Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з вказаним позовом, в якому просив суд стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 9779 грн. 02 коп., інфляційні втрати у розмірі 391 грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 293 грн. 33 коп. та судові витрати. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що відповідач з 24.02.2012 є власником квартири [ADDRESS] , та користується наданими позивачем житлово-комунальними послугами, проте договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій з позивачем не укладалося, з приводу чого вбачається, що між сторонами виникло зобов`язання щодо надання житлово-комунальних послуг, а тому відповідач зобов`язаний здійснювати оплату житлово-комунальних послуг за фактичне користування наданими послугами незалежно від наявності чи відсутності укладеного договору. Відповідач не виконує свої зобов`язання щодо сплати отриманих послуг, в результаті чого в нього перед позивачем за період з 01.08.2018 року по 30.10.2020 утворилася заборгованість в сумі 10464,30 грн. Ухвалою суду від 16.08.2021 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Відповідач не скористався своїм правом на подачу відзиву на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, дійшов до таких висновків. Відповідно до Наказу Департаменту будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської державної адміністрації №14 від 31.05.2017 житловий будинок за адресою: [ADDRESS] передано на обслуговування КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс». Відповідно до пункту 2.2.1 Статуту КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-Сервіс» предметом діяльності підприємства є надання житлово-комунальних послуг споживачам. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 25.12.2020 [PERSON] є власником нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] . Статтею 322 ЦК України встановлено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 162 ЖК України визначено, що плата за користування жилим приміщенням і за комунальні послуги в будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, встановлюється угодою сторін. Плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Строки внесення квартирної плати і плати за комунальні послуги визначаються угодою сторін. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату і плату за комунальні послуги. Згідно з частиною 2 ст. 19 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Відповідно до ст. 9 Закону «Про житлово-комунальні послуги», затверджені Постановою КМУ від 12.02.2018 №211, споживач зобов`язаний оплачувати комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг. Крім того, порядок оплати за житлово-комунальні послуги визначений у статті 32 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», якою передбачено, що плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Згідно зі ст. 14 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» залежно від порядку затвердження цін/тарифів на житлово-комунальні послуги вони поділяються на три групи: перша група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують спеціально уповноважені центральні органи виконавчої влади; друга група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які затверджують органи місцевого самоврядування для надання на відповідній території; третя група - житлово-комунальні послуги, ціни/тарифи на які визначаються виключно за договором (домовленістю сторін). Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношенням, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно зі ст.ст. 525, 526, 527, 530 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не допускається, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А відповідно до ст. 611 цього Кодексу у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань у останнього відповідно до розрахунку заборгованості користувача квартири [ADDRESS] за період з серпня 2018 року по жовтень 2020 року виникла заборгованість по оплаті житлово - комунальних послуг у сумі 9779 грн. 02 коп. Статтею 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У позовній заяві позивач вказував на те, що, окрім сплати боргу за надані ним послуги, відповідач має сплатити 3% річних та інфляційні втрати та надав розрахунок, згідно з яким нарахував 3% річних та інфляційні втрати за період прострочення з 01.08.2018 по 30.10.2020. Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Аналогічний висновок міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 у справі №686/21962/15-ц. З огляду на те, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання, він на вимогу позивача повинен сплатити інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми. Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 211 від 12.02.2018 «Про внесення змін до тарифів та структури тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, які надають виконавці цих послуг по кожному будинку окремо для здійснення розрахунків із споживачами залежно від оплати останніми не пізніше або після 20 числа місяця, що настає за розрахунковим» (що були чинним в період нарахування плати за послуги) встановлений тариф на послугу для будинку за адресою: [ADDRESS] , а також строк оплати - до 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. Перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, наданий позивачем, суд вважає обґрунтованою вимогу про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 9779 грн. 02 коп., інфляційні втрати у розмірі 391 грн. 95 коп., 3% річних у розмірі 293 грн. 33 коп. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У частині вимог про стягнення витрат на правову допомогу, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно положень ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3 ст. 137 ЦПК України) Встановлено, що при зверненні з даним позовом до суду між КП з експлуатації і ремонту житлового фонду «Житло-сервіс» та Адвокатським об`єднанням «Шенлі» 08.01.2020 укладено договір № 3-20 про надання правничої допомоги. Відповідно до п. 1.1 договору, за результатом проведення електронних закупівель у формі відкритих торгів Виконавець, як переможник відкритих торгів, зобов`язується надати послуги з юридичного консультування та юридичного представництва (Консультаційні послуги, протензійно-правова роботи, представництво у судах всіх інстенцій під час здійснення цивільного, посподарського та адміністративного судочинства, а також представництво в органах державної виконавчої служби ) код за ДК 021:2015 (79110000-8), номер закупівлі UA-2021-01-13-003858-а, обсяг і перелік яких визначено у Додатку № 1 до даного Договору, який є його невід`ємною частиною, а замовник прийняти і оплатити такі послуги. У матеріалах справи міститься попередній розрахунок суми судових витрат за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги та детальний опис виконаних робіт за позовом КП «Житло-сервіс» до [PERSON] про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, з яких вбачається, що розмір витрат на професійну правничу допомогу, що включає підготовку та подачу позовної заяви про стягнення заборгованості складає 1500 грн. 00 коп., що зокрема відповідає положенням п. 2.1. Додатку № 1 до Договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08.01.2020, що визначає вартість наданих послуг за вищевказаним договором про надання правничої допомоги. Крім того, до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт за грудень 2020 року по договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08.01.2020, що підтверджує надання виконавцем послуг замовнику за період з 01.12.2020 по 31.12.2020 на суму 55300 грн 00 коп. Як вбачається зі змісту Додатку № 1 до акту виконаних робіт від 31.12.2020 по договору про надання правничої допомоги № 3-20 від 08.01.2020, що визначає вартість наданих виконавцем замовнику послуг, виконавцем в особі Адвокатського об`єднання «Шенлі» надавалися послуги, зокрема, з підготовки і подачі до суду позовної заяви, вартість яких складає 1500 грн 00 коп. Натомість, жодних доказів понесених позивачем витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн 00 коп. пов`язаних з підготовкою та подачею до Шевченківського районного суду м. Києва позовної заяви до [PERSON] про стягнення заборгованості суду не надано та такі матеріали справи не містять, у зв`язку із чим суд приходить до висновку про відмову у задоволення вимог про стягнення з витрат на правничу допомогу у розмірі 1500 грн 00 коп. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладені обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Враховуючи наведене та

Outcome: approved