Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК Айконс» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. На обґрунтування позову вказує, що впродовж 2017-2018 років мав правовідносини з фінансовими установами, однак заборгованість за кредитними договорами сплачував своєчасно. Крім того, позивач має статус учасника бойових дій, а тому має пільги щодо кредитних зобов`язань. 29.10.2021 приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Журид С.М. відкрито виконавче провадження № 67322869 з виконання виконавчого напису № 1497, вчиненого 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у розмірі 16 075,00 грн. Позивач зауважу, що жодних правовідносин між ним та відповідачем немає, а тому про наявність зазначеної заборгованості йому невідомо. Позивач припускає, що відповідачу відступлено право вимоги за наявними в нього кредитними зобов`язаннями, однак його не повідомлено про відступлення відповідачу права вимоги за кредитними зобов`язаннями. Позивач вважає, що виконавчий напис № 1777 вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено незаконно, оскільки вчинений з порушенням вимог ЗУ «Про нотаріат», Постанови КМУ від 29.06.1999 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», а тому є таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2021 заяву позивача про забезпечення позову задоволено. Зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 23.09.2021, зареєстрованого у реєстрі за № 1497. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, залучено до участі у справі як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву а третій особо роз`яснено право подати письмові пояснення. Витребувано у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином завірені копії документів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 1497 від 23.09.2021; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Журид С.М. завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 67321869 з виконання виконавчого напису № 1497, виданого 23.09.2021. Копія ухвали від 06.12.2021 року та копія позовної заяви разом з копіями доданих до неї документів були направлені судом на юридичну адресу відповідача, проте конверт повернувся із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». Третя особа письмові пояснення щодо позову не подав, витребувані докази суду не надав. Приватним виконавцем виконавчого кругу м. Києва Журид С.М. також не виконано ухвалу від 06.12.2021 в частині витребування доказів завірених належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 67321869 з виконання виконавчого напису № 1497, виданого 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Оскільки відповідач у встановлений строк відзив на позовну заяву не надав, суд вирішує справу за наявними матеріалами, як це передбачено ч. 8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. [PERSON] є учасником бойових дій, на підтвердження чого надано посвідчення серії [NUMBER] . 23.09.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1497 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФК Айконс» заборгованості в розмірі 16 075,00 грн. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Журид С.М. від 29.10.2021 відкрито виконавче провадження № 67322869 з примусового виконання виконавчого напису № 1497 від 23.09.2021. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюються Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» п. 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями, доповнено такою нормою: «кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ці зміни внесено на підставі постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яку залишено без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018, відмовлено в задоволенні заяви ПАТ «КБ «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, згідно з якою визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зазначену постанову апеляційного суду проголошено 22.02.2017, а отже, на час вчинення оспорюваного виконавчого напису законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Отже, на час вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення, тому він має бути визнаний таким, не підлягає виконанню. Крім того, як зазначив Верховний Суд України в постанові від 05.07.2017 у по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до п. 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості, зокрема таким документом є засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, яку у цій справі стягував нотаріусу не надав. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги, є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27.08.2020 у справі № 554/6777/17, Великої Палати Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 15.01.2020 у справі №305/2082/14-ц. Згідно ст.12 та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Оскільки відзив на позовну заяву не надано, третьою особою на виконання ухвали Дарницького районного суду м. Києва від 06.12.2021 не надано належним чином завіреної копії матеріалів нотаріальної справи, на підставі яких було вчинено виконавчий напис № 1497 від 23.09.2021, суд позбавлений можливості оцінити докази щодо існування безспірної заборгованості на час вчинення оспорюваного виконавчого напису, а також оцінити дії нотаріуса при вчиненні виконаного напису відповідно до вимог ЗУ «Про нотаріат», тому суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Щодо відшкодування відповідачем судових витрат, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, постраждалі учасники Революції Гідності, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Позивач є учасником бойових дій, що підтверджується посвідченням серії [NUMBER] , тому, з урахуванням вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», звільнений від сплати судового збору. Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Визначаючи розмір судового збору, який підлягає стягненню з відповідача, суд виходить з такого. Відповідно до ч. 1, пп. 2 п.1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Відповідно до ч. 1, пп. 4 п. 1 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір» за подання до суду заяви про забезпечення позову ставка судового збору становить 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб на місяць, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. Згідно зі ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб на місяць на 1 січня 2021 року становить 2 270,00 грн, тобто за подання фізичною особою у 2021 році позовної заяви немайнового характеру підлягав сплаті судовий збір у розмірі 908,00 грн та за подання фізичною особою у 2021 році заяви про забезпечення позову підлягав сплаті судовий збір в розмірі 454,00 грн. Оскільки позов задоволено повністю,згідно з ч. 1, 6 ст.141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 362,00 грн. Згідно ч.7 ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, заходи забезпечення позову відповідно до ували суду від 06.12.2021 продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved