Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

24.06.2022 до суду надійшла заява [PERSON] , подана в порядку окремого провадження. Заявник просить встановити факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] у м. Маріуполі Донецької області. Необхідність встановлення даного факту обґрунтовує тим, що вона є дружиною [PERSON] . Факт смерті [PERSON] підтверджується лікарським свідоцтвом про смерть, виданим Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки. Заявнику було відмовлено у проведенні державної реєстрації смерті Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі з огляду на те, що лікарське свідоцтво про смерть не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки видане на тимчасово окупованій території України, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. Заявник просив справу розглядати за його відсутності. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. [PERSON] є громадянином України, народився [INFO] в с. Комишня, Комишнянського р-ну Полтавської області. [PERSON] та [PERSON] є подружжям (свідоцтво про укладення шлюбу від 17.09.1996, серія [NUMBER] ). [PERSON] помер [INFO] у місті Маріуполь Донецької області. Документами,\~що підтверджують\~факт смерті\~ [PERSON] єлікарське свідоцтво про смерть 1298 від 19.04.2022, видане Республіканським бюро судово-медичної експертизи Донецької Народної Республіки, причина смерті - атеросклеротична хвороба серця. Указом Президента України від 14.11.2014 №875/2014 уведено в дію рішення Ради національної безпеки і оборони України від 04.11.2014 «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», яким доведено до відома громадян України, державних органів, органів місцевого самоврядування, підприємств, установ і організацій, їх посадових і службових осіб, що будь-які органи, їх посадові та службові особи, утворені, обрані, сформовані та призначені за результатами так званих виборів 2 листопада 2014 року, які проводилися в окремих районах Донецької та Луганської областей, є такими, що утворені, обрані, сформовані, призначені і діють усупереч Конституції та законам України, а також зобов`язано КМУ вжити заходів щодо припинення на окремих територіях у районі проведення антитерористичної операції в Донецькій і Луганській областях діяльності державних підприємств, установ та організацій, їх філій (відділень), представництв. Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Правовий режим тимчасово окупованої території передбачає особливий порядок забезпечення прав і свобод громадян України, які проживають на тимчасово окупованій території (ст. ст.1, 4 ч.2 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України»). Згідно з п.п.1, 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Розпорядженням КМУ № 1085 від 07.11.2014 затверджено Перелік населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження. До таких населених пунктів не входить м. Маріуполь Донецької області, на території якого помер [PERSON] . Однак суд бере до уваги те, що Указом Президента України № 64/2022 від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. У подальшому, указом Президента України В. Зеленським № 133/2022 від 14 березня 2022 року було продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Згідно з даними відкритого доступу інформаційних агентств України та офіційних повідомлень посадових осіб органів державної влади України в м. Маріуполь, Донецької області, на час смерті [PERSON] , проходили активні бойові дії, частина міста була окупована, а органи державної влади України не мали можливості функціонувати. Отже, була відсутня можливість в отриманні належних свідоцтва про смерть та довідки про причини смерті. Відповідно до ст. ст. 3, 8, 9 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Таким чином, видані органами на території м. Маріуполь Донецької області лікарська довідка про причину смерті не засвідчує у встановленому законодавством порядку факту смерті громадянина України. Державна реєстрація смерті громадянина [PERSON] не може бути проведена на території України, оскільки підтвердженням факту його смерті є документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження. При цьому, заявник позбавлений можливості іншим способом отримати свідоцтво про смерть та підтвердити факт смерті. Згідно з ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. За змістом ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи з певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Відповідно до п. 1 Розділу І Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18 жовтня 2000 року № 52/5, державна реєстрація актів цивільного стану проводиться з метою забезпечення реалізації прав фізичної особи та офіційного визнання і підтвердження державою фактів народження фізичної особи та її походження, шлюбу, розірвання шлюбу, зміни імені, смерті. Пунктом 1 глави 5 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні передбачено, що підставою для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма №106/о), фельдшерська довідка про смерть (форма №106-1/о), рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час. Відповідно до\~п.8\~ч.1ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Враховуючи, що заявником до матеріалів справи додані документи, які підтверджують факт смерті [PERSON] у м. Маріуполь Донецької області, видані на території населеного пункту, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, заява про встановлення факту смерті підлягає задоволенню.

Outcome: approved