Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У жовтні 2021 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому з урахуванням змісту уточненої позовної заяви, просила зобов`язати [PERSON] (надалі за текстом відповідач 1) прибути до відділу реєстрації актів цивільного стану Новомосковського міськрайонного управління юстиції для внесення змін у свідоцтво про народження дитини [PERSON] ; зобов`язати відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Новомосковському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) (надалі за текстом відповідач 2) внести зміни у свідоцтво про народження дитини [PERSON] в частині громадянства батька [PERSON] . В обґрунтування позовних вимог позивач зазначила, що 23 липня 202 року вона звернулася до відповідача 2 із заявою про внесення відомостей про громадянство батька дитини [PERSON] , [INFO] , який є сином позивача. Проте їй було відмовлено у внесенні змін з тих підстав, що батько дитини повинен особисто з паспортом з`явитися до відділу державної реєстрації актів цивільного стану. Також позивач зазначила, що з відповідачем 1 перебувала у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2003 року, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] . У свідоцтві про народження [PERSON] відсутні відомості про громадянство батька. Ухвалою судді від 27 жовтня 2021 року провадження по справі відкрито та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 16 травня 2022 року прийнято до розгляду уточнену позовну заяву [PERSON] . Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив позов задовольнити, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві. Додатково пояснив, що причиною звернення з цим позовом стала та обставина, що відсутність відомостей про громадянство батька перешкоджає позивачу разом з дитиною подорожувати за межі України. Зокрема, позивач з дитиною не могли повернутися в Україну з Греції. Відповідачі у судове засідання повторно не з`явилися, про день та час розгляду справи були повідомлені своєчасно, причини неявки суду не повідомили. Будь-яких заяв та клопотань від відповідачів не надходило. У зв`язку з повторною неявкою в судове засідання належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання відповідачів, які не повідомили про причини неявки та не подали відзив, відповідно до статті 280 ЦПК України, суд за згодою позивача, вважає за можливе, проводити заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Суд, вислухавши представника позивача дослідивши надані докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Позивач з відповідачем [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 03 вересня 2003 року, який розірваний рішенням суду від 12 квітня 2019 року (а.с.16). Від шлюбу мають двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с.12,13). У свідоцтві про народження [PERSON] у графі батько зазначений [PERSON] , графа про громадянство батька не заповнена. З копії актового запису про народження [PERSON] ;310 від 06 травня 2009 року вбачається, що в актовому записі відсутня інформація про громадянство батька, а у п.20 актового запису міститься примітка про те, що графи 14,15,16 не підтверджуються за відсутності паспорта батька. Листом відповідача 2 від 24.07.2020 позивачу відмовлено у доповненні актового запису про народження [PERSON] в частині громадянства батька з посиланням на те, що батькові дитини необхідно особисто звернутись до відділу з заявою та обов`язково пред`явити паспортний документ. У відповідності до ч.1,2 ст.13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Походження дитини визначається відповідно до Сімейного кодексу України. Державна реєстрація народження дитини проводиться за письмовою або усною заявою батьків чи одного з них за місцем її народження або за місцем проживання батьків або за заявою, поданою в електронній формі. У відповідності до ч.1 ст.22 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» внесення змін до актового запису цивільного стану проводиться відповідним органом державної реєстрації актів цивільного стану за наявності достатніх підстав. За наслідками перевірки зібраних документів орган державної реєстрації актів цивільного стану складає обґрунтований висновок про внесення змін до актового запису цивільного стану або про відмову в цьому. У разі відмови у внесенні змін до актового запису цивільного стану у висновку вказуються причини відмови та зазначається про можливість її оскарження в судовому порядку. Наказом Міністерства юстиції України 18.10.2000\~ № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції України 24.12.2010 № 3307/5) затверджено Правила державної реєстрації актів цивільного стану в Україні (надалі за текстом Правила). Як встановлено у п.12 Правил,\~ одночасно із заявою про державну реєстрацію народження пред`являються та в актовому записі про народження зазначаються: а) паспорти або паспортні документи, що посвідчують особи батьків (одного з них). Якщо документ, що посвідчує особу одного з батьків, з поважних причин не може бути пред`явлений, то орган державної реєстрації актів цивільного стану не вправі відмовити в державній реєстрації народження дитини. Відомості про другого з батьків у цьому разі зазначаються на підставі свідоцтва про шлюб. Дані про громадянство в актовому записі про народження та свідоцтві не заповнюються, про що робиться відповідний запис у графі "Для відміток" актового запису про народження. Надалі ці дані можуть бути доповнені відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Як вбачається з копії актового запису про народження [PERSON] , під час державної реєстрації народження останнього органу реєстрації не було надано документ, що посвідчує особу батька, про що зроблено відмітку у п.20 актового запису. Відтак, при реєстрації народження [PERSON] у відповідача 2 були відсутні підстави вносити до актового запису відомості про громадянство батька за відсутності його паспорта. Як визначено у п.2.15.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011\~ № 96/5, висновок відділу державної реєстрації актів цивільного стану складається якщо актовим записом про народження передбачені, але в ньому відсутні прізвище, власне ім`я, по батькові або громадянство батьків. У відповідності до п. 2.16.8 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, на підставі висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вносяться доповнення в актовий запис про народження, якщо в актовому записі передбачені, але не зазначені прізвища, власні імена та по батькові або громадянство батьків. З відповіді від 24.07.2020 вбачається, що до заяви про внесення змін до актового запису позивачем було додано лише копію її власного паспорта, без документа, що підтверджує її родинні відносини з [PERSON] . Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частин першої, другої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Згідно частин 1-3 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до статті 76 ЦПК України встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вважає, що позивачем за допомогою належних та допустимих доказів не доведено факт порушення її прав, або прав її сина [PERSON] , які спричинені відсутністю у свідоцтві про народження відомостей про громадянства батька. Позовні вимоги до відповідача [PERSON] про зобов`язання його з`явитися до органу державної реєстрації актів цивільного стану не ґрунтуються на вимогах Закону. Суд не може зобов`язувати особу до вчинення дій, які вона не зобов`язана вчиняти в силу Закону. З огляду на те, що\~ позивач належними та допустимими доказами не довів факт порушення її прав, а також протиправність дій відповідачів, суд приходить до висновку про відмову у позові у зв`язку з його безпідставністю та недоведеністю. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України. Оскільки суд дійшов висновку про відмову у позові, судові витрати слід віднести за рахунок позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed