Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Товариство з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. В обґрунтування своїх вимог ТОВ «Юбіджі Груп» вказує, що 22 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» (Підрядник) та [PERSON] (Замовник) було укладено Договір підряду №08 (надалі -Договір), відповідно до умов якого Підрядник зобов`язується створити комерційну пропозицію та виконати ремонт квартири на 7-му поверсі ЖК «Рівер Хаус» за адресою: [ADDRESS] власними і залученими силами, і передати їх Замовнику у встановлений строк, а Замовник зобов`язується прийняти Роботи та повністю оплатити вартість виконаних Робіт, а також відшкодувати усі витрати Підрядника на умовах даного Договору. Відповідно до позовної заяви, на виконання умов Договору ТОВ «Юбіджі Груп» було виконано підрядні роботи на загальну суму 206 958,40 грн, про що складено акт приймання виконаних будівельних робіт. ТОВ «Юбіджі Груп» було надіслано [PERSON] на підписання Акт виконання підрядних робіт по Договору підряду №08 від 22 березня 2021 року (лист вих.№04 від 26.10.2021). Однак, [PERSON] . Акт не підписала і надала ТОВ «Юбіджі Груп» Акт виявлених недоліків. Ознайомившись з Актом виявлених недоліків станом на 28 жовтня 2021 року Виконавець направив на адресу Замовника лист-відповідь, яким спростовувалися усі недоліки. В подальшому ТОВ «Юбіджі Груп» на адресу [PERSON] була надіслана вимога-претензія щодо сплати заборгованості по вищезазначеному Договору у розмірі 60 358 (шістдесят тисяч триста п`ятдесят вісім) гривень 40 копійок. Однак, [PERSON] не здійснила жодних дій щодо погашення заборгованості, претензія була залишена без реагування, відповідно це і стало причиною звернення до суду за захистом своїх прав. Тому просить стягнути з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» 60 358,40 гривень заборгованості та 2 270,00 гривень судового збору. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 12 січня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено здійснювати розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 24 січня 2022 року адвокат Стретович І. С. в інтересах відповідача [PERSON] пред`явила зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» про захист прав споживачів із проханням про розірвання Договору підряду №08 від 22 березня 2021 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» та [PERSON] . Відповідно до зустрічного позову, 22 березня 2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Юбіджі Груп» та [PERSON] було укладено Договір підряду №08. Термін виконання робіт - до 20 травня 2021 року (п. 1.4. Договору). Як стверджує Позивач за зустрічним позовом, до цих пір Акти про виконані роботи не підписані, оскільки ТОВ «Юбіджі Груп» ніяк не може визначити точно, що вже було зроблено, що потрібно виправити. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 10 лютого 2022 року прийнято зустрічний позов та об`єднано в одне провадження з первісним позовом. Здійснено перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Рожищенського районного суду Волинської області від 05 травня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні представник позивача за первісним позовом, представник відповідача за зустрічним позовом - Бугайова О. В. позовні вимоги за первісним позовом підтримала, просила позов задовольнити. Як представник відповідача за зустрічним позовом - в задоволенні позову просила відмовити. В судовому засіданні представник позивача за зустрічним позовом, представник відповідача за первісним позовом - Стретович І. С. позовні вимоги за зустрічним позовом підтримала, просила позов задовольнити. Як представник відповідача за первісним позовом - в задоволенні позову просила відмовити. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, доходить наступного висновку. Згідно зі статтею 1 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до статей 3, 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Однією з засад цивільного судочинства проголошено свободу договору, що передбачено у статті 3 ЦК України. Реалізація принципу змагальності сторін у цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України. Згідно з частиною третьою статті 12, частиною першою статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків (стаття 76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (стаття 77 ЦПК України). Статтею 78 ЦПК України передбачено, що суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до статті 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів) (частини перша-третя статті 89 ЦПК України). Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За статтями 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови, визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно з частинами першою, другою статті 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. У статті 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Змістом частин першої та третьої статті 857 ЦК України підтверджено обов`язок підрядника виконати роботу відповідно до умов договору підряду, а в разі їх відсутності або неповноти - вимог, що звичайно ставляться до роботи відповідного характеру. Результат роботи в межах розумного строку має бути придатним для використання відповідно до договору підряду або для звичайного використання роботи такого характеру. Згідно із частинами першою та третьою статті 858 ЦК України, якщо робота виконана підрядником з відступами від умов договору підряду, які погіршили роботу, або з іншими недоліками, які роблять її непридатною для використання відповідно до договору або для звичайного використання роботи такого характеру, замовник має право, якщо інше не встановлено договором або законом, за своїм вибором вимагати від підрядника: безоплатного усунення недоліків у роботі в розумний строк; пропорційного зменшення ціни роботи; відшкодування своїх витрат на усунення недоліків, якщо право замовника усувати їх встановлено договором. Якщо відступи у роботі від умов договору підряду або інші недоліки у роботі є істотними та такими, що не можуть бути усунені, або не були усунені у встановлений замовником розумний строк, замовник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків. Аналогічні положення містяться і в частинах першій та другій статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою, зокрема, передбачено, що споживач має право відмовитися від договору про виконання робіт (надання послуг) і вимагати відшкодування збитків, якщо виконавець своєчасно не приступив до виконання зобов`язань за договором або виконує роботу так повільно, що закінчити її у визначений строк стає неможливим. Якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення недоліків третій особі за рахунок виконавця. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в Постанові № 5 від 12 квітня 1996 року «Про практику розгляду цивільних справ за позовами про захист прав споживачів», при вирішенні цих справ суди мають виходити насамперед із положень Закону України «Про захист прав споживачів». Відповідно до Преамбули Закону він регулює відносини між споживачами товарів, робіт і послуг та виробниками і продавцями товарів, виконавцями робіт і надавачами послуг різних форм власності, встановлює права споживачів, а також визначає механізм їх захисту та основи реалізації державної політики у сфері захисту прав споживачів. При вирішенні спорів про захист прав споживачів слід ураховувати, що тягар доказування обставин, які звільняють від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання зобов`язання, в тому числі і за спричинену шкоду, лежить на продавцеві (виготівникові). Підстави для зміни або розірвання договору визначені положеннями статті 651 ЦК України, відповідно до яких зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. Відповідно до частини другої статті 852 ЦК України за наявності у роботі істотних відступів від умов договору підряду або інших істотних недоліків замовник має право вимагати розірвання договору та відшкодування збитків. Аналогічні висновки щодо застосування вищезазначених норм ЦК України у подібних правовідносинах викладені у постановах Верховного Суду: від 25 вересня 2019 року в справі № 318/2249/16-ц; 17 лютого 2021 року в справі № 755/10345/18. Оскільки судом установлено укладення між сторонами відповідного договору підряду і ця обставина не оспорюється, сторони, в силу статей 6, 627 ЦК України у спірних правовідносинах мають керуватися визначеними ними умовами цього договору. У пункті 1.4. договору підряду передбачено, що термін виконання робіт-до 20 травня 2021 року. Згідно з пунктом 5.3. договору підряду, Підрядник завчасно і у письмовій формі інформує Замовника про можливе сповільнення, або зупинення виконання Робіт за незалежних від нього обставин. У матеріалах справи відсутні документи, які свідчать про таке інформування зі сторони Підрядника. Отже, під час розгляду справи Відповідачем за зустрічним позовом не доведено наявність поважних причин невиконання ним своїх обов`язків по даному договору підряду щодо своєчасного виконання робіт, передбачених договором підряду. Тому позовні вимоги за зустрічним позовом підлягають задоволенню. Судом також всебічно та повно вивчено позовні вимоги за первісним позовом про стягнення заборгованості за договором підряду. Пунктом 11 статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено, що якщо під час виконання робіт (надання послуг) виникає необхідність у додаткових роботах (послугах), що не були передбачені умовами договору, виконавець зобов`язаний одержати від споживача дозвіл на виконання таких робіт (надання послуг). Будь-які додаткові роботи (послуги), виконані (надані) виконавцем без згоди споживача, не створюють для споживача будь-яких зобов`язань щодо їх оплати. Суд критично оцінює скріншот переписки у Telegram з [PERSON] як отримання згоди споживача, оскільки неможливо встановити достовірно особу, з якою Замовник вела переписку. Разом з тим, відповідно до пункту 13.2. договорі підряду, будь-які зміни та доповнення до даного договору вступають в силу тільки після підписання уповноваженими представниками обох Сторін. Такі доповнення, які б вносили зміни у перелік робіт (додаткові роботи), у матеріалах справи відсутні. Тобто, Відповідачем не надано належні та допустимі докази, які підтверджують отримання дозволу [PERSON] на виконання додаткових робіт. За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов`язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Наданий Позивачем Акт виконаних робіт від 25.10.2021, який підписано в односторонньому порядку, не дає можливості суду встановити реальний обсяг виконаних робіт, оскільки Позивачем за первісним позовом були заявлені допущені у роботі Відповідача за первісним позовом відступи у формі Акту виявлених недоліків станом на 28.10.2021, як це передбачено пунктом 8.1. договору підряду. Позивачем не надано доказів того, що особисто [PERSON] знала про наявність даного акта та (або) відмовилися від його підписання із застереженням такої відмови у встановленому законом порядку. Оскільки Позивачем за первісним позовом не надано докази про отримання дозволу від Відповідача на виконання додаткових робіт, то в судовому засіданні не встановлено які роботи виконані відповідно до Комерційної пропозиції, а які є додатковими. Тому позовні вимоги за первісним позовом не підлягають задоволенню. У зв`язку з тим, що позивач за зустрічним позовом звільнена від сплати судового збору на підставі ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», тому судовий збір в сумі 992,40 грн слід стягнути з відповідача ТОВ «Юбіджі Груп» на користь держави.

Outcome: approved