Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

10 травня 2022 року до суду звернулась [PERSON] з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] коштів на своє утримання в розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку до досягнення дитиною 3-х річного віку. В обґрунтування позову зазначила, що від шлюбу з відповідачем, який було зареєстровано 23 березня 2013 року, мають дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . На даний час шлюб між сторонами не розірвано, проте позивач разом з донькою [PERSON] проживає окремо, дитина перебуває на її повному утриманні, відповідач матеріальної допомоги не надає. Ухвалою судді від 23 травня 2022 року відкрито провадження у справі, визначено та залучено сторін у справі, призначено у порядку спрощеного позовного провадження судове засідання (а.с.16). Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності. Позивач позов підтримала, просила задовольнити, відповідач позов визнав в повному обсязі, про що сторони надали письмові заяви. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Судом достовірно встановлено, що 23 березня 2013 року між відповідачем [PERSON] та позивачем [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23 березня 2013 року Червонознам`янською сільською радою Кременчуцького району Полтавської області (а.с. 9). Від даного шлюбу сторони мають спільних дітей - сина - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] та доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Сторонами не заперечується факт проживання малолітньої доньки сторін - [PERSON] з матір`ю-позивачем у справі та перебування її на утриманні у матері. Відомостей про отриманий дохід позивачем та відповідачем до суду подано не було. Відповідач у добровільному порядку аліментів на користь позивача на її утримання не сплачує. В силу ч.1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Сторонами, відповідно до вимог ст. 81 ЦПК України, суду не надано доказів неспроможності сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трьохрічного віку. Відповідно ч. 2 ст. 84 Сімейного Кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання, а відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу. Відповідач визнав позов, у своїй заяві зазначив, що може надавати матеріальну допомогу у запропонованому позивачем розмірі на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, не надав суду жодних належних і достовірних доказів про відсутність у нього можливості надавати позивачу такої матеріальної допомоги на утримання позивача. Отже, суд, враховуючи наведені встановлені обставини, а також стан здоров`я відповідача, рівень його доходів, вважає, що позивач має право на одержання від відповідача коштів на своє утримання в розмірі 1/6 частини заробітку (доходу) відповідача, а відповідач зобов`язаний та має реальну фактичну можливість надавати таку допомогу у визначеному судом розмірі. На підставі встановлених і наведених судом фактів, а також враховуючи можливість надання належної і достатньої матеріальної допомоги відповідачем позивачеві на її утримання недопущення погіршення матеріального становища позивача і малолітньої дитини та одночасно відповідача, що мають істотне значення, визнання позову відповідачем в повному обсязі, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову. Тому, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути кошти на позивача у розмірі 1/6 частини зі всіх видів заробітку щомісячно, починаючи з 10 травня 2022 року і до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] , трьохрічного віку, тобто до [INFO] . Вирішуючи питання щодо судових витрат, суд зазначає, що відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачі у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів є звільненими від сплати судового збору. У відповідності\~до п.1\~ч.\~2\~ст.\~4\~цього Закону\~України з\~відповідача слід\~стягнути на\~користь держави\~судовий збір\~у розмірі\~992\~грн.\~40\~коп.\~(за\~ставкою на\~день подання\~позову). Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне \~допустити рішення до негайного виконання в частині стягнення сум платежу за один місяць.

Outcome: approved