Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить стягнути на його користь з відповідача сплачені кошти за подарункові сертифікати в сумі 1600,00 грн., збитки, понесені в зв`язку із відправкою, зберіганням та зворотним поверненням сертифікатів в сумі 330,00 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору та правової допомоги в загальній сумі 2908,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідач не надав послуги згідно подарункових сертифікатів та не повернув кошти за сплачені подарункові сертифікати. 01.02.2022 ухвалою суду справу призначено до розгляду по суті за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач в судове засідання не з`явився, однак його представник звернувся до суду з заявою, в якій просить справу розглянути без участі позивача та представника, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, причини неявки до суду не повідомив, тому суд, враховуючи повторну неявку відповідача без поважних причин та неподання ним відзиву, розглянув справу заочно, без його участі, оскільки в справі достатньо матеріалів про права і взаємовідносини сторін. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази, дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що в квітні 2021 року позивачу були подаровані два подарункові сертифікати №268 та 269 на годинну поїздку на одному квадроциклі або баггі для однієї особи, які видані компанією «Domextrima». Вказані сертифікати попередньо були куплені [PERSON] у компанії «Domextrima» за 1600,00 грн. На зворотній стороні подарункових сертифікатів зазначено, що строк дії та умови використання необхідно дізнаватися на сайті [INFO] або за номером телефону - [NUMBER] . За подарункові сертифікати [PERSON] сплатила відповідачу 1600,00 грн. шляхом їх перерахування на його картковий рахунок, що підтверджується копією квитанції (а.с. 7-9 14). Докази неправомірного набуття позивачем права власності на ці сертифікати в матеріалах справи відсутні. 01.06.2021 позивачем було заброньовано поїздку на квадроциклі на 12.06.2021 о 12:00 год. В подальшому, 12.06.2021 представником компанії «Domextrima» було повідомлено, що він не може надати вказані послуги, у зв`язку з перепонами з боку місцевих жителів та влади, а тому останнім було запропоновано позивачу інший день для надання послуги, а саме - 26.06.2021 о 11:30 год. Вказана пропозиція була прийнята [PERSON] (а.с. 10, 11). 25.06.2021 позивачеві було надіслано повідомлення, про те що знову відсутня можливість надати послугу, у зв`язку з чим йому було запропоновано почекати або відповідач може повернути кошти. Позивачем було обрано варіант повернення коштів. Умовою повернення коштів була відправка подарункових сертифікатів компанією «Нова пошта», після отримання яких відповідач зобов`язується повернути кошти протягом трьох днів (а.с. 12). Однак, після належного відправлення [PERSON] сертифікатів, посилка залишалась у відділені «Нової пошти», оскільки протягом місяця відповідач її не забирав, на телефонні дзвінки не відповідав, у зв`язку із чим позивач був змушений замовити повернення посилки із сертифікатами та відповідно поніс додаткові витрати на послуги доставки, зберігання та повернення посилки у розмірі 330 грн. (а.с. 16-18). 11.08.2021 представником позивача було надіслано претензії відповідачу [PERSON] на знайдені в мережі Інтернет дві адреси, які останній не отримав, що підтверджується копіями відстеження (а.с. 25, 26). Згідно із п. 3 ч. 1 ст. 3 ЦК України однією із засад цивільного законодавства є свобода договору. За правилами ч. ч. 1, 3 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник об зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно - правовими актами (ст. 905 ЦК України). Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. За приписами ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За фактом оплати подарункового сертифіката та його отримання покупцем, відбувається укладення та виконання договору купівлі-продажу права вимоги. Операція з передачі права вимоги здійснюється шляхом передачі подарункового сертифіката, як документа, у власність покупця. Отже, подарунковий сертифікат - це документ довільної форми (зазвичай картонна або пластикова картка - іменна або на пред`явника), який підтверджує право вимоги його держателя до емітента отримати товар/послугу в межах номіналу такого сертифіката. Водночас подарунковий сертифікат не є цінним папером, а також не є грошовим інструментом чи платіжним документом, тому його випуск/обіг не вимагають отримання банківської ліцензії/дозволів. Статус подарункового сертифіката законодавчо не врегульований, а умови його випуску, обігу та погашення самостійно визначаються емітентом. До правовідносин, які виникли між одержувачем подарункового сертифіката [PERSON] та його емітентом компанією "Domextrima" застосовуються положення Закону України "Про захист прав споживачів". Зокрема, згідно ч. 2 ст. 10 Закону України «Про захист прав споживачів" якщо під час виконання робіт (надання послуг) стане очевидним, що їх не буде виконано з вини виконавця згідно з умовами договору, споживач має право призначити виконавцю відповідний строк для усунення недоліків, а в разі невиконання цієї вимоги у визначений строк - розірвати договір і вимагати відшкодування збитків. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 612 ЦК, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Відповідно до ст. 60 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. У відповідності до ч. 1 ст. 212 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Частиною 1 ст. 11 ЦПК України передбачено, що суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що зобов`язання за договором в частині надання послуг, відповідачем виконані не були, належних та допустимих доказів щодо спростування тверджень позивача відповідачем суду не надано, що є підставою для задоволення позову [PERSON] . Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать зокрема витрати на професійну правничу допомогу (п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України). Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, понесених під час розгляду справи, позивачем було надано договір про надання правничої допомоги від 11 серпня 2021 року, укладений між [PERSON] та адвокатським об`єднанням «Грандліга», копією замовлення №1 від 01.10.2021, копією детального опису робіт (наданих послуг) №1 від 08.10.2021 та копією акту надання послуг від 08.10.2021 (а.с. 27-34). Зважаючи на викладене, ураховуючи обґрунтованість витрат на професійну правничу допомогу до предмета спору, суд дійшов висновку про необхідність присудити позивачеві його витрати на професійну правничу допомогу адвоката, стягнувши їх у сумі 2000,00 грн. з відповідача [PERSON] . Окрім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 908,00 грн. (а.с. 4). Таким чином, враховуючи вищевикладене, беручи до уваги те, що з боку відповідача суду не надано жодних доказів на спростування обставин, зазначених позивачем, на основі повного і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд вважає необхідним задовольнити позов в повному обсязі. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved