямій відмові від сплати встановлених судом аліментів, так і в інших діях (бездіяльності), які фактично унеможливлюють виконання вказаного обов`язку (приховуванні заробітку (доходу), що підлягає обліку при відрахуванні аліментів, зміні місця роботи чи місця проживання з неподанням відповідної заяви про необхідність стягування аліментів тощо). Отже, відповідач зобов`язаний сплачувати аліменти, що свідчить про наявність презумпції вини платника аліментів у виникненні заборгованості з їх сплати та є підставою для застосування до відповідача відповідальності, передбаченої частиною першою\~статті 196 СК України. Обов`язок доведення відсутності вини у виникненні заборгованості зі сплати аліментів покладається на боржника. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята\~статті 7 СК України). Згідно зі\~статтею 8\~СК України, якщо особисті немайнові та майнові відносини між подружжям, батьками та дітьми, іншими членами сім`ї та родичами не врегульовані цим Кодексом, вони регулюються відповідними нормами\~ЦК України, якщо це не суперечить суті сімейних відносин. У\~СК України\~не передбачено випадків, коли вина платника аліментів виключається. Очевидно, що в такому разі підлягають застосуванню норми цивільного законодавства. Якщо платник аліментів доведе, що вжив всіх залежних від нього заходів щодо належного виконання зобов`язання, то платник аліментів є невинуватим у виникненні заборгованості, і підстави стягувати неустойку (пеню) відсутні. Саме на платника аліментів покладено обов`язок доводити відсутність своєї вини в несплаті (неповній сплаті) аліментів. Отже, для застосування зазначеної вище санкції до платника аліментів необхідні такі умови: існування заборгованості зі сплати аліментів, встановлених рішенням суду або за домовленістю між батьками згідно з частиною першою\~статті 189 СК України; наявність винних дій особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти, що призвели до виникнення заборгованості. Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 14 грудня 2020 року у справі № 661/905/19, якою було уточнено висновок, викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 29 серпня 2018 року у справі № 572/1689/16-ц та зазначено, що відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи, а не у всіх випадках, крім несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банками. Відповідач був обізнаний про рішення суду про стягнення з нього аліментів на утримання дитини, знав про свій обов`язок сплати аліментів, належних та допустимих доказів того, що відповідач не міг сплачувати аліменти та те, що заборгованість по аліментам утворилася з неналежних від нього причин, суду не надано. Суд також наголошує, що обов`язок відповідача по утриманню дитини виник з моменту її народження, а отже з цього часу є відомим для нього. Відповідачем не зазначено та не надано доказів того, що він як батько надавав або пропонував допомогу на утримання дитини у вигляді грошової і (або) натуральної форми, що могло б бути враховано під час вирішення питання про підставність нарахування неустойки. Так само не зазначено і не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти своєчасно та з поважних причин. Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є обґрунтованими, підтверджені документально, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Оскільки позивач відповідно до вимог\~статті 5\~Закону України «Про судовий збір»\~звільнений від сплати судового збору при пред`явленні позову, з відповідача у відповідності до положень\~ст. 141 ЦПК України\~підлягає стягненню судовий збір у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved