Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

19.04.2022 [PERSON] звернулася до Великобагачанського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на особисте утримання. В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що між нею та відповідачем 28.07.2020 було зареєстровано шлюб, від якого сторони мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачкою. Як подружжя сторони разом не проживають та не підтримують відносин. Позивач вказує, що відповідач її, як дружину, з якою проживає малолітня дитина, не утримує, матеріальної допомоги не надає хоча має таку можливість. Посилаючись на вищевикладені доводи, положення Сімейного кодексу України просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на своє утримання в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку (а.с.1). Ухвалою суду від 22.04.2022 відкрито спрощене позовне провадження по справі, судове засідання призначено на 27.05.2022 (а.с.10), відповідачу встановлено термін для подання відзиву на позов. У подальшому розгляд справи відкладено на 13.06.2022. 04.05.2022 на адресу суду надійшов відзив відповідача на позовну заяву, у якому останній позовні вимоги визнав частково, вважав за можливе стягувати з нього аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1000 гривень щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, тобто у твердій грошовій сумі або 1/10 частину усіх видів заробітку (доходу). В обґрунтування своїх заперечень посилався на те, що шлюбні відносини між ними фактично припинені в лютому місяці 2022 року. За усною домовленістю в лютому та березні місяці 2022 року він сплачував на утримання дочки і дружини, яка не працює, по 5000 грн. щомісячно, про що дружина писала відповідні розписки. У квітні місяці вона відмовилась від запропонованих їй коштів у сумі 5000 грн. та повідомила йому, що подала позов до суду на стягнення аліментів на її утримання та на утримання дитини. У провадженні суду знаходиться цивільна справа про стягнення аліментів з нього на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів його прибутку, проти чого він не заперечує. Відповідач вказує, що має скрутне становище: будинок, що йому належить, потребує поточного ремонту; має батьків похилого віку та сестру, які потребують матеріальної допомоги; отримує заробіток, який є нестабільним; у зв`язку з роботою на посаді державного службовця,не має змоги працювати за сумісництвом та мати додаткові джерела доходів. Позивачка відповідь на відзив в установлені строки до суду не подала. У судових засіданнях 27.05.2022 та 13.06.2022 позивач підтримала заявлений позов та просила його задовольнити. Відповідач підтримав поданий відзив на позовну заяву. Суд, заслухавши думку сторін, вивчивши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дружини підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 28.07.2020 сторони зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гоголівської селищної ради Миргородського району Полтавської області, актовий запис №2, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] (а.с.2). Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , сторони по справі мають неповнолітню дочку [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та фактично проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.3). Відповідач є працездатним, офіційно працевлаштований, має сталий дохід, середній розмір якого, згідно наданих суду документів, становить 17 400,42 грн. ((12818,18 + 21982,65) / 2 = 17400,42) ( а.с. 26). Статтею 75 СК України визначається право одного з подружжя на утримання. Згідно ч.ч.2,3 ст.77 СК України, за рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі і сплачуються щомісячно. Відповідно до ч. 1 ст. 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України, аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.3 ст. 80 СК України, розмір аліментів, визначений судом, може бути згодом змінений за рішенням суду за позовною заявою платника або одержувача аліментів у разі зміни їхнього матеріального і (або) сімейного стану. Згідно ч.2 ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання, дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу (ч.4 ст.84 СК України). Відповідно до ч. 6 ст. 184 СК України, право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін (ч.1 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України). Частиною 1 ст.81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до частин 5,6 ст.81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно частин 1, 2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд при оцінці наявних у справі доказів повинен виконувати положення ст.89 ЦПК України та враховувати висновки, які викладені у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Кобець проти України» від 14.02.2008 та у Рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочаров проти України» (остаточне рішення від 17.06.2011) про те, що суд при оцінці доказів повинен керуватися критерієм доведення «поза розумним сумнівом»; таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростовних презумпцій щодо фактів. Судом достовірно встановлено із матеріалів справи та не оспорюється сторонами той факт, що позивачка [PERSON] є дружиною відповідача по справі [PERSON] , з нею проживає їх спільна дитина [PERSON] , [INFO] . Таким чином, відповідно до положень ч.2 ст. 84 СК України, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трирічного віку. Сімейним законодавством передбачено право дружини, з якою проживає дитина, на утримання чоловіком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища. Необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу. Суд, оцінюючи докази по справі в їх сукупності та взаємозв`язку приходить до переконання, що відповідач [PERSON] має можливість надавати матеріальну допомогу позивачці, оскільки він є працездатним, працює, отримує стабільний дохід. У той же час, суд не приймає до уваги посилання відповідача на те, що він надає допомогу сестрі та батькам, оскільки цей факт не доведено належними та допустимими доказами по справі, матеріалами справи не доведено, що відповідач має обов`язок по їх утриманню. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач є працездатною особою, на утриманні має малолітню дитину, частково визнав заявлені позовні вимоги. Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивачки, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів. Враховуючи вищевикладене, з урахуванням досліджених у судовому засіданні доказів, виходячи з принципу справедливості, розумності, суд приходить до переконання, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на утримання дружини [PERSON] до досягнення дитиною [PERSON] , [INFO] трирічного віку у розмірі 1/6 частини усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення позивача до суду з даним позовом і до досягнення дитиною трьох років, а тому позовні вимоги [PERSON] підлягають до часткового задоволення. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За загальним правилом, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, а у разі відмови в позові - на відповідача. Враховуючи положення ст.141 ЦПК України судові витрати по справі (судовий збір) в розмірі 992 грн. 40 коп. належить стягнути з відповідача по справі [PERSON] , на користь держави (в дохід державного бюджету). Відповідно до п.1 ч.1ст.430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць. На підставі вищевикладеного та

Outcome: partial