Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Концерн «Міські теплові мережі» звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості у розмірі 42577,29 гривень, посилаючись на те, що у період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року позивач надав відповідачу послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за адресою його проживання: [ADDRESS] . На теперішній час [PERSON] не здійснила повну оплату за надані послуги, тому позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42577,29 гривень, а також понесені ним при пред`явленні позову судові витрати у розмірі 2270,00 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечував. Відповідач, будучи повідомленим судом належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася і не повідомила суд про причини неявки. Надала відзив на позовну заяву в якому просить суд застосувати позовну давність за період з 01.06.2016 року по 28.02.2018 року у відповідності до ст.256 ЦК України, а також відмовити позивачу у стягненні з неї заборгованості за період з 28.02.2018 року по 28.02.2021 року. Представником позивача 24.09.2021 року через канцелярію суду надано відповідь на відзив в якому позивач вважає, що відзив відповідача на позовну заяву не відповідає дійсним обставинам справи, не обґрунтований та не має під собою правових підстав, у зв`язку з чим просять задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, дійшов таких висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Концерн «Міські теплові мережі» включений до Єдиного державного реєстру підприємств та організацій України та є юридичною особою. Основним видом його економічної діяльності є постачання пари, гарячої води та кондиційованого повітря. [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] , отже є споживачем послуг з централізованого опалення і гарячого водопостачання, що постачається Концерном «Міські теплові мережі». Суд не приймає до уваги заперечення відповідача [PERSON] , що вона не мешкає за цією адресою, а мешкає в м.Алупка Автономній Республіці Крим, і тому не повинна сплачувати комунальні послуги. Так, в поданих до суду документах відповідач [PERSON] зазначає поштову адресу: [ADDRESS] (а.с.29, 30, 32, 57, 58). Крім того, в трекінгу поштового відправлення, наданого відповідачем, зазначено, що відправлення прийняте до відправки у місті Запоріжжі (а.с.66). Також слід зауважити, що саме власник житла повинен оплачувати житлово-комунальні послуги щодо майна, яке йому належить, незалежно від того, чи проживає він там чи ні. Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законами України «Про теплопостачання» і «Про житлово-комунальні послуги», а також Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Постановою Кабінету Міністрів України №630 від 21 липня 2005 року. Згідно Інформаційній довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно власниками квартири [ADDRESS] є [PERSON] та [PERSON] по 1/2 частині (а.с.9-10). Згідно з розрахунком, [PERSON] має заборгованість за послуги з централізованого опалення і гарячого водопостачання за період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року в сумі 42577,29 гривень, яку добровільно нею не сплачено (а.с.6-8). Відповідно до довідки щодо заборгованості за надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води власник (квартиронаймач, споживач) [PERSON] , [INFO] , особовий рахунок № [NUMBER] (а.с.5). В судовому засіданні встановлено та не заперечується сторонами, що співвласником квартири [ADDRESS] є [PERSON] , якій належить 1/2 частина. Позивач надає мешканцям зазначеної квартири послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води (підігріву питної води). Відповідно зі ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. За правилами ст.19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 ч.1 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений п.5 ч.3 ст.20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. На підставі п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Враховуючи викладене, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню частково. При визначені розміру заборгованості, яка підлягає стягненню з вказаного відповідача, суд приймає до уваги наступне. Відповідач [PERSON] подала до суду відзив на позовну заяву в якому просить застосувати позовну давність. Заява підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Заперечень чи спростувань відповідного розрахунку заборгованості відповідач не подав. Суд вважає за необхідне зазначити, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим кодексом. Позивач звернувся із позовом 01.04.2021 року, заборгованість виникла з 01.06.2016 року. Початок перебігу загальної позовної давності відповідно до ст.261 ЦК України рахується з 01 червня 2016 року. Згідно зі ст.267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення; сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново. До дій, що свідчать про визнання боргу або іншого обов`язку, може, з урахуванням конкретних обставин справи належати, зокрема, часткова сплата боржником або з його згоди іншою особою основного боргу. При цьому якщо виконання зобов`язання передбачалося частинами або у вигляді періодичних платежів і боржник вчинив дії, що свідчать про визнання лише певної частини (чи періодичного платежу), то такі дії не можуть бути підставою для переривання перебігу позовної давності стосовно інших (невизнаних) частин платежу. В судовому засіданні встановлено, що в липні 2018 грудні 2018 році було здійснено сплату в розмірі 15,98 гривень. Квитанцій на\~підтвердження періоду\~та призначення\~платежів суду\~не надано.\~Проте,\~усуду не має підстав вважати, що ця оплата відповідачем проводилась як оплата за централізоване опалення та для погашення боргу, що виник за період з 01.06.2016 року по 28.02.2021 року, що може свідчити про визнання відповідачем свого боргу. Навпаки розмір проведених оплат вказує на те, що вона проводились за поточні нарахування за надані послуги, а не за колишній борг. так, наприклад в липні 2018 року за централізоване опалення сплачено 6 гривень, в серпні 2018 року централізоване опалення сплачено 5 гривень, в грудні 2018 року централізоване опалення сплачено 4,98 гривень. Що свідчить про оплату саме періодичних платежів за попередній місяць, а не боргів за минулі роки. Оскільки виконання зобов`язань по сплаті комунальних послуг вчиняється у вигляді періодичних платежів, то часткова оплата за невизначений період не може судом враховуватись як дії, що свідчать про визнання відповідачами свого боргу, отже суд вважає, що така оплата не перериває перебіг позовної давності. Таким чином, з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за гаряче водопостачання та централізоване опалення за період з 01.04.2018 року по 28.02.2021 року в сумі 29082,36 гривень (нараховано 29082,36 грн. сплачено 15,98 грн.=29066,38 грн.) У відповідності зі ст.141 ЦПК України з відповідача [PERSON] на користь\~позивача необхідно\~стягнути \~витрати \~на сплату\~судового зборупропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1549,67 гривень.

Outcome: partial