Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про визначення частки права власності спадкодавця на нерухоме майно у спільній власності, в якому просить: - визначити, що померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , що проживав та постійно був прописаний на день смерті за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області від 19 листопада 1997 року на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , мав право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог в позовній заяві позивач зазначила, що вона народилась [INFO] , її дошлюбне прізвище [PERSON] , а її батьками були [PERSON] та [PERSON] . ЇЇ батько [PERSON] помер [INFO] , і після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на частину квартири [ADDRESS] , на яку він мав право на підставі Свідоцтва про право власності на житло на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На день смерті [INFO] її батька [PERSON] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . Після смерті її батька приватним нотаріусом заведено спадкову справу №147/2018, спадкоємцями якого за законом є в рівних частках кожен: його дружина- [PERSON] , син - [PERSON] , дочка- [PERSON] , які прийняли спадщину. ЇЇ мати [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті приватним нотаріусом заведено спадкову справу №95/2021. Свідоцтво про право власності на житло від 19 листопада 1997 року на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] має інформацію щодо спільної суміжної власності на нерухоме майно, а частки учасників не виділено і не визначено. Постановою приватного нотаріуса від 28 травня 2021 року їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та був постійно зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , оскільки відсутня можливість визначити склад спадкового майна, а саме частки у праві спільної сумісної власності та належність цього майна спадкодавцеві, оскільки не можливо самостійно, у безспірному порядку, встановити на яку частку квартири необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] . Визначення у судовому порядку частки права власності на нерухоме майно у спільній суміжній власності померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло на право спільної сумісної власності на квартирі [ADDRESS] , необхідно для оформлення нею спадщини у приватного нотаріуса після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , як спадкоємиці першої черги за законом. Ухвалою суді Красноградського районного суду від 01.06.2022 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Від позивача [PERSON] 07.06.2022 року до суду надійшла письмова заява в якій просить розглянути справу за її відсутності на позові наполягає. Від відповідача [PERSON] 10.06.2022 року до суду надійшла письмова заява в якій позов визнає, не заперечує проти ухвалення судового рішення про задоволення позову у підготовчому засідання, судові засідання просить проводити без його присутності. Згідно ч. 4 ст. 200 ЦПК України ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від них надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності учасників справи на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Приписами ст. ст.12,81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Судовим розглядом встановлено, що [PERSON] , народилась [INFO] , її дошлюбне прізвище [PERSON] , а її батьками були [PERSON] та [PERSON] . Батько позивача - [PERSON] помер [INFO] , і після його смерті відкрилась спадщина, в тому числі і на частину квартири [ADDRESS] , на яку він мав право на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області від 19 листопада 1997 року на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . На день смерті [INFO] батька позивача - [PERSON] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] , були зареєстровані [PERSON] , [PERSON] . Після смерті [INFO] батька позивача- [PERSON] , приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Момот Світланою Володимирівною заведено спадкову справу №147/2018, спадкоємцями якого за законом є в рівних частках кожен: його дружина- [PERSON] , син- [PERSON] , дочка- [PERSON] , які прийняли спадщину. Мати позивача- [PERSON] померла [INFO] , а після її смерті приватним нотаріусом Красноградського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Мошковою Надією Олексіївною заведено спадкову справу №95/2021. Свідоцтво про право власності на житло, видане бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області від 19 листопада 1997 року на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , записано 19 листопада 1997 року в реєстрову книгу №31 під реєстровим номером №3518 у Комунальному підприємстві технічної інвентаризації «Інвентаризатор», має інформацію щодо спільної суміжної власності на нерухоме майно, а частки учасників не виділено і не визначено. Довідка №160 від 12 травня 2021 року Комунального підприємства технічної інвентаризації «Інвентаризатор» має інформацію щодо спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області від 19 листопада 1997 року, та записаного 19 листопада 1997 року в реєстрову книгу №31 під реєстровим номером №3518. Постановою приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Момот Світланою Володимирівною від 28 травня 2021 року №86/02-31 по спадковій справі №147/2018, позивачу було відмовлено у вчинені нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у праві спільної сумісної власності на квартиру, що розташована в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] та був постійно зареєстрований і проживав в [ADDRESS] , оскільки відсутня можливість визначити склад спадкового майна, а саме частки у праві спільної сумісної власності та належність цього майна спадкодавцеві, оскільки не можливо самостійно, у безспірному порядку, встановити на яку частку квартири необхідно видавати свідоцтво про право на спадщину після померлого [PERSON] . Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки із спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини, але смерть [INFO] [PERSON] , та [INFO] [PERSON] , унеможливила здійснення визначення частки у праві власності [PERSON] у квартирі [ADDRESS] , на яку він мав право у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області від 19 листопада 1997 року на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . У відповідності до статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. (ч. 2 ст. 124 Конституції України). Цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу, Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. (ч. 1 ст. 3 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. (ч. 1 ст. 5 ЦПК України). Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. (ч. 1 ст. 19 ЦПК України). Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права. (п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України). У відповідності до статті 1 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду», в редакції станом на 19 листопада 1997 року, приватизація державного житлового фонду це відчуження квартир (будинків), кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. На підставі статті 3 ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі та наймача і кожного члена його сім`ї та додаткового 10 квадратних метрів на сім`ю. Пунктом 5 Пленуму Верховного Суду України №20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України №15 від 25.05.1998 року, визначено, що розглядаючи позови, пов`язані з спільною власністю громадян, суди повинні виходити з того, що відповідно до чинного законодавства спільною сумісною власністю є: майно, нажите подружжям за час шлюбу (ст. 16 Закону «Про власність», ст. 22 Кодексу про шлюб та сім`ю України; майно, придбане внаслідок спільної праці членів сім`ї чи майно, що є у власності осіб, які ведуть селянське (фермерське) господарство, якщо письмовою угодою відповідно між членами сім`ї чи членами селянського (фермерського) господарства не передбачено інше або майно, придбане внаслідок спільної праці громадян, що об`єдналися для спільної діяльності, коли укладеною між ними письмовою угодою визначено, що воно є спільною сумісною власністю (п. 1 ст. 17, ст. 18, п. 2 ст. 17 Закону «Про власність»); квартира (будинок), кімнати в квартирах та одноквартирних будинках, передана при приватизації з державного житлового фонду за письмовою згодою членів сім`ї наймача у їх спільну сумісну власність (ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду». В інших випадках спільна власність громадян є частковою. Якщо розмір часток у такій власності не було визначено і учасники спільної власності при надбання майна не виходили з рівності їх часток, розмір частки кожного з них визначається ступенем його участі працею й коштами у створенні спільної власності. Частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Оскільки праця є основною створення і примноження власності громадян, розмір частки учасника спільної сумісної власності визначається ступенем його трудової участі, якщо інше не випливає із законодавства України. Розмір часток у спільній сумісній власності подружжя визначається за нормами Кодекса про шлюб та сім`ю. при відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою частки визначаються рівними. Зважаючи, що приватизація квартири [ADDRESS] , була здійснена її учасниками у відповідності до ЗУ «Про приватизацію державного житлового фонду» шляхом безоплатної передачі, то частки всіх трьох учасників [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є рівними, то померлий [INFO] [PERSON] , [INFO] , мав право власності на 1/3 частку квартири [ADDRESS] . Визначення у судовому порядку частки права власності на нерухоме майно у спільній суміжній власності померлого [INFO] [PERSON] , [INFO] , що проживав та постійно був прописаний на день смерті за адресою: [ADDRESS] , у відповідності до Свідоцтва про право власності на житло, виданого бюро по приватизації державного житлового фонду при виконкомі Красноградської міської ради Харківської області від 19 листопада 1997 року на право спільної сумісної власності [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , на квартиру [ADDRESS] , необхідно для оформлення позивачем спадщини у приватного нотаріуса Красноградського районного нотаріального округу Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Момот Світлани Володимирівни, по спадковій справі №147/2018, після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , як спадкоємиці першої черги за законом. В позовній заяві позивач, у разі задоволення його позовних вимог, не наполягав на стягненні з відповідача на користь позивача понесених судових витрат по справі. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. При таких обставинах суд вважає необхідним при вирішенні питання про розподіл судових витрат по справі, не застосовувати приписи ст. 141 ЦПК України, якими передбачено відшкодування в повному обсязі відповідачем позивачу понесених ним судових витрат. Відповідно до розпорядження Верховного Суду «Про зміну територіальної підсудності в умовах воєнного стану (окремі суди Сумської, Харківської областей)» від 25.03.2022 №14/0/9-22 змінено територіальну підсудність судових справ Харківського апеляційного суду на Полтавський апеляційний суд. На підставі викладеного та

Outcome: approved