Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Сектор служби у справах дітей виконавчого комітету Локачинської селищної ради про поновлення батьківських прав. Позов обґрунтовує тим, що між нею та відповідачем 23.02.2007 року був кладений шлюб. Рішенням Локачинського районного суду від 10.01.2014 року вона була позбавлена батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Цим же рішенням [PERSON] призначено опікуном дітей. Підставою позбавлення її батьківських прав стало невиконання нею батьківських обов`язків відносно дітей. Вказує, що вона переосмислила своє відношення до виконання своїх батьківських обов`язків. Вона має бажання та можливість виконувати свої батьківські обов`язки та мати права відносно своїх дітей. На даний час її життя радикально змінилося, веде добропорядний спосіб життя. Вона має постійне місце проживання та працевлаштована. З чоловіком не розлучена та налагодила з ним відносини. Відповідач не заперечує щодо поновлення нею батьківських прав щодо дітей. Покликаючись на викладені обставини, просить суд поновити її у батьківських правах щодо дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Позивач подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Просить суд позов задовольнити із вказаних у заяві підстав. Відповідач подав суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи подала суду заяву про розгляд справи у її відсутності. Вважає доцільним поновити [PERSON] батьківські права щодо дітей. Розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. З матеріалів справи судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 6-8). Рішенням Локачинського районного суду Волинської області від 10.01.2014 року [PERSON] позбавлено батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 12-13). На даний час позивач усвідомила свою негативну поведінку по відношенню до дітей, щиро розкаялася. Вона привела житло до ладу, влаштувалася на роботу. Вона стала на шлях виправлення. [PERSON] працює в ПП "ЗАХІД" на посаді знімача-укладача у виробництві амінових і в`яжучих матеріалів, за місцем роботи характеризується позитивно (а.с. 18-19). Відповідно до характеристик, виданих дирекцією Коритницької гімназії [PERSON] належним чином виховує дітей, відвідує батьківські збори, діти в охайному вигляді та забезпечені необхідними речами (а.с. 14-16). Згідно висновку Виконавчого комітету Локачинської селищної ради Волинської області №79 від 20.06.2022 року орган опіки та піклування виконавчого комітету селищної ради вважає за доцільне поновлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Згідно ст. 151 СК України - батьки мають переважне право перед іншими особами на особисте виховання дитини. Відповідно до ч.1 ст.169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Згідно ч.4 ст.169 СК України суд перевіряє наскільки змінилась поведінка особи, позбавленої батьківських прав, та обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав, і постановляє рішення відповідно до інтересів дитини. З наданих позивачем до суду доказів вбачається, що після позбавлення її батьківських прав, вона переосмислила своє життя і докорінно змінила його. Відповідно до ч. 3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Раду Української РСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ст.11 Закону України «Про охорону дитинства» визначено, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 5 СК України держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Частиною 8 ст. 7 СК України передбачено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно п. 19 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст. 169 СК України особам, позбавленим батьківських прав, надано право звернутися до суду з позовом про їх поновлення. Розглядаючи такі справи, суди зобов`язані перевіряти, наскільки змінилися поведінка особи та обставини, що були підставою для позбавлення її батьківських прав. При вирішенні питання про поновлення батьківських прав одного з батьків суд бере до уваги думку другого з них та інших осіб, із якими проживає дитина, враховує її інтереси, а також думку дитини, якщо вона її може висловити. Поновлення батьківських прав неможливе, якщо на час розгляду справи судом дитина досягла повноліття або була усиновлена й усиновлення не скасоване чи не визнане недійсним. Відповідно до ч.ч. 1,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Зміни в способі життя позивача на краще та ставлення її до дітей судом встановлено та підтверджуються зібраними по справі доказами у їх сукупності. Сам факт звернення [PERSON] до суду з даним позовом суд розцінює, як критичне ставлення позивача до своєї поведінки в минулому стосовно своїх дітей, наявні зміни обставин та ставлення до дітей, фактичне поновлення сім`ї та досягнення порозуміння з дітьми, зміну матеріально-побутових умов життя. Долучені до матеріалів справи та дослідженні судом докази підтверджують дані факти та дають підстави для поновлення позивача у батьківських правах. При поновленні батьківських прав, суд перш за все дотримується принципу охорони інтересів дітей, оскільки позбавлення батьківських прав проводилося в інтересах дітей, які заслуговують на увагу. По даній справі відсутні докази, що поновлення позивача батьківських прав відносно дітей буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги про поновлення батьківських прав відносно дітей є законними, обґрунтованими і підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 3,5,7, 151, 153, 169 СК України,

Outcome: approved