Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

27.08.2021 року до суду надійшла зазначена позовна заява. В позовній заяві позивач просить: розірвати договір оренди приміщення від 09.10.2015 року за адресою: [ADDRESS] ; стягнути з відповідача на користь позивача борг в сумі 110 103,19 грн.; зобов`язати відповідача у тримісячний строк відновити стан квартири [ADDRESS] до первісного стану. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 09.10.2015 року між сторонами був укладений договір оренди приміщення, а саме: квартири [ADDRESS] . За умовами договору було визначено розмір орендної плати 7 900,00 грн., який потім було збільшено до 13 400,00 грн. Вказана квартира мала використовуватись для проживання відповідача. За актом приймання-передачі позивач передав квартиру відповідачу. Як зазначає позивач, після прийняття квартири відповідач не мала будь-яких претензій до її стану. Позивач в позові зазначає, що остання оплата відповідачем за договором була здійснена 28.02.2020 року в сумі 13 400,00 грн. за період з 09.02.2020 року по 08.03.2020 року. В подальшому відповідач в порушення положень договору орендну плату не сплачувала. До моменту звернення до суду з позовом позивач не сплатила заборгованість, приміщення не звільнила, ключі не повернула. 09.08.2020 року при огляді квартири було виявлено її пошкодження, ремонт та відновлення квартири вимагають значних коштів. А тому оскільки заборгованість з оренди приміщення за період з 09.03.2020 року по 08.09.2020 року складає 80 400,00 грн. (6 х 13400), однак лише у розпорядженні відповідача перебувають документи на підтвердження збільшення суми орендної плати, тому позивач звернувся до суду з позовом про стягнення орендної плати, що зазначена в договорі, тобто по 7 900,00 грн. х 6 міс = 47 400,00 грн.; заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.10.2020 року: утримання будинків та прибудинкової території - 12 536,61 грн., центральне опалення - 125,24 грн., обслуговування загально-будинкового лічильника - 62,32 грн., вивезення побутових відходів - 180,60 грн. та відповідно до рахунку АК «Водоканал» 1 087,02 грн., а всього 13 991,79 грн. Крім того позивач просить стягнути пеню на підставі п.7 Договору за період з 18.02.2021 року по 19.08.2021 року, що складає 43 134,00 грн., втрати від інфляції склали 5 577,40 грн. На підставі положень п.2 ст.825 ЦК України, враховуючи що відповідач не сплачує орендну плату понад 6 місяців, має борг по комунальним послугам, квартира частково зруйнована, позивач просить розірвати договір оренди квартири. Позивач в судове засідання не з`явився, звернувся до суду із заявою про слухання справи в його відсутність та просив позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явилась, звернулась до суду із заявою про відкладення слухання справи, оскільки її представник призваний до лав Збройних Сил України. Однак, суд, враховуючи що відповідач обізнана про перебування справи в суді, не скористалась своїм правом на написання відзиву, не позбавлена права скористатись правовою допомогою іншого адвоката, тому суд вважає, що дії відповідача спрямовані на затягування розгляду справи, а тому ухвалив про відмову в задоволенні заявленого клопотання та на підставі положень статті 223 ЦПК України суд продовжив слухання справи у відсутність сторін на підставі наданих суду доказів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши письмові докази по справі у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Статтею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України). Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок відповідно до вимог, що звичайно ставляться. Судом в судовому засіданні встановлено, що на підставі Договору купівлі-продажу квартири від 24.10.2003 року квартира [ADDRESS] належить на праві власності [PERSON] 09.10.2015 року між фізичною особою-підприємцем [PERSON] (далі - Орендодавець) та [PERSON] (далі - Орендар) був укладений договір оренди приміщення. За умовами зазначеного договору, Орендодавець надає в оренду для проживання Орендареві квартиру [ADDRESS] . Договір підписаний сторонами, що свідчить про їх згоду з визначеними умовами. За актом приймання-передачі приміщення від 09.10.2015 року позивач передав відповідачу квартиру [ADDRESS] для строкового користування та 2 комплекти ключів. Як зазначено в акті, приміщення обладнане опалюванням, водопостачанням та водовідведенням, каналізацією та освітленням. Стіни, підлога, стеля, прилади освітлення, вікна та двері знаходяться в хорошому та придатному для використання стані. Акт підписаний обома сторонами. Як передбачено п.7 Договору, плата за оренду приміщення становить 7 900,00 грн. та здійснюється в авансовому порядку щомісяця до 9 числа поточного місяця шляхом передачі готівкових коштів, а у випадку безготівкового перерахування з врахуванням 1% банківських послуг. При укладанні договору Орендар сплачує орендну плату за перший місяць та завдаток в розмірі місячної квартплати, який повертається орендареві після виселення, складання акту прийому-передачі (повернення) орендованого приміщення та майна, здійснення останнього прибирання приміщення, а також повного розрахунку за комунальні послуги та відшкодування шкоди, завданої Орендарю, якщо така була. Як визначено умовами Договору, Орендар зобов`язаний утримувати приміщення в належному стані, здійснювати поточний ремонт, сплачувати орендну плату, комунальні платежі, відповідно до рахунків ЖЕКу, та інші платежі пов`язані з використанням приміщення (електроенергія, водопостачання та водовідведення, послуги консьєржа, телефон, інтернет). Крім того, за умовами договору Орендар зобов`язаний після закінчення строку оренди здати приміщення орендодавцю згідно з актом. Стаття 820 ЦК України визначає, що розмір плати за найм житла встановлюється у договорі найму житла. Наймач вносить плату за найм житла у строк, встановлений договором найму житла. Частина 3 статті 815 ЦК України визначає, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за найм житла. Наймач зобов`язаний самостійно вносити плату за комунальні послуги, якщо інше не встановлено договором найму. Умовами пункту 8 Договору оренди визначено, що строк оренди складає з 09.10.2015 року по 08.04.2016 року. Договір не містить умов автоматичної пролонгації договору, як про це зазначав позивач в позовній заяві. В той же час ч.1 ст.822 ЦК України визначає, що якщо наймодавець не попередив наймача, а наймач не звільнив помешкання, договір вважається укладеним на таких самих умовах і на такий самий строк. Суду не надано доказів, що в період до вересня 2020 року Орендар чи Орендодавець попереджали про припинення дії договору та Орендар звільнив в цей час приміщення. Отже, враховуючи встановлене в судовому засіданні, оскільки відповідач не надала суду доказів на підтвердження тієї обставини що вона за актом передала приміщення позивачу, як власнику квартири, не надала доказів належного виконання власних зобов`язань щодо сплати орендної плати, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача орендну плату в розмірі 47 400,00 грн. (7 900,00 грн. х 6 місяців - з 03.03.2020 року - по 08.09.2020 року). Також при зверненні до суду позивач просив стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги станом на 01.10.2020 року: утримання будинків та прибудинкової території - 12 536,61 грн., центральне опалення - 125,24 грн., обслуговування загально-будинкового лічильника - 62,32 грн., вивезення побутових відходів - 180,60 грн. та відповідно до рахунку АК «Водоканал» 1 087,02 грн., а всього 13 991,79 грн. Щодо заявлених вимог суд вважає за необхідне зазначити наступне, оскільки позивач в позовній заяві зазначає про неналежне виконання умов договору відповідачем, починаючи з 08.03.2020 року, зокрема несплату комунальних послуг, тому, враховуючи що відповідач не надала доказів належного виконання зобов`язань в цій частині, в рахунках повідомленнях вбачається заборгованість за утримання будинку та прибудинкової території в сумі 12 536,61 грн., що при щомісячному нарахуванні по 283,10 грн., очевидно перевищує заборгованість за 6 місяців, суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача згідно із нарахуваннями в рахунках-повідомленнях за березень-серпень (6 місяців) 2020 року, що становить: утримання будинку та прибудинкової території - 1 698,60 грн. (6 місяців х 283,10 грн.), центральне опалення - 125,24 грн., вивезення побутових відходів - 180,60 грн., постачання та водовідведення холодної води - 1 087,02 грн., а всього 3 091,46 грн. Пунктом 5 Договору передбачено, що Орендар несе відповідальність за шкоду, заподіяну приміщенню та переданому майну. Як вбачається з матеріалів справи, 09.08.2020 року відбулось примусове відкриття дверей квартири [ADDRESS] , що підтверджується актом. При огляді квартири було виявлено - двері в одну з кімнат (більшу) зламані в верхній частині та пробитий отвір, замок у внутрішніх дверях зламаний та прикручений проволокою, раковина в туалетній кімнаті протікає (пробито отвір 3х5 см), змішувач в душовій кабіні пошкоджений, решітка в душовій кабіні виламана; в кімнатах місцями обірвані шпалери, лінолеум в кухні порваний шматками. Відповідач під час слухання справи не надала суду доказів повернення квартири за актом приймання передачі та відповідно суд позбавлений можливості встановити в якому стані перебувала квартира в той час, коли відповідач звільнила приміщення. Враховуючи що відповідач за умовами договору несе відповідальність за шкоду, заподіяну приміщенню та майну, тому суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги позивача та зобов`язати відповідача в тримісячний строк з моменту набрання рішенням законної сили відновити стан квартири [ADDRESS] до первісного стану (за актом від 09.10.2015 року). Позивач також просив розірвати договір, оскільки відповідач не виконує належним чином умов договору та квартира частково зруйнована. Умовами договору передбачено, що договір може бути розірваний при невиконанні сторонами своїх зобов`язань, передбачених Договором. Орендодавець має право в односторонньому порядку припинити дію Договору, якщо Орендарем не виконуються умови договору. В той же час стаття 825 ЦК України визначає, що договір найму житла може бути розірваний за рішенням суду на вимогу наймодавця у разі: 1) невнесення наймачем плати за найм житла за шість місяців, якщо договором не встановлений більш тривалий строк, а при короткостроковому наймі - понад два рази; 2) руйнування або псування житла наймачем або іншими особами, за дії яких він відповідає. За рішенням суду наймачеві може бути наданий строк не більше одного року для відновлення житла. В судовому засіданні встановлено, що відповідач належним чином власні зобов`язання за договором не виконувала, що призвело до утворення заборгованості; квартира та майно має пошкодження, а тому суд вважає достатньо підстав для задоволення позовних вимог в частині розірвання договору оренди. Крім того, позивач просив стягнути з відповідача на свою користь пеню в розмірі 0,5 від несплаченої та передбаченої договором суми за кожен день прострочки, як визначено п.7 Договору. Згідно з розрахунком заборгованості позивач за період з 18.02.2021 року по 19.08.2021 року нараховує пеню в розмірі 0,5% на суму 47 400,00 грн. Суд перевіривши вірність нарахування пені, враховуючи що відповідач не виконала належним чином умови договору вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в цій частині та стягнути з відповідача на користь позивача пеню в сумі 43 134,00 грн. На підставі ч.2 ст.625 ЦК України суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні в сумі 5 577,40 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог. У відповідності до ст.141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати - судовий збір. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial