Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

10.01.2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду з заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу. В обґрунтування заяви зазначає, що при підготуванні документів для розпорядження квартирою , було з`ясовано, що в Свідоцтві про право власності на квартиру [ADDRESS] , виданого 15.07.1996 на підставі розпорядження МП «ЕРА» , його прізвище записано як « [PERSON] », замість правильного « [PERSON] », як зазначено в його паспорті громадянина України. Оскільки в інший спосіб він не має можливості виправити зазначену помилку, що перешкоджає йому вільно розпоряджатися своєю власністю, просить суд встановити факт належності йому , [PERSON] , зазначеного Свідоцтва. У відповідності до ч.3\~ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові матеріали справи судом встановлено наступне. Згідно паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого 05.01.2016 року, українською мовою прізвище заявника зазначається як « [PERSON] ». Заявник зареєстрований за адресою [ADDRESS] з 1993 року. Між тим, у Свідоцтві про право власності на житло - квартиру [ADDRESS] , виданого 15.07.1996 на підставі розпорядження МП «ЕРА» , зазаначено прізивще співвласника квартири « [PERSON] » , що не відповідає написанню прізвища вказаному в паспорті громадянина України . Згідно відповідід Управління комунального майна Миколаївської міської ради вони не мають повноважень щодо внесення виправлень прізвищ власників приватизованих квартир, та рекомендовано звернутися до суду. Вказана обставина перешкоджає заявнику в оформленні пенсії за віком. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Згідно п.5) ч.2\~ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч.3\~ст. 294 ЦПК України, справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. У відповідності до п.6) ч.1\~ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до п.1\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Перевіряючи обставини справи та аналізуючи наявні у справі письмові докази, судом встановлено розбіжності у написанні прізвища заявника у паспортному документі та інших правовстановлюючих документах, а саме у Свідоцтві про право власності на житло . За змістом п.12\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали, суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Разом з тим, цей порядок не застосовується, якщо виправлення в таких документах належним чином не застережені або ж їх реквізити нечітко виражені внаслідок тривалого використання, неналежного зберігання, тощо. Це є підставою для вирішення питання про встановлення факту, про який йдеться в документі, відповідно до чинного законодавства. Предметом розгляду заяви є встановлення факту належності правовстановлюючого документа який, необхідний заявнику для вільного здійснення прав власника на вказане нерухоме майно. У даному конкретному випадку, виключним способом захисту права заявника є звернення до суду із заявою в порядку окремого провадження про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме факту належності правовстановлюючого документу особі. Заяву про встановлення факту належності правовстановлюючого документа можуть подавати: особа - власник правовстановлюючого документа, якій необхідно довести належність цього документа їй; спадкоємці померлої особи - власника цього документа для оформлення спадкових прав; утриманці померлого для одержання пенсії; прокурор у порядку статей\~45,\~46 ЦПК; інші особи, які заінтересовані у встановленні факту. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд вважає доведеним факт належності [PERSON] . Свідоцтва про право власнсоті на житло від 15.07.1996 року. А тому, з огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Частиною 7\~ст. 294 ЦПК України\~визначено. що при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

Outcome: approved