Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Синельниківської міської ради, третя особа: Перша синельниківська державна нотаріальна контора, [PERSON] про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [INFO] \~ \~ \~ \~помер його дідусь - [PERSON] , що був зареєстрований та проживав до смерті за адресою: [ADDRESS] . 12.10.2015 Державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори була заведена спадкова справа № 24215 до майна [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на майно, яке належало йому на момент смерті. До складу спадкового майна відійшов будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцем за законом є його син та батько позивача - [PERSON] [INFO] , який також помер [INFO] , був зареєстрований та проживав до смерті за адресою: [ADDRESS] . За час життя батько позивача - [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті свого батька - [PERSON] , так як проживав із ним однією сім`єю, але не встиг оформити спадщину. Позивач є спадкоємцем першої черги після [PERSON] у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України. Інших спадкоємців першої черги, окрім позивача, немає.16.11.2021 позивач звернувся до Державного нотаріуса з проханням видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті свого батька - [PERSON] . Постановою Державного нотаріуса від 24.11.2021 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальних дій у зв`язку із тим, що Державний нотаріус проаналізувавши подані документи встановив, що заяву про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у встановлений шестимісячний строк спадкоємець не надав. Позивач не скористатися своїм правом на прийняття спадщини з наступних підстав. Позивач із народження проживав у Республіці Казахстан м. Екібастуз та до 2020 року був громадянином Республіки Казахстан. Тільки у 2020 році, відповідно до законодавства України, став громадянином України. Тобто, позивач до 2020 року не мешкав на території України. Повернувшись на постійне місце проживання до України, позивач оселився у будинку батька та дідуся за адресою: [ADDRESS] , без реєстрації. Увесь час після отримання громадянства позивач влаштовував своє життя, звикав до нового місця проживання, мови, займався пошуками роботи, налагоджував соціальні зв`язки. В силу своєї необізнаності законів України йому не було відомо, що для отримання спадщини йому потрібно звертатись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті спадкодавця. Також, державна мова України позивачу незрозуміла, для складання будь яких документів потрібен був перекладач. Близьких та родичів у позивача не залишилось які б могли йому допомогти у вирішенні питання щодо звернення до нотаріуса для оформлення документів на отримання спадщини. Тільки у 2021 році позивач почав звертатись до комунальних та соціальних служб для оформлення документів, де йому роз`яснили, що він не є власником будинку та йому потрібно оформити спадщину. В подальшому, позивач звернувся до нотаріуса, де йому було роз`яснено, що він вчасно не звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Просить визначити [PERSON] , [INFO] , додатковий строк тривалістю у три місяці з дня набрання законної сили рішення суду, для подачі заяви про прийняття спадщини за законом після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] . Представник позивача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності та відсутності позивача, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Представник відповідача [PERSON] до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи завідувач Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. до початку судового засідання надала заяву про розгляд справи за її відсутності. Третя особа [PERSON] до початку судового засідання надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив винести рішення згідно чинного законодавства. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, надавши їм належну оцінку, прийшов до наступного. Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 квітня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Синельникове реєстраційної служби Синельниківського міськрайонного управління юстиції Дніпропетровської області, [PERSON] помер [INFO] , актовий запис №178. [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого 05 грудня 2019 року Синельниківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного тану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №371. Свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 11 грудня 1949 року підтверджується факт реєстрації 11 грудня 1949 року шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 09 червня 1997 року Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Синельниківської міської Ради народних депутатів Дніпропетровської області, [PERSON] померла [INFO] , актовий запис №324. Факт того, що [PERSON] , [INFO] , є рідним онуком [PERSON] , який помер [INFO] , підтверджується Свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 17 червня 1954 року, та повторним Свідоцтвом про народження [PERSON] , [INFO] , серії [NUMBER] від 29 вересня 1994 Згідно постанови Державного нотаріуса Першої синельниківської державної нотаріальної контори Монич Н.Д. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24 листопада 2021 року, [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, яке належить померлому [PERSON] , у зв`язку з тим, що заяву про прийняття спадщини після померлого [PERSON] він у встановлений шестимісячний строк не надав, документів, що підтверджують факт прийняття спадщини, також не надав. Відповідно до довідки №298/20 про реєстрацію особи громадянином України від 16 березня 2020 року [PERSON] , [INFO] , згідно з рішенням ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 16 березня 2020 року набув громадянства України на підставі ч.1 ст.8 закону України «Про громадянство України». Згідно спадкової справи №242/2015 від 12 жовтня 2015 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка настала [INFO] , [INFO] звернувся тільки [PERSON] . Свідоцтво про прийняття спадщини [PERSON] в матеріалах спадкової справи відсутнє. Відповідно до спадкової справи №249/2018 від 02 листопада 2018 року до майна померлого [INFO] [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після смерті дядька [PERSON] [INFO] звернувся [PERSON] . Згідно з довідкою Відділу формування та проведення реєстру територіальної громади департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про реєстрацію місця проживання особи від 27 серпня 2020 року №12894 [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 27 серпня 2020 року по теперішній час. У відповідності до ст.1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Згідно ч.1 ст.1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч.1 ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. У відповідності\~до ч.3\~ст.1272\~ЦК України\~за позовом\~спадкоємця,\~який пропустив\~строк для\~прийняття спадщини\~з поважної\~причини,\~суд може\~визначити йому\~додатковий строк,\~достатній для\~подання ним\~заяви про\~прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої статті 1272 ЦК України можуть бути застосовані, якщо у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви і ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Відповідно до п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. В постанові Верховного Суду від 05.12.2018 року (справа №717/1796/16-ц) зазначено, що судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна, похилий вік, непрацездатність, незнання про існування заповіту, встановлення судом факту, що має юридичне значення для прийняття спадщини, невизначеність між спадкоємцями хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови. Проте, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прибуття для прийняття спадщини тощо. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч. 1 ст. 81 ЦПК України). [PERSON] помер [INFO] та шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини закінчився 20 березня 2019 року. Позивач набув громадянства України 16 березня 2020 року та зареєструвався на території України ( [ADDRESS] ) 27.08.2020. Але факт проживання позивача на території іншої держави, який може свідчити про неможливість прийняття ним спадщини у визначений законодавством строк як на час смерті спадкодавця, так і до часу набуття ним громадянства, нічим не підтверджений. Крім того, навіть із зазначеного позивачем періоду з часу набуття ним громадянства 16.03.2020 до звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини - 24.11.2021 минув значний проміжок часу, Суд вважає, що позивачем не доведено поважність причин пропуску ним звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Отже, враховуючи, що пропущений позивачем строк для подачі заяви про прийняття спадщини є значним, тривалістю майже 2 роки, позивачем не наведено жодних поважних причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини та не надано доказів, які свідчать про наявність у нього об`єктивних, непереборних, істотних труднощів для подачі такої заяви в межах шестимісячного строку, суд приходить до висновку, що строк на звернення із заявою про прийняття спадщини пропущений без поважних причин, і тому у задоволенні поданого позову необхідно відмовити. Відповідно до ст.. 141 ЦПК України у разі відмови в позові судові витрати покладаються на позивача.

Outcome: dismissed