Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в особі представника [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] перебувала з [PERSON] у цивільному шлюбі та проживали в с.Звенячин. Від спільного проживання у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя [PERSON] та [PERSON] не склалось і в липні 2021 остання покинула сім`ю. З цього часу відповідачка ніяким чином не піклується про дитину, не проявляє заінтересованість в його подальшій долі, не цікавиться станом його здоров`я, не піклується про фізичний та духовний розвиток дитини, не забезпечує його матеріально. Згідно висновку про стан здоров`я, фізичний та розумовий розвиток дитини, останній має косоокість та затримку моторного розвитку (розумовий інтелект дитини не відповідає віковим нормам). 01.05.2022 [PERSON] загинув, захищаючи українську землю. Дитина - [PERSON] проживає та перебуває на утриманні позивачки. Остання разом із своїм чоловіком здійснює за ним догляд, займається його вихованням та лікуванням. У зв`язку з наведеним позивачка просить позбавити батьківських прав [PERSON] по відношенню до сина [PERSON] , [INFO] ; встановити опіку над малолітнім [PERSON] , [INFO] , призначивши його опікуном бабусю [PERSON] , [INFO] , жительку с. Звенячин та стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі, а саме 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно і до досягнення його повноліття. В підготовчому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали повністю, обгрунтували вищенаведеним. Відповідачка [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, в заяві до суду просить справу розглядати у її відсутності, позов визнає повністю, не заперечує проти його задоволення. Представник третьої особи - органу опіки та піклування Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області в судове засідання не з`явився, в заяві до суду просить справу розглядати у його відсутності. Підтримує наданий суду висновок. Відповідно до вимог ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. У відповідності до вимог ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, приймає визнання позову відповідачкою, оскільки це не суперечить Закону, не порушує свободи чи інтереси інших осіб, та відповідає вимогам ч. 4 ст. 206 ЦПК України. Відповідно до ст.12 ЗУ «Про охорону дитинства» виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини на охорону здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Статтею 150 СК України визначені обов`язки батьків, зокрема, по вихованню своєї дитини, піклуванню про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, освіту. Згідно з п. 2 ч. 1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Статтею 165 СК України визначено особи, які мають право звернутися з позовом до суду про позбавлення батьківських прав. Зокрема, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Встановлено, що малолітній [PERSON] проживає із позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] , що вбачається із довідки про склад сім`ї № 745 від 13.05.2022 (а.с.17). Тому позивачкою, як особою з якою проживає дитина, правомірно пред`явлено позов до Заставнівського районного суду про позбавлення батьківських прав та встановлення опіки. Пленум Верховного Суду України в п. 16 постанови № 3 від 30 березня 2007 року роз`яснив, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 18.12.2020, яке видане Чернівецьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вбачається, що [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] (а.с.11). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , яке видано 06.05.2022 [PERSON] помер [INFO] в с. Білозірвка Миколаївського району Миколаївської області (а.с.10). Мати дитини - [PERSON] , починаючи із липня 2021 року разом із сином не проживає. Згідно ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.09.1991 року, держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки несуть персональну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей. Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] вихованням та утриманням сина не займається, не відвідує сина протягом тривалого часу, не спілкується з ним, не цікавиться його успішністю, не піклується про його здоров`я, фізичний та моральний розвиток, про створення належних умов для його проживання та виховання, не цікавиться його матеріальним забезпеченням. Згідно заяви, яка датована 17.05.2022 [PERSON] дає згоду на позбавлення її батьківських прав відносно сина- [PERSON] , [INFO] , а також не заперечує проти передачі дитини на усиновлення та претензій до усиновителів мати не буде(а.с.13). Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що відповідачка [PERSON] повністю самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до свого малолітнього сина [PERSON] та свідомо нехтує ними, що відповідно до ст. 164 Сімейного Кодексу України є підставою для позбавлення її батьківських прав. З висновку органу опіки та піклування Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області, вбачається за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] щодо її малолітнього сина- [PERSON] , [INFO] . Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що оскільки відповідачка [PERSON] безпідставно ухиляється від виконання свого батьківського обов`язку по вихованню сина [PERSON] то її належить позбавити батьківських прав по відношенню до останнього. Крім того, згідно ст. 243 СК України, опіка, піклування встановлюється над дітьми-сиротами і дітьми, позбавленими батьківського піклування. Опіка встановлюється над дитиною, яка не досягла чотирнадцяти років, а піклування - над дитиною у віці від чотирнадцяти до вісімнадцяти років. Опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України. Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Не можуть бути опікунами, піклувальниками дитини особи, зазначені в статті 212 цього Кодексу. Згідно ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. З Акту обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] від 13.05.2022 вбачається, що остання проживає в [ADDRESS] . Її сім`я складається із: чоловік- [PERSON] , 1960 року народження; онук- [PERSON] , 2020 року народження (а.с.16). Згідно характеристики №451 від 13.05.2022, яка видана виконкомом Кострижівської селищної ради Чернівецького району Чернівецької області , [PERSON] на даний час перебуває на пенсії. За час проживання в селі зарекомендувала себе з хорошої сторони, підтримує добрі стосунки із сусідами та жителями села. Скарг до селищної ради відносно неї не надходило (а.с.15). Згідно відповіді на запит адвоката, КНП «Заставнівська багатопрофільна лікарня» Юрківецької сільської ради №476 від 18.05.2022 вбачається, що [PERSON] на «Д» обліку у лікаря нарколога та лікаря психіатра не перебуває (а.с.19). Згідно відповіді на запит адвоката, ВП№3 ЧРУП ГУНП в Чернівецькій області № 3500 123/47/0-2022 від 18.05.2022 вбачається, що [PERSON] до адміністративної та кримінальної відповідальності не притягалася (а.с.20). Відповідно до висновку органу опіки Кострижівської селищної ради, останні вважають за доцільне призначити [PERSON] , [INFO] опікуном над малолітнім [PERSON] , [INFO] . Дослідивши дані про особу позивачки [PERSON] , враховуючи її особисті якості, її здатність до виховання дітей, ставлення до них, суд вважає за можливе встановити опіку над малолітнім [PERSON] , призначивши його опікуном [PERSON] . Відповідно до ч.3 ст.166 СК України особа при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ч. 1 ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частиною 1 ст. 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно частин 1 статті 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до п.17 ч.3 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатного чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Як було встановлено, відповідачка [PERSON] , починаючи із липня 2021 року утриманням сина [PERSON] не займається, батько дитини- [PERSON] помер [INFO] , дитина повністю перебуває на утриманні бабусі [PERSON] . Встановлено, що добровільної угоди про сплату аліментів сторонами не укладено, стягнення за виконавчими документами відсутні, інших неповнолітних дітей та непрацюючих осіб у відповідачки на утриманні не має. [PERSON] є фізично здоровою особою, отже остання спроможна заробляти та сплачувати аліменти на утримання сина у встановленому судом розмірі. Утримання дитини є рівним обов`язком як матері, так і батька. За умовами, встановленими ч.1 ст. 3 Конвенції та ч.ч. 7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого врахування інтересів дитини. Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» установлено, що прожитковий мінімум на одну дитину віком до 6 років на місяць становить : з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. Таким чином суд, врахувавши вимоги ст.ст.181,182,184 СК України та інші обставини, що мають істотне значення, вважає, що без погіршення матеріального становища відповідачки, на користь позивачки з відповідачки необхідно стягувати аліменти на утримання малолітнього [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі в розмірі 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи із 06.06.2022 і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст.ст. 150, 152, 155, 164, 165,243,244 СК України, ст. 60 ЦК України, ст.8, 12 ЗУ «Про охорону дитинства» та

Outcome: approved