Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Позивачка [PERSON] 30 вересня 2019 року звернулася до суду з вказаним позовом до [PERSON] та свої вимоги мотивує тим, що 17 січня 2003 року вона уклала з ним шлюб. Сімейне життя між нею та відповідачем поступово погіршувалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. Спроби примирення не принесли позитивного результату. Зазначає, що вона втратила до відповідача почуття довіри та любові, вважає, що сім`ю зберегти неможливо, на примирення не згодна. Також вказала на те, що під час шлюбу придбаний автомобіль та відкриті депозитні рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк». Спір між сторонами виник з приводу неможливості спільного користування вказаним майном та неможливості вирішення питання поділу його між ними позасудовим шляхом внаслідок погіршення відносин. Так, в жовтні 2010 року був придбаний автомобіль HYNDAY ELANTRA, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ,зареєстрований на відповідача згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу. Згідно експертної оцінки даного транспортного засобу його вартість складає - 175700,00 грн. В зв`язку з тим, що у позивачки відсутні права на керування транспортним засобом, вона не зможе використовувати вказане спільне майно, таке майно є неподільним, і вона має намір на відшкодування відповідачем 50% вартості транспортного засобу, що складає - 87850,00 грн. Крім того, на ім`я відповідача за час шлюбу відкриті депозитні рахунки в ПАТ КБ «Приватбанк» загальну суму 314476,72 грн. Вказані кошти є спільним майном, набутим під час шлюбу, здебільшого від здійснення підприємницької діяльності позивачкою. Таким чином вона має право на Ѕ вказаної суми коштів, а саме 157238,36 грн. Посилаючись на вказані обставини, та остаточно уточнивши позовні вимоги, просить суд розірвати шлюб між нею та [PERSON] зареєстрований 17 січня 2003 року Відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції м. Суми за актовим записом № 3; Поділити спільно набуте подружжям майно та виділити у власність [PERSON] автомобіль «HYNDAY ELANTRA», реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 175 035 грн., стягнувши з відповідача на її користь 87517 грн. 50 коп. грошової компенсації за Ѕ частку неподільної речі; Визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти на рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] : 1) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384609401 на суму 50 903 грн. 77 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 2686 грн. 50 коп., 2) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384614801 на суму 50 903 грн. 77 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 2686 грн. 50 коп., 3) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384604401 на суму 50 903 грн. 77 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 2686 грн. 50 коп., 4) рахунок № [NUMBER] за договором відкритий 28 січня 2020 року за договором SAMDNWFD 0072641438201, на суму 161 549 грн. 54 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 8692 грн. 03 коп. В порядку поділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь позивачки 1/2 частину грошових коштів на вищевказаних рахунках в загальній сумі 165506 грн. 19 коп. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 10 жовтня 2019 року позовну заяву залишено без руху, позивачці надано час для усунення недоліків. 17 жовтня 2019 року представником позивачки надано суду документи на виконання ухвали суду від 10 жовтня 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 17 жовтня 2019 року відкрито провадження по справі за вказаним позовом, справу вирішено розглядати за правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання на 27 січня 2020 року о 13 год. 30 хв. 27 січня 2020 року від відповідача [PERSON] надійшла зустрічна позовна заява, в якій зазначає, що з січня 1996 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , а з 17 січня 2003 року перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі. Зокрема, з січня 1996 року вони мешкали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка, мали спільний побут і бюджет, працювали разом та мали спільний дохід від коптіння м`ясних продуктів. Разом з тим, з жовтня 2019 року сімейні відносини між ними погіршилася, почали виникати сварки та непорозуміння з приводу спільно нажитого майна, внаслідок чого з жовтня 2019 року вони самостійно вирішують питання щодо себе, побуту та їхнього добробуту. На сьогоднішній день він не втратив почуття любові та поваги до [PERSON] , з якою мешкає разом більше двадцяти трьох років, має теплі і щирі почуття до неї, у їхніх відносинах раніше панували достаток та злагода, тому, не дивлячись на існуючі непорозуміння, бажає зберегти з нею і надалі сім`ю та шлюб. В той же час, під час шлюбу за спільні сімейні кошти вони придбали легковий автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2010 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип: легковий седан-В , який 26 жовтня 2010 року був зареєстрований за ним, [PERSON] . Також, у період шлюбу у 2014 році [PERSON] відкрила у ПАТ КБ «ПриватБанк» на договірних засадах на визначений строк зберігання депозитні рахунки, на яких розмістила за рахунок зароблених спільних коштів грошові вклади на загальну суму 300 000 грн. 00 коп. Отже, спірний автомобіль та кошти на депозитних рахунках є його та дружини об`єкти спільної сумісної власності, так як були придбані під час шлюбу і набуті в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти, тому можуть бути поділені між ними як подружжям. Приймаючи до уваги, що грошові кошти на загальну суму 300 000 грн. 00 коп., що розміщені на банківських рахунках у ПАТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідачки за зустрічним позовом вони накопичили за час перебування у шлюбі та набули спільними зусиллями подружжя в результаті спільної праці, у зв`язку з чим вони є об`єктом спільної сумісної власності та підлягають поділу з виплатою йому компенсації вартості 1/2 частини спільних грошових коштів подружжя у розмірі 150 000 грн. 00 коп. Враховуючи викладене, просить суд визнати автомобіль об`єктом права спільної часткової власності сторін, визначивши за кожним право власності на 1/2 частину транспортного засобу, а також стягнути з [PERSON] у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя Ѕ частини грошових коштів, набутих за час шлюбу, що становить 150000 грн. 00 коп. (т.І а.с.85-86). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 27 січня 2020 року поновлено [PERSON] строк звернення до суду з зустрічним позовом до [PERSON] про поділ майна подружжя. Зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про поділ майна подружжя об`єднано в одне провадження з первісним позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя. 27 січня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 26 березня 2020 року для необхідності вручення відповідачці зустрічного позову та надання часу скористатись процесуальним правом на подання відзиву на зустрічний позов. 11 лютого 2020 року від [PERSON] надійшов відзив на зустрічну позовну заяву [PERSON] , в якому зазначає, що сімейне життя погіршилось по причині зради чоловіка. Однак, відповідач попросив вибачення і виявив намір продовжувати спільне життя та участь у спільному бізнесі. З урахуванням тривалого сімейного життя, вона погодилась на пропозицію спробувати знову жити однією сім`єю. Вони до теперішнього часу живуть разом, ведуть спільний бізнес, ведуть спільний побут, однак відповідач продовжує принижувати її гідність, чим провокує сварки та погіршення її стану здоров`я. Таке відношення зіпсовує їхні стосунки та жодних підстав для подальшого збереження сім`ї на сьогоднішній день не існує. Що стосується поділу майна, а саме грошових коштів, що знаходяться на розрахунковому рахунку у ПАТ «Приватбанк», то суми зазначеної в зустрічному позові на її розрахункових рахунках не існує, і це відомо [PERSON] . Кошти з цих рахунків використані на лікування, їхній спільний відпочинок, спільний побут, та бізнес, який продовжують вести спільно. Що стосується права спільної часткової власності на автомобіль HYNDAY ELANTRA, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] ,то враховуючи відсутність згоди [PERSON] на компенсацію Ѕ вартості автомобіля, в цій частині позовних вимог вона погоджується на визнання права власності на Ѕ частину вищевказаного транспортного засобу (т.І а.с.106-107). 27 лютого 2020 року від відповідача-позивача [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої він вказує на те, що за час спільного проживання подружжям з [PERSON] накопичили за рахунок спільних трудових зусиль та спільної підприємницької діяльності грошові кошти на суму 120 000 грн. 00 коп., які призначалися для задоволення потреб у майбутньому та вони не використовували на поточне споживання. Проте, у жовтні 2019 року, після погіршення сімейних відносин, [PERSON] проти його волі забрала із будинку їхні грошові заощадження, сховала у невідомому для нього місці та відмовляється повернути належну йому половину спільних грошових коштів у розмірі 60 000 грн. 00 коп. Приймаючи до уваги, що грошові заощадження у сумі 120 000 грн. 00 коп., які були відкладені з прибутку від підприємницької діяльності, та кошти на загальну суму 300 00 грн.00 коп., що розміщені на банківських рахунках у ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я відповідачки за зустрічним позовом вони накопичили за час перебування у шлюбі та набули спільними зусиллями подружжя в результаті спільної праці, у зв`язку з чим вони є об`єктом спільної сумісної власності та підлягають поділу з виплатою йому компенсації вартості Ѕ частини спільних грошових коштів подружжя у розмірі 210 000 грн. 00 коп. Вказуючи на ці обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати спірний автомобіль об`єктом його, [PERSON] та [PERSON] , права спільної часткової власності, визначивши за кожним право власності на 1/2 частину вищевказаного транспортного засобу; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя Ѕ частини грошових коштів, набутих за час шлюбу, що становить 210 000 грн. 00 коп. (т.І а.с.118-120). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 02 березня 2020 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] , подану суду 27 лютого 2020 року, у справі за вказаними позовами (т. І а.с.122). 26 березня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 03 червня 2020 року, 13 год. 00 хв. за клопотанням представника позивачки-відповідачки. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 червня 2020 року вирішено витребувати в Акціонерному товаристві Комерційний банк «Приватбанк»: інформацію щодо відкритих депозитних рахунках на ім`я [PERSON] та суми коштів, які перебувають на таких рахунках. інформацію про усі відкриті у період з 01 січня 2014 року на ім`я [PERSON] рахунки, а також відомості про операції, які проводилися за рахунками в період з 01 січня 2014 року по день виконання рішення суду, і відомості про залишок коштів на цих рахунках станом на день виконання запиту. 03 червня 2020 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 03 серпня 2020 року в зв`язку з витребуванням доказів по справі та клопотанням позивачки-відповідачки [PERSON] про відкладення. 28 серпня 2020 року від [PERSON] надійшли письмові пояснення по суті справи, в яких зазначає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу та поділ спільною майна подружжя підтримує в повному обсязі і просить суд розірвати шлюб, оскільки примирення між ними не відбулося. Починаючи з 05 березня 2020 року, вони проживають окремо один від одного, тому сім`я існує тільки формально, а фактично повністю розпалася і зберегти її неможливо. Заявлені позовні вимоги про поділ спільно набутого майна подружжя вона також підтримує в повному обсязі. Вказує на те, що оскільки куплений ними під час шлюбу автомобіль HYNDAY ELANTRA, 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 175 700 грн., який зареєстрований на ім`я відповідача [PERSON] , являється неподільною річчю, то вона не заперечує, щоб при поділі майна він залишився у власності відповідача, а вона згодна на отримання грошової компенсації за належну їйЅ частку даного майна в сумі 87 850 грн. Саме такий спосіб поділу цього рухомого неподільного майна - автомобіля, що передбачений ст.71 СК України, відповідатиме інтересам позивачки та відповідача, оскільки вона, [PERSON] , не має посвідчення водія, не вміє керувати транспортними засобами, тому позбавлена можливості нарівні з відповідачем, користуватися спірним автомобілем. Відповідач протягом тривалого часу одноособово володіє та користується цим автомобілем, він знаходиться у нього на зберіганні, доступу до транспортного засобу вона не має. Не дивлячись на те, що вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, відповідач користується ним, і без врахування її інтересів. Законом передбачено, що отримання грошової компенсації за частку у праві спільної сумісної власності на майно можливо тільки при наявності згоди одного із подружжя на отримання такої компенсації. Вона надає суду згоду на отримання грошової компенсації за належну їй Ѕ частину спірного автомобіля. Що стосується вимоги закону про необхідність попереднього внесення на депозитний рахунок суду грошової компенсації за частку в спільному майні, що передбачається ч.5 ст.71 СК України, то вона вноситься виключно в добровільному порядку, як правило, позивачем, який бажає отримати у приватну власність неподільну річ і сплатити відповідачу грошову компенсацію за його частку. У суду немає повноважень, оскільки це не передбачено законом, щоб примусити одного із подружжя, в даному випадку, відповідача, внести суму грошової компенсації на депозитний рахунок суду. Між сторонами існує спір щодо поділу майна подружжя, який має бути вирішений судом. Невнесення грошової суми на депозитний рахунок суду не є перешкодою для того, щоб неподільна річ була присуджена судом при поділі майна одному з подружжя, оскільки це прямо передбачено ч.2 ст.71 СК України. Згідно правової позиції Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 лютого 2017 року у справі №541/642/13-ц функція суду полягає в розподілі спільного майна подружжя та його виділу в натурі, а не в визначенні ідеальних часток у спільному майні кожного з подружжя, що не вирішує спір по суті. Зазначає, що стягнення з відповідача грошової компенсації за належну їй Ѕ частину спірного автомобіля не потягне за собою порушення його законних прав та інтересів, оскільки на його депозитних рахунках є достатньо грошових коштів для виплати їй грошової компенсації в сумі 87 850 грн. Вона повністю підтримує позовні вимоги про поділ грошових коштів на депозитних рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я відповідача, і просить стягнути з нього на її користь Ѕ частину грошових коштів в сумі 157 238,36 грн. Доходи сім`ї складалися з незначних пенсій, які вони з відповідачем отримували. Крім того, під час шлюбу вона, як фізична особа-підприємець, займалась підприємницькою діяльністю, і зароблені грошові кошти були розміщені на депозитних рахунках, відкритих, як на її ім`я, так і за її згодою на ім`я відповідача. Всі ці грошові кошти являються спільною сумісною власністю подружжя і кожен з них має рівне право на них. Їй відомо, що на депозитних рахунках, відкритих на ім`я відповідача в АТ КБ «Приватбанк», знаходяться грошові кошти в розмірі 314 476,72 грн., на половину яких вона має законне право в розмірі 157 238,36 грн. Під час спільного проживання ці грошові кошти не витрачались ними в інтересах сім`ї, тому вони підлягають реальному поділу між сторонами. На її ім`я в АТ КБ «Приватбанк» було відкрито 2 депозитних рахунка на суму: 190 000 грн. та 150 000 грн. Але ці грошові кошти були витрачені під час їхнього з відповідачем спільного проживання в інтересах сім`ї, тому їх поділ є неможливим із-за їх відсутності. Маючи гроші на депозитних рахунках, строк дії яких не сплинув, в зв`язку, з чим вони не могли отримати їх, вона з відповідачем, плануючи поїздку до санаторію на лікування та відпочинок, в серпні 2019 року взяли в борг у її сина [PERSON] 35 000 грн., пообіцявши повернути їх після закінчення строку депозиту. Але, із-за погіршення стану здоров`я, вона не змогла поїхати до санаторію на початку вересня 2019 року, тому відповідач поїхав до м.Трускавець на відпочинок та лікування без неї, витративши на поїздку всі взяті в борг грошові кошти. Пізніше їй стало відомо, що відповідач їздив до м.Трускавець зі своєю коханкою, на поїздку якої були витрачені їхні спільні сумісні кошти. Як вбачається з виписного епікризу стаціонарної карти №1490 ТОВ « МЕД-Союз», вона з 3 по 5 вересня 2019 року знаходилась на стаціонарному лікуванні в зв`язку з хронічним калькульозним холециститом у фазі загострення і їй була зроблена операція - лапороскопічна холецистектомія. За надані медичні послуги нею було сплачено 10 000 грн., що підтверджується відповідним актом від 03 вересня 2019 року. Крім того, 03 вересня 2019 року, згідно актів про надані медичні послуги, нею було сплачено за профілактичне обстеження, аналізи та ЕКГ 1 445,50 грн. Перед проведенням операції вона взяла в борг у свого сина [PERSON] 1000 доларів США, які були потрібні їй для лікування, пообіцявши повернути йому грошові кошти після закінчення строку депозиту. Після проведення операції вона була оглянута лікарем-хірургом в ТОВ «Мед-Союз», який в своєму консультативному висновку від 18 вересня 2019 року зазначив, що вона потребує лікування у лікаря гастроентеролога з подальшим санаторно-курортним лікуванням. В зв`язку з закінченням строку депозиту вона 10 вересня 2019 року зняла зі свого депозитного рахунку грошові кошти в сумі 190 009,05 грн., з яких 26 вересня 2019 року повернула борги своєму синові [PERSON] в розмір 60000 грн., що підтверджується довідкою «Монобанку» про рух грошових коштів на його картці. Решта грошових коштів в сумі 130 000 грн. були витрачені нею та відповідачем на потреби сім`ї. Так, в кінці вересня 2019 року, оскільки вона в терміновому порядку потребувала лікування та протезування зубів, то змушена була звернутися до лікаря-стоматолога [PERSON] , заплативши йому за надані стоматологічні послуги 25 вересня 2019 року - 14 800 грн., 26 вересня 2019 року - 2 720 грн., а всього: 17 520 гри., що підтверджується квитанціями №708201 від 25 вересня 2019 року та №708202 від 26 вересня 2019 року. Крім того, в вересні 2019 року за спільні сумісні кошти подружжя вони купили кондиціонер, який був встановлений в квартирі по [ADDRESS] , в якій зараз проживає відповідач. На покупку та установку кондиціонера вони витратили 12 999 грн. +2 650 грн., а всього: 15 649 грн. Довідавшись про те, що її чоловік [PERSON] зраджує та має коханку, з якою їздив на відпочинок в м. Трускавець, коли вона перебувала на стаціонарному лікуванні в зв`язку з перенесеною операцією, вона припинила з ним подружні стосунки, і 30 вересня 2019 року звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу та поділ спільного майна подружжя. Але через деякий час, а саме в жовтні 2019 року, вони помирилися, бо відповідач запевнив її, що змінить свою поведінку та ставлення до сім`ї. Оскільки їй за станом здоров`я було рекомендовано санаторно-курортне лікування, то вона запропонувала йому в листопаді 2019 року поїхати на оздоровлення та лікування до Закарпаття, щоб пройти курс лікування в санаторії «Квітка полонини» протягом 21 дня. На проїзд, проживання, лікування та харчування на двох нею за рахунок отриманих грошових коштів з депозитного договору було витрачено не менше 32 000 грн., а саме: 1)на проїзд поїздом Лисичанськ -Ужгород туди та в зворотному напрямку - 1800 грн. (по 900 грн. на кожного), 2)на проживання в приватному готелі «Хуторок» с.Солочин, Свалявського району Закарпатської області протягом 21 дня - 12 000 грн. ( по 300 грн. на кожного за 1 добу). 3)на лікування: по 10 сеансів на кожного карбокситерапії вартістю 200 грн. за 1 сеанс на суму 4000 грн. на двох, грудотерапія на суму 300 грн., підводне витягнення хребта - 10 сеансів по 140 грн. кожний на суму 1400 грн., аналіз крові - 60 грн., аналіз кала - 100 грн., консультація лікаря (разова) (обов`язкова для призначення всіх без винятку лікувальних процедур) по 150 грн. на кожного на суму 300 грн., консультація спеціаліста по 100 грн. на кожного на суму 200 грн.. зрошення кишківника та мікроклізма 3 сеансапо 100 грн. кожний на суму 300 грн., сірководневі ванни - 6 сеансів по 120 грн. кожний на суму 720 грн., а всього на суму: 7380 грн. 4) на харчування протягом 21 дня по 500 грн. на добу на двох - 10 500 грн. Вартість понесених витрат на проїзд, проживання, харчування та медичні послуги в санаторії «Квітка полонини», які оплачувалися особисто нею, підтверджується наданими прайс-листами. Після повернення з Закарпаття вони з відповідачем пройшли лікування в клініці « Вертебролог », при цьому оплата лікування, як її, так і відповідача була здійснена за рахунок грошових коштів, отриманих нею після закриття депозитного рахунку. З виписки клініки «Вертебролог» №174 від 20 грудня 2019 року вбачається, що вона з 09 грудня 2019 року по 20 грудня 2019 року проходила лікування остеохондрозу, на що нею було витрачено 7 600 грн.+ вартість призначених лікарем ліків. Відповідач також лікувався разом зі нею, але вона не може надати суду документи про вартість його лікування. В цій же клініці вона разом з відповідачем перебували на лікуванні з 03 лютого 2020 року по 07 лютого 2020 року. На її лікування нею було витрачено 4050 грн. + вартість призначених лікарем ліків. В лютому 2020 року лікарем їй був призначений новий препарат «інолтра», який вона купувала в кількості 5 банок по 5500 грн. кожна на суму 27500 грн. Надати суду документи про вартість лікування відповідача, яке було оплачено нею, не має можливості. З 01 червня 2020 року по 05 червня 2020 року вона також проходила лікування в клініці «Вертебролог», на що нею було витрачено 4050 грн. + вартість призначених лікарем ліків. Крім того, під час спільного проживання за рахунок грошових коштів, отриманих нею після закриття депозитного рахунку, в грудні 2019 року вони з відповідачем купили кольоровий телевізор «Самсунг», вартість якого становить 10 699 грн. Цей телевізор знаходиться в її володінні та користуванні за місцем її теперішнього проживання. Решта грошових коштів з її депозитного рахунку була витрачена ними на ремонт спірного автомобіля та побут сім`ї. Грошові кошти з іншого, депозитного рахунку, відкритого на її ім`я, на суму 150 000 грн., були зняті за закінченням строку договору 02 грудня 2019 року і ці грошові кошти були повністю використані на здійснення нею підприємницької діяльності, а саме: на закупку спецій, дров, сировини, спецодягу, спецзасобів. Оскільки на той час вони з відповідачем проживали однією сім`єю і вона витрачала грошові кошти в інтересах сім`ї, то на теперішній час цей грошовий вклад не підлягає поділу між ними із-за відсутності грошових коштів. В своєму зустрічному позові про поділ майна подружжя [PERSON] не вказує на наявність у нього депозитних рахунків, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» під час їхнього спільного проживання у шлюбі, та суму коштів на цих рахунках, які підлягають поділу між ними. Оскільки грошові кошти на депозитних рахунках, відкритих на ім`я відповідача під час їхнього шлюбу на загальну суму 314 476,72 грн., не витрачались ними в інтересах сім`ї, то вони в судовому порядку мають бути порівну поділені між ними. Враховуючи викладене, просить заявлені нею позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, а в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити в зв`язку з необґрунтованістю (т.І а.с.178-182). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 03 вересня 2020 року по справі призначено автотоварознавчу експертизу, провадження по справі зупинено до проведення експертизи. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 25 вересня 2020 року поновлено провадження по справі, призначено підготовче засідання на 11 січня 2021 року, о 10 год. 00 хв. 16 грудня 2020 року від позивача за зустрічним позовом [PERSON] надійшла заява про збільшення позовних вимог, відповідно до якої він вказує, що згоден на розірвання шлюбу та просить суд ухвалити рішення, яким визнати автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2010 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] ., номер кузова [NUMBER] , тип: легковий седан-В; грошові кошти в сумі 190009 грн. 05 коп., які були зняті 10 вересня 2019 року з депозитного рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк" ; грошові кошти в сумі 150000 грн. 00 коп., які були зняті 02 грудня 2019 року з депозитного рахунку в ПАТ КБ «Приватбанк» та грошові заощадження в сумі 120000 грн. 00 коп. об`єктами спільної сумісної власності подружжя сторін; у порядку поділу майна подружжя виділити у приватну власність [PERSON] зазначений автомобіл., а на користь [PERSON] стягнути з [PERSON] вартість Ѕ частини цього автомобіля у розмірі 87517 грн. 50 коп.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] у порядку поділу спільного сумісного майна подружжя Ѕ частини грошових коштів, набутих за час шлюбу, що становить 230 0004 грн. 52 коп.(т.ІІ а.с.55-57). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 18 грудня 2020 року прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог [PERSON] , подану суду 16 грудня 2020 року, у справі за зазначеними позовами. 11 січня 2021 року в зв`язку із зайнятістю головуючого судді у розгляді кримінальної справи №591/6265/18, підготовче засідання відкладено до 26 березня 2021 року, 11 год. 00 хв. 11 січня 2021 року від представника позивачки-відповідачки [PERSON] - адвоката Гаврилюк Н.М. надійшла заява про уточнення позовних вимог, в якій зазначає, що згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №6/2020 від 21 вересня 2020 року ринкова вартість спірного автомобіля на момент проведення експертизи становить 175 035 грн. Отже, вартість автомобіля з часу подання до суду [PERSON] позову про поділ майна подружжя майже не змінилася, тим більше, враховуючи, що саме відповідач весь цей час користувався спірним автомобілем, як цінною річчю, під час експлуатації якої відбувався певний знос автомобіля. Ця обставина свідчить про те, що не було необхідності в проведенні судової автотоварознавчої експертизи. Оскільки проведення такої експертизи було ініційовано [PERSON] , то саме він і повинен нести витрати по проведенню експертизи. Підстав для відшкодування понесених ним витрат на проведення судової автотоварознавчої експертизи не вбачається, бо оцінка автомобіля, вказана [PERSON] в первісному позові, майже не відрізняється від вартості автомобіля, визначеної експертом на час проведення судової експертизи. Враховуючи ринкову вартість спірного автомобіля в сумі 175036 грн., [PERSON] просить суд при поділі майна подружжя, стягнути з відповідача [PERSON] на її користь Ѕ частку вартості автомобіля «HYNDAY ELANTRA», реєстраційний номер [NUMBER] в розмірі 87 675 грн., залишивши транспортний засіб в його власності. Заявлені позовні вимоги про поділ спільних грошових коштів, які знаходяться на рахунках відповідача в АТ КБ «Приватбанк», [PERSON] підтримує в повному обсязі, але, після ознайомлення з наданою банком інформацією про рух грошових коштів, вона бажає уточнити грошову суму, яка підлягає стягненню з відповідача на її користь. Так, з наданої банком інформації вбачається, що на відкритих рахунках [PERSON] в АТ КБ«Приватбанк`знаходяться такі грошові кошти: 1) на рахунку № [NUMBER] , відкритому 01 липня 2019 року, за договором SAMDNWFD 0072384609401 - 50 903,77 грн., 2) на рахунку № [NUMBER] , відкритому 01 липня 2019 року, за договором SAMDNWFD 0072384614801 - 50 903,77 грн., 3) на рахунку № [NUMBER] , відкритому 01 липня 2019 року, за договором SAMDNWFD 0072384604401 -50 903,77 грн., 4) на рахунку № [NUMBER] за договором SAMDNWFD 0072641438201 - 161 549,54 грн., відкритому 28 січня 2020 р. після переведення грошових коштів в сумі 161549,40 грн. з рахунку № [NUMBER] за договором SAMDNWFD 0072445345800, відкритому 27 серпня 2019 року, на загальну суму: 314 260,85 грн. Оскільки грошові кошти в сумі 314 260,85 грн. являються спільною сумісною власністю подружжя, бо були набуті під час шлюбу, то позивачка має право на Ѕ частину цих коштів на суму 157130,42 грн., які підлягають стягненню з відповідача на її користь. Крім того, після припинення подружніх стосунків з 05 березня 2020 року, [PERSON] кожного місяця знімав відсотки з вказаних грошових рахунків, відкритих на його ім`я, та використовував гроші подружжя на власні потреби, без врахування інтересів сім`ї. Так, 1) з рахунку № [NUMBER] , відкритому 01 липня 2019 р., за договором SAMDNWFD 0072384604401, відповідачем, починаючи з 08 березня 2020 р. по 14 вересня 2020 р., були зняті грошові кошти в якості відсотків на суму 2686,50 грн., 2) з рахунку № [NUMBER] , відкритому 01 липня 2019 р., за договором SAMDNWFD 0072384609401, відповідачем, починаючи з 08 березня 2020 р. по 14 вересня 2020 р., були зняті грошові кошти в якості відсотків на суму 2686,50 грн., 3) з рахунку № [NUMBER] , відкритому 01 липня 2019 р. за договором SAMDNWFD 0072384614801, відповідачем, починаючи з 08 березня 2020 р. по 14 вересня 2020 р., були зняті грошові кошти в якості відсотків на суму 2686,50 грн., 4) з рахунку № [NUMBER] , відкритому 28 січня 2020 р., за договором SAMDNWFD 0072641438201 відповідачем, починаючи з 29 березня 2020 р. по 01 вересня 2020 р., були зняті грошові кошти в якості відсотків на суму 8 692,03 грн., а всього на загальну суму: 16751,53 грн. [PERSON] має право на Ѕ частину вказаних грошових коштів на суму 8 375,77 грн., які підлягають стягненню з відповідача, оскільки вони являються спільною сумісною власністю подружжя, але були зняті [PERSON] без згоди позивачки, після припинення подружніх стосунків між ними, та витрачені на його особисті потреби, без врахування інтересів сім`ї. [PERSON] наполягає на поділі грошових вкладів на загальну суму 340 009,05 грн., які знаходилися на рахунках [PERSON] , відкритих в АТ КБ «Приватбанк». Але ці грошові кошти були зняті позивачкою під час шлюбу з [PERSON] і витрачені на потреби сім`ї. Із-за відсутності цих грошових коштів їх поділ є неможливим. Що стосується грошових коштів в сумі 120 000 грн., про які вказує [PERSON] , то такої значної суми накопичених коштів в готівці у подружжя не було, тому [PERSON] і не могла забрати їх з квартири в жовтні 2019 року. Саме [PERSON] привласнив спільні кошти подружжя в сумі 35000 грн., які використав на власний розсуд в вересні 2019 року, коли поїхав на відпочинок з коханкою до м.Трускавець. Наявність грошових коштів та їх сума має бути доведена в суді письмовими доказами, але таких доказів [PERSON] суду не надає, що свідчить про необґрунтованість його позовних вимог та відсутність підстав для їх задоволення. Не відповідають дійсності заяви [PERSON] про те, що він не їздив в листопаді 2019 року з [PERSON] до Закарпаття для проходження курсу оздоровлення в санаторії «Квітка полонини» строком на 21 день, на що були витрачені значні грошові кошти подружжя. За рахунок спільних коштів подружжя, знятих [PERSON] з її депозитного рахунку, в вересні 2019 року був куплений кондиціонер, який встановлений в квартирі за адресою: [ADDRESS] , в якій зараз проживає відповідач. На покупку та установку кондиціонера було витрачено 15 649 грн. Крім того, в грудні 2019 р. за рахунок спільних сумісних коштів подружжя, знятих з депозитного рахунку [PERSON] , був куплений телевізор «Самсунг» за 10 699 грн. Посилання [PERSON] про те, що подружжям не купувався кондиціонер та кольоровий телевізор не відповідають дійсності, оскільки вказані речі є в наявності і являються спільною сумісною власністю подружжя. Зазначає, що подружні стосунки між [PERSON] та [PERSON] остаточно були припинені 05 березня 2020 року і саме з цього часу вони стали проживати окремо один від одного та припинили спільне ведення господарства. Посилання відповідача на припинення подружніх стосунків раніше не відповідають дійсності і можуть бути спростовані показами свідків. Посилаючись на зазначені обставини, просить суд розірвати шлюб між сторонами; Поділити спільно набуте подружжям майно та виділити у власність [PERSON] автомобіль «HYNDAY ELANTRA», реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 175 035 грн., стягнувши з [PERSON] на користь [PERSON] 87517 грн. 50 коп. грошової компенсації за Ѕ частку неподільної речі. Визнати спільною сумісною власністю подружжя грошові кошти на рахунках, відкритих в АТ КБ «Приватбанк» на ім`я [PERSON] : 1) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384609401 на суму 50 903 грн. 77 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 2686 грн. 50 коп., 2) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384614801 на суму 50 903 грн. 77 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 2686 грн. 50 коп., 3) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384604401 на суму 50 903 грн. 77 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 2686 грн. 50 коп., 4) рахунок № [NUMBER] за договором відкритий 28 січня 2020 року за договором SAMDNWFD 0072641438201, на суму 161 549 грн. 54 коп. з нарахованими відсотками в розмірі 8692 грн. 03 коп. В порядку поділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] 1/2 частину грошових коштів на вищевказаних рахунках в загальній сумі 165506 грн. 19 коп. (т.ІІ а.с.120-121). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12 січня 2021 року прийнято до розгляду подану 11 січня 2021 року заяву [PERSON] в особі представника - адвоката Гаврилюк Н.М. про уточнення позовних вимог у справі за вказаними позовами (т.ІІ а.с.122). Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 22 січня 2021 року в порядку забезпечення позову в даній справі накладено арешт на автомобіль «HYNDAY ELANTRA», реєстраційний номер [NUMBER] , вартістю 175 035 грн., який знаходиться в володінні та користуванні [PERSON] , накладено арешт на рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384609401 на суму 50 903 грн. 77 коп. з відсотками, рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384614801 на суму 50 903 грн. 77 коп. з відсотками,рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384604401 на суму 50 903 грн. 77 коп. з відсотками,рахунок № [NUMBER] за договором відкритий 28 січня 2020 року за договором SAMDNWFD 0072641438201, на суму 161 549 грн. 54 коп. з відсотками (т.ІІ а.с.128). 19 березня 2021 року від [PERSON] надійшла заява про уточнення зустрічних позовних вимог, в якій вказує на те, що з січня 1996 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] , а з 17 січня 2003 року перебуває з нею в зареєстрованому шлюбі. Дітей від шлюбу не мають. З січня 1996 року вони мешкали разом однією сім`єю, як чоловік та жінка, мали спільний побут і бюджет, спільно працювали разом та мали спільний дохід від коптіння м`ясних продуктів. Однак, починаючи з 2019 року відносини між ними стали погіршуватися, між ними виникали сварки, внаслідок чого [PERSON] у вересні 2019 року без його згоди зняла усі кошти з банківських рахунків та потай забрала з квартири, де вони мешкали, їх грошові заощадження і наприкінці вересня 2019 року подала до суду позов. У подальшому, на початку жовтня 2019 року він отримав позовну заяву про розірвання шлюбу та поділ майна подружжя, і, як наслідок, сімейні відносини між ними ще більше погіршилися, продовжилися сварки та непорозуміння з приводу спільно нажитого майна, тому з початку вересня 2019 року вони самостійно вирішують питання щодо себе і побуту, кожний із них живе окремим життям, має окремий бюджет та не мають спільних витрат. Отже, з початку вересня 2019 року вони з [PERSON] не ведуть спільного господарства, не купують речей для спільного проживання та побуту, не займаються підприємницькою діяльністю, не проводять спільно час, як подружжя, та не їздять на відпочинок, у зв`язку з чим не мають спільних доходів та не несуть спільних витрат. При цьому, вони ніяк не могли підтримувати шлюбні відносини до березня 2020 року, на що звертає увагу позивач за первісним позовом, так як спроба останньої у вересні 2019 року приховати від нього та суду наявність коштів на банківських рахунках, звернення до суду із вищезазначеним позовом, у якому позивач визнає факт припинення шлюбних відносин станом на вересень 2019 року та повторне визнання цієї обставини у відзиві від 11 лютого 2020 року, свідчать про відсутність довіри між ними та про фактичне припинення шлюбних відносин. Таким чином, з початку вересня 2019 року подружні стосунки між ними припинені, сім`я розпалася, розлад між ними носить постійний характер, внаслідок чого подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, тому не заперечує проти розірвання шлюбу між ними. Під час шлюбу у 2010 році за спільні сімейні кошти вони придбали легковий автомобіль марки «HYNDAY ELANTRA», 2010 року випуску, який 26 жовтня 2010 року був зареєстрований за ним, [PERSON] . Також, у період шлюбу до припинення сімейних відносин у 2019 році він відкрив АТ КБ «Приватбанк» на договірних засадах на визначений строк зберігання депозитні рахунки, на яких розмістив грошові вклади на загальну суму 314 260 грн. 51 коп. Крім того, у період шлюбу 27 лютого 2017 року між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір депозитного вкладу «Стандарт» строковий на шість місяців», за умовами якого остання передала АТ КБ «ПриватБанк» грошові коштиу сумі 100 008 грн. 80 коп. для розміщення на депозитному вкладі на шість місяців з нарахуванням процентів, період нарахування процентів по вкладу- 1 місяць. У подальшому, 15 травня 2017 року та 11 березня 2019 року [PERSON] за рахунок спільно зароблених коштів перерахувала на рахунок, що був відкритий на підставі вищевказаного договору, ще додатково грошові кошти у сумі 25 000 грн . 00 коп. та, відповідно, 40 000 грн. 00 коп. При цьому, як вбачається із наданої АТ КБ «ПриватБанк» виписки про стан та рух коштів на вищевказаному депозитному рахунку, 10 вересня 2019 року [PERSON] без його згоди та таємно, від нього після закінчення строку дії вищевказаного договору, що переукладався кожні шість місяців, забрала із АТ КБ «ПриватБанк» грошовий вклад із нарахованими процентами на загальну суму 191 957 грн. 69 коп. і розпорядилася ними на власний розсуд та для власних потреб. До того ж, 28 серпня 2019 року між [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» було укладено також договір депозитного вкладу «Стандарт» строковий на шість місяців, згідно якого на банківському рахунку було розміщено 150 000 грн. 00 коп. Водночас, 29 вересня 2019 року, 29 жовтня 2019 року і 29 листопада 2019 року, тобто після припинення між ними шлюбних відносин, дружина також розпорядилася без його згоди грошовими коштами на загальну суму 5 021,88 грн. (1 692,16 грн. + 1 637,57 грн. + 1 692,15 грн.), що обліковувалися на даному рахунку в якості відсотків за розміщений у банку вклад, а 02 грудня 2019 року [PERSON] взагалі без його згоди після закінчення дії даного договору забрала із ПАТ КБ «ПриватБанк» і грошовий вклад у сумі 150 000 грн. 05 коп., оскільки, на його думку, мала мету виключити ці кошти із обсягу спільного нажитого ними за час шлюбу майна. Разом з тим, зняті з вищевказаних депозитних рахунків грошові кошти із відсотками на загальну суму 346 979 грн. 57 коп. були витрачені [PERSON] не в інтересах сім`ї, так як вони не їздили за рахунок даних коштів на лікування у санаторій «Квітка полонини» до Закарпаття, не придбавали на них такі побутові речі, як кондиціонер марки NeoclimaSkycold та телевізор марки Sumsungі не використовували їх на здійснення підприємницької діяльності, а були використані позивачем в особистих інтересах, і її аргументи щодо повної розтрати депозитних коштів на потреби сім`ї є неправдивими. Надані дружиною акти про надані їй медичні послуги від 03 вересня 2019 року є також неналежними письмовими доказами на підтвердження обставин того, що зняті у вересні 2019 року з депозитного рахунку кошти в сумі 190 009 грн. 05 коп., є саме тими коштами, які вона частково витратила на лікування у закладі охорони здоров`я «Медсоюз», оскільки кошти були зняті значно пізніше, тобто 10 вересня 2019 року, після оплати наданих [PERSON] медичних послуг. Також, за час спільного проживання вони з [PERSON] накопичили за рахунок спільних трудових зусиль та спільної підприємницької діяльності грошові кошти на суму 120 000 грн. 00 коп., які призначалися для задоволення потреб у майбутньому та вони не використовували на поточне споживання. Отже, вони з дружиною в серпні 2019 року не брали в борг у її сина грошові кошти в сумі 60 000 грн.00 коп., так як у вказаний період ще працювали і мали власні грошові заощадження, та не витрачали зняті у грудні 2019 року із депозитного рахунку гроші на здійснення підприємницькою діяльності, оскільки у лютому 2020 року [PERSON] за власним бажанням припинила підприємницьку діяльність з приводу продажу м`ясних продуктів, що підтверджується витягом із відповідного реєстру, але не надала суду ніяких письмових доказів щодо наявності у них у вказаний період спільних витрат на придбання непотрібних для роботи дров, сировини, спецодягу та спецзасобів. Проте, у жовтні 2019 року після погіршення сімейних відносин відповідач за зустрічним позовом [PERSON] проти його волі забрала із будинку їхні грошові заощадження, сховала у невідому для нього місці та на сьогоднішній день відмовляється повернути належну йому половину вартості спільних грошових коштів у розмірі 60 000 грн. 00 коп. Таким чином, приймаючи до уваги, що грошові заощадження у сумі 120 000 грн., що були відкладені із прибутку від спільної підприємницької діяльності, та грошові кошти із відсотками на загальну суму 346 979 грн. 57 (зняті 10 вересня 2019 року 191 009, 05 грн. за вкладом + зняті 10 вересня 2019 року 1 948, 64 відсотків за попереднім вкладом + зняті 02 грудня 2019 року 150 000,00 грн. за іншим вкладом + зняті у вересні, жовтні і листопаді 2019 року відсотки за загальну суму 5 021,88 за останнім вкладом), що були розміщені на банківських рахунках у АТ КБ «Приват банк» на ім`я відповідачки за зустрічним позовом вони накопичили за час перебування у шлюбі та набули спільними зусиллями подружжя в результаті спільної праці, але [PERSON] забрала від нього усі грошові заощадження та без його згоди зняла з усіх депозитних рахунків спільно набуті грошові вклади і розпорядилася ними на власний розсуд, а доказів про те, що половину цих коштів вона передала йому або використала їх в інтересах сім`ї остання не надала, та беручи до уваги ту обставину, що на час закриття депозитних рахунків вони не вели спільного господарства та не мали спільного бюджету, тобто їхня сім`я фактично розпалася, у зв`язку з чим спільно зароблені грошові кошти є об`єктом спільної сумісної власності та підлягають поділу з виплатою йому компенсації вартості Ѕ частини спільних грошових коштів подружжя у розмірі 233 489 грн. 78 коп. (346 979,57 грн на депозитних вкладах + 120 000,00 грн. грошових заощаджень/2). Водночас, зважаючи на те, що як позивач за первісним позовом [PERSON] ,так і він відкрили у період шлюбу за рахунок спільно зароблених коштів на своє ім`я депозитні рахунки у банківській установі АТ КБ «Приватбанк» і кошти, що обліковувалися на цих рахунках, належать їм, як подружжю на праві спільної сумісної власності, тому беручи до уваги рівність часток у праві власності на майно подружжя та заявлену кожним із них до другого із подружжя вимогу про стягнення компенсації Ѕ частини набутих під час шлюбу грошових коштів на суму 165 506, 19 грн. доцільно буде у порядку ст. 601 ЦК України шляхом взаємозаліку зарахувати їхні зустрічні однорідні грошові вимоги на суму 165506 гривень 19 коп., та стягнути з [PERSON] на його користь різницю між усіма спільно набутими грошовими заощадженнями та поділеними між ними шляхом взаємозаліку грошовими коштами у сумі 67 983,59 грн. Оскільки спірний автомобіль є неподільною річчю, і його ринкова вартість відповідно до висновку автотоварознавчої експертизи №06/2020 про вартість майна від 21 вересня 2020 року на дату оцінки складає 175 035 грн. 00 коп., та враховуючи, що щодо кожного з них у разі поділу майна відповідно до вимог ч. 1 ст. 70 СК України вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, але через інвалідність та погіршення стану здоров`я він не бажає залишати собі даний транспортний засіб, а його майнове становище не дозволяє його самостійно утримувати, тому доцільно буде залишити вищезгаданий транспортний засіб у власності [PERSON] , і на його, позивача за зустрічним позовом, користь стягнути Ѕ частину грошової компенсації вартості спірного транспортного засобу у розмірі 87 517,50 грн. (175 035 грн.:2). Посилаючись на вказані обставини, просить суд ухвалити рішення, яким визнати майно, а саме: автомобіль марки «HYUNDAІ ELANTRA», 2010 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип: легковий седан-В; грошові кошти з нарахованими відсотками в сумі 191 957 грн. 69 коп., які були зняті 10 вересня 2019 року з депозитного рахунку за № [NUMBER] в ПАТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти з нарахованими відсотками в сумі 155 021 грн. 88 коп., які були зняті у період з 29 вересня 2019 року по 02 грудня 2019 року з депозитного рахунку за № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; нараховані відсотки в розмірі 2 686, 5 грн., які були зняті у період з 08. березня 2020 року по 14 вересня 2020 року депозитного рахунку № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сум 50 903 грн. 79 коп., які були зняті 17 січня 2021 року з депозитного рахунку № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; нараховані відсотки в розмірі 2 686, 5 грн., які були зняті у період з 08 березня 2020 року по 14 вересня 2020 року з депозитного рахунку № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 50 903 грн. 79 коп., які були зняті 17 січня 2021 року з депозитного рахунку за № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; нараховані відсотки в розмірі 2 686, 5 грн., які були зняті у період з 08 березня 2020 року по 14 вересня 2020 року з депозитного рахунку № [NUMBER] в ATКБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 50 903 грн. 79 коп. , які були зняті 17 січня 2021 року з депозитного рахунку за № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; нараховані відсотки в сумі 8 692,03 грн, які були зняті у період з 29 березня 2020 року по 01 вересня 2020 року з депозитного рахунку за№ [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк»; грошові кошти в сумі 161 549 грн. 47 коп., які були зняті 01 лютого 2021 року з депозитного рахунку зі № [NUMBER] в АТ КБ «ПриватБанк» та грошові заощадження в сумі 120000 грн. 00 коп. - об`єктами спільної сумісної власності подружжя, [PERSON] та [PERSON] . В порядку поділу усіх грошових коштів, що були набуті під час шлюбу сторонами зарахувати їхні, як подружжя, однорідні зустрічні вимоги на суму 165 506 грн. 19 коп. та стягнути з [PERSON] на його, [PERSON] , користь різницю між усіма спільно набутими грошовими заощадженнями та поділеними між ними шляхом взаємозаліку грошовими коштами у сумі 67 983,59 грн. У порядку поділу майна подружжя виділити у приватну власність [PERSON] автомобіль марки «HYUNDAI ELANTRA», 2010 року випуску, реєстраційний| номер [NUMBER] , а на його, [PERSON] , користь стягнути зі [PERSON] вартість 1/2 частини даного автомобіля марки «HYUNDАІ ELANTRA», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , у розмірі 87 517 гри 50 коп. Стягнути з [PERSON] на його користь понесені ним витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 555 грн. 01 коп. та понесені витрати у вигляді оплати за проведення судової авто-товарознавчої експертизи - 2 311 грн. 28 коп. (т. ІІ а.с.148-151). Ухвалою Зарічного районного м. Суми від 26 березня 2021 року прийнято до розгляду заяву про уточнення зустрічних позовних вимог [PERSON] , подану суду 19 березня 2021 року в даній справі. 26 березня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 21 липня 2021 року в зв`язку з клопотанням представника позивача та прийняттям уточнення зустрічних позовних вимог. 12 липня 2021 року протокольною ухвалою суду підготовче засідання відкладено до 19 жовтня 2021 року в зв`язку з клопотанням представника відповідача- позивача Хвостик Я.С. про надання часу для ознайомлення з поданими представником позивачки-відповідачки доказами. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 19 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження у справі, призначено дану справу для розгляду по суті на 25 січня 2022 року. Визначено дати судового розгляду 02 лютого 2022 року о 15 год. 00 хв., 15 лютого 2022 року о 15 год. 00 хв., 22 лютого 2022 року о 15 год. 00 хв., викликано свідків. 25 січня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 02 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача-позивача [PERSON] 02 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 15 лютого 2022 року за клопотанням представника відповідача-позивача [PERSON] та представника позивачки-відповідача [PERSON] про відкладення розгляду справи. 15 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 22 лютого 2022 року у зв`язку з закінченням визначеного процесуального часу. 22 лютого 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 21 квітня 2022 року у зв`язку з закінченням визначеного процесуального часу. Враховуючи, що Верховною Радою України 24 лютого 2022 року на позачерговому засіданні було запроваджено воєнний стан через вторгнення Росії на територію України, беручи до уваги ситуацію, що склалась у м. Суми на день запровадження такого стану, на підставі п.1 рішення зборів суддів Зарічного районного суду м. Суми від 24 лютого 2022 року №5, з метою запобігання загрози життю та здоров`ю учасників судового процесу і працівників суду, з 24 лютого2022 року дану справу було знято з розгляду до стабілізації ситуації в країні та в м. Суми. Рішенням зборів суддів від 02 травня 2022 року №11 відновлено здійснення розподілу та розгляд усіх категорій справ, у тому числі цивільних, які перебували в провадженні судді станом на 24 лютого 2022 року. Справа призначена до розгляду на 18 травня 2020 року, о 14 год. 00 хв. 18 травня 2022 року протокольною ухвалою суду по справі оголошено перерву до 30 травня 2022 року, о 15 год. 00 хв. 30 травня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 09 червня 2022 року для виклику свідків. 09 червня 2022 року протокольною ухвалою суду розгляд справи відкладено до 13 червня 2022 року для виклику свідків. В судовому засіданні представник позивачки-відповідачки [PERSON] - адвокат Гаврилюк Н.М. первісний позов підтримала у повному обсязі, позов [PERSON] не визнала. Відповідач [PERSON] та його представник - адвокат Хвостик Я.С. в судовому засіданні позовні вимоги [PERSON] визнали частково з підстав, викладених у відзиві на позов, власні позовні вимоги підтримують. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час і місце судового розгляду повідомлена належним чином. Суд, вислухавши думку учасників справи, які з`явилися в судове засідання, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов [PERSON] підлягає задоволенню, а позов [PERSON] задоволенню не підлягає, виходячи з наступного. Частина 3 ст. 12 ЦПК України встановлює обов`язок кожної сторони довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Також згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Під час судового розгляду встановлено, що 17 січня 2003 року сторони уклали шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів громадянського стану Зарічного районного управління юстиції м. Суми, актовий запис № 3, що підтверджується копією свідоцтва про одруження (т. І а.с.14, 50). Згідно вимог ст.ст. 110, 112 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя і рішення про розірвання шлюбу суд постановляє, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя сторін і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з подружжя чи інтересам дітей сторін На даний час шлюбні відносини між сторонами припинені і сім`я фактично розпалася. Сторони не підтримують подружніх стосунків, між ними відсутнє взаємопорозуміння. Так як відповідач [PERSON] позов в частині розірвання шлюбу визнав, примирення між подружжям та збереження їх сім`ї є неможливим, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, автомобіль «HYNDAI Elantra», легковий седан-В, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , зареєстровано 26 жовтня 2010 року на ім`я [PERSON] (т.І а.с.15-16, 51-52). Відповідно до звіту приватного експертно-оціночної фірми «Апекс» вартість легкового автомобіля HYNDAI Elantra, 2010 року випуску, сірого кольору, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] становить 175700 грн., дата оцінки - 26 вересня 2019 року (т.І а.с.17-35, 53-69). Згідно висновку судової автотоварознавчої експертизи №06/2020 від 21 вересня 2020 року ринкова (дійсна) вартість автомобіля «НYNDAI Elantra», 2010 року випуску, реєстраційний номер [NUMBER] , номер кузова [NUMBER] , тип легковий седан-Вв цінах на час проведення експертизи 17 вересня 2020 року без урахування ПДВ складає 175035,00 грн. (т.ІІ а.с.4-48). Згідно частини третьої статті 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. При тому, що не має значення за ким зареєстровано таке майно, оскільки спільна сумісна власність розповсюджується на майно і у тому випадку, коли право власності на нього майно зареєстровано лише за одним з подружжя. Згідно з пунктом 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання шлюбу недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що при поділі майна враховують також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї, як це визначено частиною четвертою статті 65 СК України. Таким чином, при розподілі майна подружжя між подружжям буде поділено не тільки майно, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, а і борги подружжя (кредити і т. д.) та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Крім того, за загальним правилом застосування презумпції спільності майна подружжя, згідно зі статтею 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, і позивач не зобов`язаний доводити належність набутого за час шлюбу майна до майна подружжя. Той із подружжя, який порушує питання про спростування зазначеної презумпції, зобов`язаний довести обставини, що її спростовують. Зазначена правова позиція також висловлена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року № 6-843цс17. Статтею 63 СК України визначено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Згідно частини першої статті 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Відповідно до статті 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено угодою між ними. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. Згідно з пунктом 22 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» судам роз`яснено, що поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами, встановленими статями 69-72 СК України та статтею 372 ЦК України. У пункті 25 вказаної постанови Пленуму Верховного Суду України роз`яснено, що при поділі спільної сумісної власності подружжя, зокрема неподільної речі, суди мають застосовувати положення частин четвертої та п`ятої статті 71 СК України щодо обов`язкової згоди одного з подружжя на отримання грошової компенсації та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду. За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статті 365 ЦК України, за умови звернення подружжя (одного з них) до суду з таким позовом (статті 11 ЦК України) та попереднього внесення на депозитний рахунок суду відповідної грошової суми. У разі коли жоден із подружжя не вчинив таких дій, а неподільні речі не можуть бути реально поділені між ними відповідно до їх часток, суд визнає ідеальні частки подружжя в цьому майні без його реального поділу і залишає майно у їх спільній частковій власності. Щодо застосування вказаної норми при поділі майна подружжя Верховним Судом України викладена правова позиція у справі № 6-37цс13 від 23 вересня 2015 року, відповідно до якої при поділі майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, в разі, якщо речі є неподільними, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно допускається лише за його згодою та попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду (частини четверта, п`ята статті 71 СК України). За відсутності такої згоди присудження грошової компенсації може мати місце з підстав, передбачених статтею 365 ЦК України. Для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї та попереднього внесення позивачем вартості цієї частки на депозитний рахунок суду. Частиною першою та другою статті 364 ЦК України визначено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній, якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Таким чином, у випадку, коли один із співвласників погодився отримати грошову компенсацію замість своєї частки в спільному майні, а інша сторона не погодилася її добровільно виплачувати з будь-якої причини, зацікавлений в одержанні замість своєї частки у майні грошової компенсації співвласник звертається до суду із позовом на підставі статті 364 ЦК України. У Рішенні Конституційного Суду України від 19 вересня 2012 року у справі за конституційним зверненням приватного підприємства «ІКІО» щодо офіційного тлумачення положення частини першої статті 61 СК України №1-8/2012 (№ 17-рп/2012), яким встановлено, зокрема, що основою майнових відносин подружжя є положення про те, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу); вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя (стаття 60 Кодексу). Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 Кодексу). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 Кодексу, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 Кодексу. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а у разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Кодексу), або реалізується через виплату грошової чи матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України). Під час судового розгляду сторонами не заперечувалась обставина, що спірний автомобіль придбаний під час перебування у шлюбі та за спільні кошти, а тому є спільним майном подружжя. Транспортний засіб є неподільною річчю, тому в разі поділу майна неподільна річ підлягає присудженню одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Доказів такої домовленості суду не надано. Кожна з сторін порушує перед судом вимоги про виділення спірного автомобіля у власність протилежної сторони, надаючи згоду на отримання замість своєї частки грошової компенсації його вартості, заявляючи такі вимоги про стягнення. При вирішенні спору в цій частині позовних вимог, суд виходить з того, що під час судового розгляду встановлено, що транспортний засіб фактично знаходиться у [PERSON] та перебуває в його користуванні. Натомість [PERSON] не має посвідчення на керування транспортними засобами, що вказує на неможливість користування автомобілем. Доводи відповідача-позивача [PERSON] про те, що внаслідок інвалідності та незадовільного стану здоров`я він не може користуватися спірним автомобілем, суд не може прийняти до уваги, оскільки ним не спростовано належними та допустимими доказами факт того, що транспортний засіб перебуває саме в його користуванні, а також не доведено неможливість керування чи користування транспортним засобом за станом здоров`я. За таких встановлених обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог [PERSON] в частині поділу автомобіля та стягнення з [PERSON] на її користь 87517 грн. 50 коп. грошової компенсації за 1/2 частку неподільної речі, тоді як позовні вимоги [PERSON] в цій частин не можуть бути задоволені в зв`язку з їх необґрунтованістю. З виписки за договором «Стандарт» строковий на 6 місяців, вбачається, що на ім`я [PERSON] 27 лютого 2017 року відкритий депозитний рахунок за договором № SAMDNWFD0071495006001 від 27 лютого 2017 року на суму 100008,80 грн., та 10 вересня 2019 року з вказаного рахунку повернуто кошти в розмірі 190009,05 грн. з виплатою відсотків в розмірі 1948,64 грн. (т.І а.с.183-185). З виписки за договором «Стандарт» строковий на 6 місяців, вбачається, що на ім`я [PERSON] 18 серпня 2017 року відкритий депозитний рахунок за договором № SAMDNWFD0071674891301 від 18 серпня 2017 року на суму 150033,11 грн., та 28 серпня 2019 року з вказаного рахунку повернуто кошти в розмірі 150033,31 грн. з виплатою відсотків в розмірі 1538,67 грн. (т.І а.с.186-188). З виписки за договором «Стандарт» строковий на 3 місяці, вбачається, що на ім`я [PERSON] 28 серпня 2019 року відкритий депозитний рахунок за договором № SAMDNWFD0072446971701 від 28 серпня 2019 року на суму 150000,00 грн., та 02 грудня 2019 року з вказаного рахунку здійснено виплату за договором доручення в сумі 150000,00 грн. (т.І а.с.189). Відомості про наявні депозити на ім`я [PERSON] підтверджуються і довідкою ПАТ КБ «Приватбанк» станом на 10 жовтня 2020 року (т. ІІ а.с. 154, 155) та випискою про рух коштів (т. ІІ а.с. 156-250, т. ІІІ а.с. 1-33). З довідки ПАТ КБ «Приватбанк» вбачається, що станом на 22 вересня 2020 року на ім`я [PERSON] відкриті такі рахунки: 1) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384609401 на суму 50 903 грн. 77 коп., 2) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384614801 на суму 50 903 грн. 77 коп., 3) рахунок № [NUMBER] , відкритий 01 липня 2019 року за договором SAMDNWFD 0072384604401 на суму 50 903 грн. 77 коп., 4) рахунок № [NUMBER] за договором відкритий 28 січня 2020 року за договором SAMDNWFD 0072641438201, на суму 161 549 грн. 54 коп.(т. ІІ а.с. 78). Відомості щодо нарахування відсотків та користування коштами відображені у виписці по рахунках на ім`я [PERSON] (т. ІІ а.с. 29-107). Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що вона є знайомою сторін, вони є друзями, знайома з [PERSON] 40 років, а з [PERSON] - 35 років. Раніше вони проживали на одній вулиці. Пояснила, що сторони проживають разом 33 роки, вони купили квартиру на вул. Чсрепіна в м. Суми , мали свій бізнес- займалися копченням м`яса. [PERSON] була підприємцем, а [PERSON] був у помічниках. [PERSON] подзвонила їй у вересні 2019 року, і сказала, що їй зробили операцію, а [PERSON] поїхав на відпочинок. Через три дні вона попросила її прийти додому провідати, вона прийшла, і в бесіді [PERSON] говорила, що операція обійшлася 10 000 грн. Це тільки на операцію, а ще на ліки треба були кошти, і [PERSON] сказала, що позичила у свого сина 1000 доларів США Сторони разом їздили відпочивати щороку. Вони збиралися у вересні 2019 року їхати разом у Трускавець, але [PERSON] поїхав один, оскільки у [PERSON] стався приступ, і необхідно було терміново лягати до лікарні. Від [PERSON] їй стало відомо, що [PERSON] їздив на відпочинок з іншою жінкою. Почалися сварки після приїзду [PERSON] з відпочинку. Зі слів [PERSON] їй відомо, що сторони у кінці 2019 року примирилися, а на початку 2020 року у них припинилися відносини. Автомобіль сторони купили у 2010 році, [PERSON] не має прав керування автомобілем. Кондиціонер придбали вони влітку 2019 року. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що вона є сусідкою сторін. Знайома зі сторонами з 1994 року, оскільки в одному під`їзді отримали квартири. [PERSON] знає давно, бо вони разом працювали в торгівлі. У 2019 році [PERSON] захворіла та часто їздила в санаторій на лікування, до лікаря ходила. [PERSON] є активною людиною, придбавала в квартиру все, вона купила кондиціонер у 2019 році, що купила плазмовий телевізор. У 2019 році у [PERSON] була операція, коли її виписали, вона попросила з нею сходити в аптеку, бо [PERSON] поїхав в санаторій. Сторони розходилися восени 2019 році, але [PERSON] упросив [PERSON] повернутися, та потім свого слова не втримав. Місяців два вони не жили разом, а потім в кінці жовтня вона повернулась до [PERSON] . У листопаді 2019 року сторони разом їздили на відпочинок, на Західну Україну, були десь днів 20, може більше У 2019 році [PERSON] лікувалася у ортопеда, пов`язано з колінами, [PERSON] там теж проходив курс лікування. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що зі сторонами у неї товариські відносини, знайома з [PERSON] з 1995 року, працюють в одній сфері, у неї з чоловіком також виробництво копчених виробів. Зазначила, що завжди думала, що сторони є подружжям. Десь у 2008 році [PERSON] сказала, що шлюб зареєструвала з [PERSON] . [PERSON] мала торгову точку, вона реалізовувала товар, які виробляв [PERSON]. Але продавцем була [PERSON] і бізнес був на неї. У вересні 2019 року [PERSON] подзвонила, і сказала, що вона в лікарні на операції, а чоловік поїхав на відпочинок. У них виник розрив у відносинах, але у жовтні або листопаді вони помирилися та поїхали разом на відпочинок в Сваляву. Разом працювали десь з грудня 2019 року по перші числа січня 2020 року. У лютому вона зламала ногу і сказала, що у березні перед 08 березня вона пішла від [PERSON] . [PERSON] їй говорила, що та позичала кошти у сина на операцію та реабілітацію. На автомобілі їздив [PERSON] , [PERSON] ніколи не їздила, автомобілів було всього три, останній Хюндай . Про депозитні рахунки нічого не відомо. [PERSON] говорила, що в липні 2019 року купила кондиціонер, казала, що син замовив через інтернет. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що позивачка є його матір`ю. У серпні-вересні 2019 року його мати мала лягти на операцію, [PERSON] треба було їхати в санаторій, він мав телефонний контакт з мамою, і їй стала відома інформація, що той їй зраджував. Пояснив, що мати займала посаду товарознавця, а потім стала підприємцем, займалася торгівлею копченого м`яса на ринку. Як витрачалися сімейні кошти йому не відомо. Коли виник конфлікт з [PERSON] , то мама жила у них певний час. До Нового року жила у них і ще 2 місяці після Нового року. Мати хотіла примиритися, розлучення не було. Мама самостійно оплачувала лікування, у нього кошти не просила. Питання придбання кондиціонеру стояло декілька років, бо там сонячна сторона, років 5. Потім був встановлений кондиціонер і придбаний телевізор у серпні 2019 року. Щодо депозитних вкладів - йому нічого не відомо. Він чув розмову матері і брата, що потрібні кошти, але для чого йому не було відомо. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснив, що він є сином позивачки [PERSON] , з [PERSON] ніяких стосунків не має. У 2019 році він помітив, що мати стала скаржитися, перевіряючи місцезнаходження чоловіка. Потім вона дізналася про його зраду. Через деякий час мати потрапила в лікарню, а в цей час [PERSON] поїхав з коханкою, як з`ясувалося, відпочивати. Знайомі прислали фото з відпочинку. Мати подала на розлучення, але вони і примирялися. Свідок також пояснив, що його мати робила операцію у приватній клініці, вона позичила у нього певну суму грошей. Операція коштувала приблизно 10 000 грн. і потрібні були певні ліки. Мати просила 1000 доларів США. Вона позичила, бо чоловік був відсутній і привезти не було кому. Вона повернула кошти, перерахувавши на картку суму грошей у гривні у жовтні 2019 року. У неї закінчився строк депозиту, і вона з картки на картку перерахувала, декілька разів по 10 000 гривень. Як [PERSON] повернувся, мати залишила дім, і поїхала до старшого брата. Потім восени, десь у листопаді вони примирилися, і разом поїхали на відпочинок. Він давав їй свою картку, якою вона розраховувалася на Західній Україні. Після відпочинку вони приїхали, і мати проживала з [PERSON] в квартирі. У матері були проблеми з суглобами, попереком, шлунком, і вона постійно проходила лікування, зокрема, в кабінеті вертебролога. Після примирення перед Новим роком закупили вони сировину, спеції, щоб заробити грошей. У період з вересня по грудень вони не працювали, о мама лікувалась, і вони сумісно не проживали, підприємницьку діяльність вона тоді не здійснювала. Протягом грудня 2019 року - січня 2020 року вони здійснювали підприємницьку діяльність з [PERSON] , після того як помирилися. Він допомагав, але дуже мало: привезти, відвезти. Постійно стикалися скандали, бо мати стверджувала, що чоловік краде кошти, обманює її. Це було помітно, бо прибутку не було. Телевізор його мати попросила замовити в інтернеті на Новий 2020 рік. Він замовив телевізор Самсунг отримав, привіз на вул. Лучанську . Він оплачував, а мати віддала йому кошти 10-11 тисяч гривень, а можливо і менше. Потім як мати вдруге йшла з дому, то забрала телевізор з собою. Кондиціонер купували трохи раніше, у них квартира на східну сторону і вдень спека. Мати замовила цей кондиціонер, і встановила в залі у серпні 2019 року. Щодо депозитів відомо, що відкривалися депозити на ім`я обох сторін в рівних частинах. У вересні 2019 року мати перевела на його картку 60 000 грн., оскільки брала його картку на відпочинок. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що вона є сестрою відповідача. [PERSON] забрала гроші і пішла від брата. Це було у вересні 2019 року, через 2-3 тижні вона повернулась, вони зайнялися бізнесом та підготовкою до Нового року. Більшість роботи він робив сам Бізнес вони почали десь у 1996 році, спочатку коптили у друзів, потім в селі у їхніх батьків коптильню поставив в с. Барилівка, дрова також він купляв в село. Гроші вони заробляли і відкладали. [PERSON] їй казала, що гроші є на старість, що забезпечені. Свідок пояснила, що вона мала потребу робити операцію у серпні 2019 року, та вона зустрілася з [PERSON] , у якого спитала про можливість позичити гроші, на що той сказав, що радий допомогти, що гроші є, він показав пачку грошей, але не сказав скільки там було, і сказав, гроші треба просити у [PERSON] . Але у неї просити кошти немає сенсу. Свідок пояснила, що їй потрібно було 30 000 грн. До [PERSON] вона не зверталась, бо та не позичила б грошей. Щодо депозитів їй нічого не відомо. [PERSON] про боргові зобов`язання не повідомляв. Свідок також вказала, що підприємницька діяльність була оформлена на [PERSON] . Подружжя мали декілька автомобілів, останній був куплений на [PERSON] у 2010 році, і він ним користується. В квартирі кондиціонер є, який [PERSON] встановила без його відома, [PERSON] був проти кондиціонера. Телевізора не бачила у них квартирі. У [PERSON] у жовтні був День народження, тоді вони ще не помирилися. Вона десь у листопаді повернулась. Свідок [PERSON] під час судового розгляду пояснила, що вона є подругою [PERSON] , з [PERSON] знайома, як з чоловіком [PERSON] . Вказала, що без [PERSON] у [PERSON] не було б і бізнесу. Причиною того, що [PERSON] подала на розлучення, ревнощі [PERSON] . Сторони не займали грошей ні у кого, боргів не було. Про депозитні рахунки їй нічого не відомо. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона є племінницею [PERSON] , їй відомо, що [PERSON] і [PERSON] розійшлися. [PERSON] вперше пішла у 2019 році, здається у вересні. [PERSON] телефонував тоді свідкові, він був засмучений з цього приводу. [PERSON] також їй телефонувала. Потім у листопаді вони зійшлися. Вони коптили м`ясо на Новий рік, і у березні 2020 року вони розійшлися вже остаточно. [PERSON] забрала речі. У них вдома була сума грошей. У 2019 році [PERSON] забрала гроші, це їй відомо зі слів [PERSON] . У 2019 році її мамі потрібна була операція, вони поїхали до [PERSON] , [PERSON] не було вдома, запитали за гроші для лікування матері. Він вийшов з кімнати, показав пічку грошей, суму вона не питала, сказав, що дати грошей самостійно не може, лише з дозволу [PERSON] . Вони до [PERSON] не зверталися, бо раніше на такі звернення вона говорила, що грошей немає, вони у бізнесі. У 2019 році у [PERSON] була операція, але вони за неї не знали. [PERSON] відпустила [PERSON] у поїздку на лікування, він мав їхати лікувати спину, а у [PERSON] запланована операція. А потім [PERSON] сказала, що [PERSON] її кинув. Це відомо зі слів [PERSON] , очевидцем розмов вона не була. Телевізор в квартирі бачила, але не кристалічний екран, а звичайний, кондиціонер є - він з`явився при сумісному проживанню сторін. Згідно статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Частиною 1 статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Отже, законом встановлено презумпцію права спільної сумісної власності подружжя на майно, придбане під час шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Відповідно до положень ч.1 ст. 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з вимогами ст. 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч. 1 ст. 63, ч. 1 ст. 65 СК України. У разі використання одним із подружжя спільних коштів усупереч статті 65 Сімейного Кодексу України інший із подружжя має право на компенсацію вартості його частки. У випадку коли при розгляді вимоги про поділ спільного сумісного майна подружжя буде встановлено, що один із них здійснив його відчуження чи використав його на свій розсуд проти волі іншого з подружжя і не в інтересах сім`ї чи не на її потреби або приховав його, таке майно або його вартість враховується при поділі. За змістом наведених норм, факт використання спільних коштів не в інтересах сім`ї повинен бути доведеним відповідними доказами. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 19 червня 2019 року у справі №761/32404/14-ц та від 25 березня 2020 року у справі № 161/79/18. Під час судового розгляду встановлено, що кошти, які перебували на депозитних рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] , використані нею в інтересах сім`ї, зокрема за ці кошти придбавались товари для підприємницької діяльності, кошти використовувалися для відпочинку та лікування подружжя. При цьому належних та допустимих доказів, які б вказували на те, що такі кошти використовувались не в інтересах сім`ї, а в особистих чи інших цілях, [PERSON] , на якого саме покладається тягар доведення таких обставин, не надано. Суд не приймає до уваги доводи відповідача за первісним позовом про те, що подружні стосунки з [PERSON] були припинені у вересні 2019 року, оскільки з показань свідків, в тому числі і з боку [PERSON] , вбачається, що подружжя поновило свої стосунки у жовтні 2019 року, ними здійснювались спільні роботи по виготовленню м`ясних виробів, з чого отримувались прибутки, та спільне проживання та ведення господарства припинилось на початку березня 2020 року. Таким чином депозитні кошти, відкриті на ім`я [PERSON] , були зняті під час перебування сторін у шлюбі, а тому відсутні підстави для їх поділу, оскільки [PERSON] не доведено, що грошові кошти зняті у період шлюбу, використані не для задоволення потреб сім`ї, а на інші потреби. Що стосуються позовних вимог [PERSON] щодо поділу грошових заощаджень в сумі 120000 грн. 00 коп., то під час судового розгляду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження їх наявності. Суд критично оцінює показання свідків [PERSON] та [PERSON] , які під час судового розгляду вказували на наявність грошових коштів у [PERSON] , оскільки такі не підтверджують їх розмір, а також те, що вони були заощаджені за рахунок спільної праці подружжя. В той же час, під час судового розгляду знайшли своє підтвердження доводи позивачки-відповідачки [PERSON] щодо спільності майна у виді грошових коштів, які перебувають на депозитних рахунках, відкритих на ім`я [PERSON] , а тому позовні вимоги в цій частині підлягають задоволенню в повному обсязі та в порядку поділу майна подружжя стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ частину грошових коштів на вказаних рахунках в загальні сумі 165506 грн. 19 коп. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з [PERSON] підлягають стягненню понесені [PERSON] судові витрати в розмірі 3673 грн. 28 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved