Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що між позивачем та відповідачем 02.09.1995 року укладено шлюб, який зареєстрований Кодимським районним відділом РАГС Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 02.09.1995 року зроблено запис за №50. Від шлюбу подружжя дітей не має. Останні 2 роки сторони як подружжя не проживають, не ведуть спільне господарство, хоч і проживають в одній квартирі. На думку позивача збереження сім`ї є неможливим, шлюб існує формально, що стало підставою для звернення позивача до суду з цим позовом. Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 20.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, вирішено розгляд справи провести у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач в судове засідання не з`явилася, в позовній заяві просила проводити судовий розгляд за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечила. Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся судом завчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов до суду не надав, а тому суд ухвалив (без винесення окремого процесуального документа) провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено наступні фактичні обставини справи, яким відповідають правовідносини, врегульовані нормами\~СК України\~щодо припинення шлюбу. Відповідно до ч.2\~ст.104 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно ч.3\~ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Судом встановлено, що 02.09.1995 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстровано Кодимським районним відділом РАГС Одеської області, про що в книзі реєстрації актів про одруження 02.09.1995 року зроблено запис за №50 (а.с.4). Від шлюбу подружжя дітей не має. Сторони не підтримують подружні відносини, спільне господарство не ведуть, шлюб фактично розпався. Згідно п. 10 Постанови пленуму Верховного суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін. Досліджуючи вказані обставини, суд зважає на те, що примирення між подружжям неможливе, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд приходить до висновку про задоволення позову. Питання розподілу судових витрат суд не вирішує, оскільки позивач в позовній заяві просила залишити судові витрати за нею. На підставі викладеного,

Outcome: approved