Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради звернувся до суду, в інтересах малолітньої [PERSON] , з позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити останнього батьківських прав щодо [PERSON] , [INFO] , та стягнути з нього на користь останньої аліменти у розмірі не менше як 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] . Родина відповідача з 09.03.2016 перебувала під постійним наглядом виконавчого комітету селищної ради та соціальних служб району, так як відповідач та його дружина, мати дитини, [PERSON] , неналежним чином виконували батьківські обов`язки щодо своїх дітей. [PERSON] померла [INFO] , проте відповідач й надалі продовжує не виконувати своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої [PERSON] , 2011 р.н. Відповідача неодноразово було попереджено про недопущення ситуації, яка може призвести до загрози життю та здоров`ю дитини, адже він зловживає алкогольними напоями, має незадовільний санітарний стан житлового будинку, не займається розвитком та вихованням дитини. Проте, відповідач не виконує рекомендації та продовжує зловживати алкогольними напоями, ніде не працює, проживає за рахунок пенсії по втраті годувальника, яку він використовує на свої потреби, не забезпечуючи, при цьому, дитину продуктами харчування та одягом. З 26.01.2021 малолітня [PERSON] була влаштована на постійне місце проживання у родину бабусі [PERSON] , та дідуся [PERSON] , які і займаються її вихованням та матеріальним забезпеченням. За час проживання дитини у бабусі та дідуся відповідач жодного разу не відвідав свою доньку, не телефонував, не цікавився її життям та здоров`я, її досягненнями, не надсилав матеріальної допомоги. Таким чином, відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, адже не турбується, не виховує та не утримує свою дитину, а тому його слід позбавити відносно неї батьківських прав та стягнути з нього на користь дитини аліменти. У судове засідання представники позивача та третьої особи не з`явилися, надавши до суду заяви, в яких просили справу розглядати у їх відсутність та в яких зазначили, що позовні вимоги вони підтримують у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 128 ЦПК України, він вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання. У матеріалах справи відсутній його відзив на позовну заяву. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків. Свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 21.01.2020, підтверджується, що матір`ю [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , а батьком є відповідач у справі. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 23.01.2020, [PERSON] померла [INFO] . Відповідно до пенсійного посвідчення серії [NUMBER] , а також довідки Ріпкинського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) ГУ ПФУ в Чернігівській області № 509 від 16.03.2020, [PERSON] є пенсіонером з 23.04.2014 та отримує пенсію по інвалідності у розмірі 2000 грн. Обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини визначені ст. 150 Сімейного кодексу України. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти. Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року N 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Відповідно до довідки про склад сім`ї від 06.08.2020, відповідач [PERSON] , його дочка [PERSON] зареєстровані разом із [PERSON] , 2002 р.н., за адресою: [ADDRESS] . З актів, складених представниками Ріпкинської гімназії імені Софії Русової від 12.02.2020, 17.02.2020, доповідною запискою від 13.02.2020, а також характеристики, виданої на ученицю 2 класу Ріпкинської гімназії імені Софії Русової, вбачається, що [PERSON] приходив забирати свою дочку [PERSON] , 2011 р.н., ученицю 2-го класу, у стані алкогольного сп`яніння та не реагував на зауваження про наявність у неї хвороби очей. Актами про відвідування сім`ї відповідача [PERSON] № 52 від 16.01.2020, № 125 від 20.02.2020, № 148 від 05.03.2020, № 149 від 10.03.2020, № 345 від 07.08.2020, № 395 від 31.08.2020, № 478, 479 від 19.10.2020, підтверджуються факти відвідування сім`ї останнього відповідною комісією за адресою: [ADDRESS] , під час яких неодноразово було встановлено перебування [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння або відсутність його вдома, не виконання ним своїх батьківських обов`язків щодо малолітньої дочки [PERSON] , 2011 р.н., доглядом за якою в цей час займалася її старша сестра [PERSON] , 2002 р.н. Відповідно до рішення органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради № 20 від 27.02.2020, [PERSON] був попереджений про адміністративну відповідальність за невиконання батьківських обов`язків щодо своєї малолітньої дитини. З листа Ріпкинського РЦСССДМ Ріпкинської РДА Чернігівської області № 587/01-03 від 20.10.2020 вбачається, що директор РРЦСССДМ Ріпкинської РДА звертався до Служби у справах дітей РДА з клопотанням розглянути на засіданні комісії питання виконання батьківських обов`язків [PERSON] , який має малолітню дитину [PERSON] , [INFO] . Адже [PERSON] зловживає алкогольними напоями та часто вчиняє сварки. Згідно листа КЗ «Центр надання соціальних послуг» Ріпкинської селищної ради Чернігівської області № 217/02-03 від 26.10.2021 вбачається, що під час соціального супроводу та за результатами проведеної роботи із родиною [PERSON] було неодноразово встановлені факти неналежного виконання останнім своїх батьківських обов`язків щодо його дочки [PERSON] , 2011 р.н., через зловживання ним алкогольними напоями та ігнорування наданих йому службами рекомендацій. Відповідно до повідомлення Відділення поліції № 2 ЧРУП ГУНП в Чернігівській області від 28.10.2021 [PERSON] 04.11.2021 був притягнутий до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 184 КУпАП (невиконання батьківських обов`язків). Із заяви [PERSON] від 26.01.2021, адресованої органу опіки та піклування Семенівської міської ради, вбачається, що він не заперечує, щоб його дочка [PERSON] , 2011 р.н., проживала у сім`ї бабусі [PERSON] та дідуся [PERSON] у м. Семенівка. Відповідно до довідки, виданої виконкомом Семенівської міської ради № 11-07/4372 від 12.11.2021, вбачається, що [PERSON] , 2011 р.н., не зареєстрована, але фактично проживає з 27.01.2021 за адресою: [ADDRESS] , разом із [PERSON] , 1954 р.н., [PERSON] , 1953 р.н., та [PERSON] , 1990 р.н. З акту обстеження умов проживання, проведеного за заявою [PERSON] у будинку за адресою: [ADDRESS] , вбачається, що малолітня [PERSON] , 2011 р.н., з 27.01.2021 проживає разом із бабусею [PERSON] , дідусем [PERSON] , та дядьком [PERSON] . У будинку створені всі належні умови для проживання у ньому дітей. Дитина [PERSON] забезпечена в достатній кількості одягом, взуттям, іграшками, продуктами харчування та всім необхідним для її навчання та розвитку. У сім`ї доброзичливі стосунки. Батько дитини, [PERSON] , участі у навчанні та виховання дитини не бере, не спілкується з останньою, не турбується про її здоров`я. Згідно з довідки, виданої Семенівською гімназією № 2 Семенівської міської ради Чернігівської області № 01-25/87 від 17.11.2021, [PERSON] ,2011 р.н., дійсно навчається в 4-А класі Семенівської гімназії № 2 Семенівської міської ради Чернігівської області. Відповідно до характеристики Семенівської гімназії № 2 Семенівської міської ради Чернігівської області, батько учениці [PERSON] , 2011 р.н., не цікавиться навчанням дитини, не приділяє уваги вихованню доньки. Дівчинкою опікується бабуся. Рішенням органу опіки та піклування Ріпкинської селищної ради № 199 від 28.10.2021 було затверджено висновок та вирішено доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав відносно його малолітньої дитини, [PERSON] , як такого, що ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, не піклується про її фізичний, моральний і духовний розвиток. На підставі вищенаведеного, враховуючи байдужість під час розгляду справи судом відповідача [PERSON] , суд дійшов висновку, що останній самоусунувся від виконання батьківських обов`язків щодо його дочки [PERSON] , 2011 р.н., та наміру їх виконувати не виявляє, участі в житті та утриманні дитини не приймає, що відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України, є підставою для позбавлення його батьківських прав. Відтак, позовні вимоги Органу опіки та піклування Ріпкинської селищної в частині позбавлення [PERSON] батьківських прав щодо його дочки [PERSON] , 2011 р.н., підлягають задоволенню. Ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до положень ч. 2, 3 ст. 166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно ч. 5 ст. 183 СК України, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Відповідно до ч. 3 ст. 19 ЦПК України, наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо. Таким чином, виходячи з положень чинного законодавства України, розмір аліментів, визначений у ч. 5 ст. 183 СК України, у тому числі, 1/4 частки від доходів платника аліментів на одну дитину резюмується як необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини, а стягнення аліментів відбувається у безспірному порядку. Враховуючи наведене, суд дійшов висновку, що аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки від доходів відповідача є таким, що відповідає засадам справедливості, розумності та є необхідними для забезпечення умов та рівня життя дитини, достатнього для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно з ч. 2 ст. 182 ЦПК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Орган опіки та піклування Ріпкинської селищної ради звернувся до суду з відповідним позовом 13.12.2021. Враховуючи те, що особа позбавлена батьківських прав не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини, то суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на утримання [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 грудня 2021 року, шляхом перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 грн.

Outcome: approved