Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовною заявою, відповідно до змісту якої просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №9993 від 12.03.2021, що вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 31\~726,50 грн. В обґрунтування позовних вимог позивачка вказує, що у приватного виконавця виконавчого округу Житомирської області Клименюка Андрія Миколайовича на примусовому виконанні перебуває виконавчий напис №9993 від 12.03.2021, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 31\~726,50 грн. 28.05.2021 приватним виконавцем Клименюком А.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №65611265 з примусового виконання виконавчого напису. Вважає, що спірний виконавчий напис вчинено з порушенням норм\~Закону України «Про нотаріат»\~та\~Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у зв`язку з чим він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою судді Корольовського районного суду м.Житомира Анциборенко Н.М. від 16 листопада 2021 року у цивільній справі №296/9734/21 задоволено заяву [PERSON] про забезпечення позову до подання позовної заяви та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису нотаріуса №9993, вчиненого 12.03.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ ФК Онлайн Фінанс заборгованості у розмірі 31 726,50 грн, у виконавчому провадженні №65611265, яке здійснюється приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем. Ухвалою Корольовського районного суду м.Житомира від 29 листопада 2021 року у цивільній справі №296/9987/21 відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін та призначено судове засідання. Представник позивачки - адвокат Березенська Ю.О. подала до суду заяву, в якій розгляд справи просить провести без її участі та без участі позивачки. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі Інші учасники справи, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання, призначене на 10 червня 2022 року о 10 годині 00 хвилин, не з`явились. Про причини неявки суд не повідомили, відповідач відзиву на позовну заяву не подавав, від третіх осіб письмових пояснень на позовну заяву не надходило. Згідно з ч.1 ст.174 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом, що є правом учасників справи. Відповідно до ч.8 ст.178 ЦПК України, у разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що суд може ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних у ній доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи неявку представника відповідача в судове засідання, відсутність відзиву на позов, а також відсутність заперечень з боку позивачки та її представника щодо ухвалення заочного рішення, суд вирішив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Згідно ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши матеріали справи та наявні докази у ній, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлено, що 12 березня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотарального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною було вчинено виконавчий напис за №9993 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", яке є правонаступником ТОВ "Таліон Плюс", яке в свою чергу є правонаступником ТОВ "МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА", заборгованості за кредитним договором 727485018 від 15.11.2019 в загальному розмірі 31\~726,50 грн. 28\~травня 2021 року на підставі вищевказаного виконавчого напису №9993 від 12.03.2021 приватним виконавцем виконавчого округу Житомирської області Клименюком Андрієм Миколайовичем було відкрито виконавче провадження №65611265. Не погоджуючись із безспірністю заборгованості та вчиненим виконавчим написом №9993 від 12.03.2021, позивачка звернулась до суду з даним позовом. Вирішуючи спірні правовідносини, суд зазначає наступне. Статтею 88\~Закону\~України\~«Про нотаріат» (в редакції чинній на момент вчинення виконавчого напису) передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Статтею 90\~Закону\~України\~«Про нотаріат» передбачено, що стягнення за виконавчим написом провадиться в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження». Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п.3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29.06.1999\~№1172 (п.3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5). Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року (далі - Постанова). Проте вказана\~Постанова\~(у редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) не відносить кредитний договір до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27.03.2019 у справі №137/1666/16 зазначено, що для правильного застосування статей 87, 88 Закону Про нотаріат необхідно установити чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення виконавчого напису. У постанові Верховного Суду від 21.04.2021 у справі №761/11003/19 зазначено, що безспірність документа, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні докази і такі не надано Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", приватним нотаріусом Головкіною Я.В., на підтвердження того, що на момент вчинення нотаріусом спірного виконавчого напису боржник [PERSON] мала безспірну заборгованість перед стягувачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" саме в такому розмірі, як зазначено у виконавчому написі. Матеріали справи не містять відповідних доказів відступлення права вимоги за кредитним договором 727485018 від 15.11.2019 на користь відповідача, подання нотаріусу оригіналу нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, моменту виникнення заборгованості за кредитним договором, розрахунку заборгованості, отримання [PERSON] кредитних коштів, повідомлення про необхідність погашення заборгованості, тощо, які можуть підтвердити безспірність стягнення заборгованості за виконавчим написом. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" не спростовані доводи позивачки [PERSON] про відсутність в неї безспірної заборгованості за кредитним договором, у зв`язку з чим оскаржуваний виконавчий напис №9993 від 12 березня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Яною Вікторівною щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" заборгованості в розмірі 31\~726,50 грн, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позов задоволенню у цій частині. Враховуючи задоволення позову, відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачки підлягають стягненню судові витрати, понесені останньою по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. Щодо витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження розміру понесених витрат на правничу допомогу представником позивачки - адвокатом Березенською Ю.О. до позовної заяви додано договір про надання правничої допомоги від 15 листопада 2021 року, додаток №1 до договору про надання правничої допомоги №14 від 15 листопада 2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера №5 від 10.06.2022 та акт надання послуг від 10 червня 2022 року за договором про надання правничої допомоги №14 від 15.11.2021. Згідно п.1.1. вищевказаного договору про надання правничої допомоги від 15.11.2021, адвокат Березенська Ю.О. зобов`язана надати клієнту [PERSON] правничу допомогу у цивільній справі про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.п.1.2, 1.3 договору, а клієнт зобов`язується оплатити надані послуги у порядку та строки обумовлені сторонами. Підпунктом 1.2 договору передбачено, що адвокат відповідно до узгоджених сторонами доручень: - зобов`язується за завданням клієнта надати останньому консультаційні та юридичні послуги, рекомендації та роз`яснення щодо суті та юридичних наслідків правочинів; - звертатися з адвокатськими запитами; - складати та подавати заяви, звернення, запити, позовні заяви, пояснення, клопотання, скарги, та інші докменти правничого та процесуального характеру; - здійснювати представництво і захист прав та охоронюваних законом інтересів клієнта під час розгляду справ у судах України, незалежно від їх юрисдикції та інстанційності, з усім обсягом процесуальних прав сторони та/або учасника процесу, без будь - яких обмежень; - представляти інтереси клієнта у правовідносинах з третіми особами, у тому числі державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями, незалежно від форми їх власності та форми господарювання; - надавати інші види юридичної допомоги, якщо це необхідно для забезпечення виконання доручень клієнта. Згідно п.п.3.1 п.3 договору, за правничу допомогу клієнт сплачує адвокату гонорар в розмірі визначеному додатком №1 до цього Договору. Розмір гонорару може бути змінений за попередньою домовленістю сторін. Відповідно до акту надання послуг від 10 червня 2022 року за договором про надання правничої допомоги №14 від 15.11.2021, загальна вартість наданих [PERSON] адвокатом Березенською Ю.О. послуг станом на 10.06.2022 склала 9 500,00 грн, з яких: підготовка та подання заяви про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - 6 000,00 грн; підготовка та подання заяви про забезпечення позову - 1 500,00 грн; два адвокатські запити про витребування інформації та копій документів - 2 000 грн. У відповідності до п.4 ч.1 ст.1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон №5076-VI) від 05 липня 2012 року, договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно статті 19 Закону №5076-VI,\~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ч.2 ст.137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.\~ Так у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи наведені приписи, відсутність будь-яких доказів на обгрунтування співмірності гонорару (винагороди) адвоката з обсягом наданої правової допомоги з урахуванням незначної складності справи, розгляд якої проведено в порядку спрощеного позовного провадження та без фіксації судового/судових засідань за допомогою технічних засобів, сталої судової практики щодо розгляду справ даної категорії, cуд вважає необґрунтованою та такою, що явно виходить за розумні межі, суму гонорару адвоката, вказаному в протоколі погодження, в розмірі 9\~500 грн, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн.

Outcome: partial