Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

15.02.2022 [PERSON] в особі свого уповноваженого представника адвоката Калініна С.К. звернулася до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вище зазначеним позовом з проханням: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис приватного нотаріусу Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Олени Василівни №12674 від 17.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» заборгованість за кредитним договором в розмірі 47359 гривень 93 копійки, а також стягнення судових витрат за надання правничої допомоги в розмірі 5000,00грн., судового збору за подання позовної заяви в розмірі 992,40грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20грн. (а.с.2-7). Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що приватним нотаріусом Києво-Святошинського нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис №12674 від 17.05.2021, за змістом якого позивач є боржником за кредитним договором 654855375 від 12.01.2019, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ТОВ «ТАЛВОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс», стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 по 07.05.2021, сума заборгованості складає 46159,93 грн. За вчинення виконавчого напису стягнуто 1200 грн. Позивач вважає, що вчинення виконавчого напису не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172, передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. При цьому зазначає, що не підписував у будь-який спосіб вищевказаний кредитний договір з ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», який, крім того, не був посвідчений нотаріально. Зазначає, що не отримував одноразовий ідентифікатор , яким ніби то був підписаний Кредитний договір, та не використовував його для підписання Кредитного договору. Вважає, що відповідний правочин не був вчинений, права та обов`язки за таким правочином не виникли. Тому надані нотаріусу документи , на підставі яких було вчинено виконавчий напис, не давали можливість встановити безспірність заборгованості. Одночасно до позовної заяви додано заяву про забезпечення позову (а.с.26-28). Ухвалою судді від 17 лютого 2022 року було задоволено заяву представника позивача про забезпечення позову зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису (а.с.33-36). Ухвалою від 17 лютого 2022 року відкрито провадження у даній справі за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.38-39). У судове засідання учасники справи повторно не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Представником позивача направлено заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, за змістом якої позивач наполягає на задоволенні позовних вимог у повному обсязі (а.с.54). Представник відповідача в призначене засідання не з`явився, про причину неявки суд не повідомив, відзив та заяви про розгляд справи без його участі до суду не направив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, у судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена, причину неявки суду не повідомила, пояснень по суті позову не подала. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд дійшов наступних висновків. Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За змістом ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 17 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис за реєстровим номером №12674, яким задоволено вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ,адреса реєстрації: [ADDRESS] , яка є боржником за кредитним договором 654855375 від 12 січня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (код ЄДРПОУ 38569246), правонаступником усіх прав та обов`язків, на підставі Договору Відступлення прав вимоги за кредитними договорами 27 від 21 травня 2019 є Товариство з обмеженою відповідальністю «ТАЛІОН ПЛЮС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 05/0820-01 від 05.08.2020, реєстр прав вимоги №4 від 09 квітня 2021 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код ЄДРПОУ 42254696, місцезнаходження: 02002, місто Київ, вул.Сверстюка Євгена, будинок 11-А, офіс 605, реквізити: IBAN [NUMBER] в ПуАТ «КБ «АКОРДБАНК», МФО 380634), далі іменований - Стягувач, заборгованість за Кредитним договором 654855375 від 12 січня 2019 року настав, строк платежу за яким настав. Боржником допущено прострочення платежу. Стягнення заборгованості проводиться за період з 09 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 46159,93 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10999,50 гривень; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3712,23 гривень; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 гривень; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 31448,20 гривень. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати в розмірі 1200,00 гривень, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 47359,93 гривень (а.с.14). Постановою про відкриття виконавчого провадження від 23.11.2021 ВП №67614765 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин Оксаною Степанівною відкрито виконавче провадження з примусового виконання вищевказаного виконавчого напису №12674 від 17.05.2021, виданого приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Грисюк Олена Василівна, боржником у якому є [PERSON] , [INFO] , стягувачем - ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» (код ЄДРПОУ 42254696) (а.с.9-10). В цей же день приватним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника у виконавчому провадженні ВП №67614765. За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняється нотаріусами. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів, а саме: нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість боржника перед стягувачем. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, зокрема неповідомлення боржника про вимогу кредитора, так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідно до п. п. 3.1, 3.2, 3.5, п.3 Глави 16 Розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. Водночас, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017р. у справі №826/20084/14, про визнання нечинним і скасування п.1 та п.2 Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014р., визнано незаконним та нечинним розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що виникають з кредитних правовідносин». Отже, чинна редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, не містить окремого розділу щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а виключно за нотаріально посвідченими договорами. Таким чином, приватним нотаріусом Грисюк О.В. не міг бути вчинений виконавчий напис №12674 від 17 травня 2021 року на підставі зазначеного в ньому Кредитного договору 654855375 від 12 січня 2019 року, укладеним між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та [PERSON] , який не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника». Подібна правова позиція наведене у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс2) Крім того, відповідачем та третьою особою приватним нотаріусом Грисюк О.В., жодних належних і допустимих доказів того, що право вимоги за вищевказаним Кредитним договором №654855375 від 12 січня 2019 року перейшло до ТОВ «ФК «Онлайн Фінанс» суду надано не було. Як вбачається з вищенаведеного змісту оспорюваного виконавчого напису №12674 від 17 травня 2021 року з позивача на користь відповідача стягнуто заборгованість в розмірі 46159,93 гривень а також плата за вчинення виконавчого напису 1200 гривень. При цьому зазначено, що стягнення здійснюється за період з 09 квітня 2021 року по 07 травня 2021 року, прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 10999,50 гривень; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 3712,23 гривень; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 31448,20 гривень (а.с.14). Разом із з цим, належних і допустимих доказів того, що приватному нотаріусу, були подані відомості про безспірність зазначено суми заборгованості, суду надано не було. При цьому, належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Так, зі змісту виконавчого напису не вбачається, що при його вчиненні нотаріус отримував від стягувача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості за кредитним договором зазначений у написі є безспірним. Доказів, які б доводили протилежне, суд надано не було. Крім того, за змісту долученого до позовної заяви примірника Договору №654855375 від 12.01.2019, укладеного від імені ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та [PERSON] (а.с.15-18) за цим Договором Товариство зобов`язалося надати позичальникові кредит без конкретної споживчої мети на суму 11000гривень (п.1.1.). Відповідно до умов п.п.1.2, 1.3, 1.4, 1.5 Договору, строк дії Договору починається з моменту його укладення та становить 30 днів .Кредит надається строком на 30 днів. Починаючи з першого дня перерахування суми Кредиту до закінчення строку кредиту, позичальник сплачує Товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 226,30 відсотків річних. За змістом п.3.3 Договору у разі порушення позичальником своїх зобов`язань щодо погашення суми кредиту та /або процентів за користування ним, Товариство має право нараховувати Позичальнику пеню у розмірі 3% від залишку суми Кредиту за кожен день прострочення, повернення заборгованості, починаючи з першого дня порушення до дня повного погашення заборгованості за кредитом. Суд враховує вимоги ст.ст.12,13,81 ЦПК України та вважає необхідним зазначити, що заперечення позивачем факту укладення кредитного договору є необґрунтованими та недоведеними, оскільки позивач не оспорює ні факт укладення Договору №654855375 від 12.01.2019 з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», ні дійсність цього договору. Суд звертає увагу, що доказів фактичного перерахування коштів в зазначеній в Договорі сумі 11000 гривень, відповідачем надано не було, як і будь-яких доказів того, що на момент звернення до приватного нотаріуса за виконавчим написом, відповідач мала грошові зобов`язання за вищевказаним Кредитним договором у вказаному у виконавчому написі розмірі. Крім того, суд звертає увагу, за оспорюваним виконавчим написом стягнуто пеню в розмірі 31448,20 гривень, при цьому зазначено, що стягнення заборгованості проводиться за період з 09.04.2021 по 07.05.2021 (а.с.14). Проте, нарахована суму пені (31448,20грн.), очевидно не відповідає зазначеному у виконавчому написі періоду нарахування та ставці пені, визначеній п.3.3 Договору (3% від залишку суми кредиту за кожен день прострочення): 10999,50грн. х 29дн. х 3%= 9569,57грн. Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, а тому заборгованість не є безспірною. Відповідно до висновків Верховного Суду, наведених у Постанові від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст.87,88 Закону України «Про виконавчий напис», а отже має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору в сумі 908 гривень (а.с.27), підлягають стягненню на його користь з відповідача. Відповідно до вимог ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судові витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 992,40грн. та судового збору за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20грн. (а.с.1,29), всього на загальну суму 1488,60 гривень, підлягають стягненню на її користь з відповідача. Крім того до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Зі змісту статті 58 ЦПК України слідує, що сторона, третя особа, а також особа, якій за законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Відповідно до статті 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно статті 15 ЦПК України представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Частиною четвертою статті 62 ЦПК України визначено, що повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». Так, відповідності до статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність - це незалежна професійна діяльність адвоката щодо здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Статтею 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають стягненню. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Формою винагороди адвоката за здійснення представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту є гонорар (плата за договором), порядок обчислення якого (фіксований розмір чи погодинна оплата), підстави для зміни його розміру, порядок сплати, умови повернення тощо відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру» визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару відповідно до частини третьої статті 30 Закону України «Про адвокатуру» врахуванню підлягають складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, витрачений ним час, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Представником позивача до матеріалів позовної заяви було долучено ордер Серії ВІ №1080732, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю Серії ПТ №2212, Договір б/н про надання професійної правничої (правової) допомоги від 19.01.2022 року, , Додаток №1 до Договору, , Рекомендовані (мінімальні) ставки адвокатської винагороди, Акт виконаних робіт від 09.02.2022 року, Меморіальний ордер №1085073178 від 25.01.2022 про перерахування 1000 грн., та меморіального ордера №1177896561 від 25.05.2022 про перерахування 4000 гривень, що підтверджують понесені позивачем витрати на оплату правничої допомоги (а.с. 8,9,20-24, 54). Факт надання такої допомоги, окрім долученого договору та додатків, акту виконаних робіт, підтверджується також складеними адвокатом процесуальними документами: позовною заявою, заявою про забезпечення позову, адвокатського запиту, заявою про приєднання доказів до матеріалів справи, заявою про розгляд справи без участі сторони позивача (а.с.2-7,12, 26-28,50,54). На переконання суду понесені позивачем витрати на правничу допомогу є співмірними з заявленими позовними вимогами, з урахуванням того, що оспорюваним виконавчим написом з позивача на користь відповідача було стягнуто 47359,93 гривень, а також, враховуючи, що розмір таких витрат не перевищує мінімального розміру заробітної плати, встановленого на дату звернення з позовом до суду. Враховуючи викладене, понесені позивачем витрати на правничу допомогу в сумі 5000 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved