Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

1. Описова частина. Короткий зміст позовних вимог. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 25.05.2022 до Шполянського районного суду Черкаської області надійшла дана позовна заява, в якій позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за договором про надання фінансового кредиту №789-Ш/ФО від 13.12.2018 в сумі 141504,48 грн. Свій позов позивач обґрунтовує тим, що 13.12.2018 відповідач отримав кредит у розмірі 200000,00 грн., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 33,6 % річних від суми кредиту. Мета отримання кредиту - споживчі цілі. Кредит надано строком на 24 календарні місяці з 13.12.2018 по 12.12.2020. Позивач свої зобов`язання виконав в повному обсязі та надав кредит у розмірі встановленому Договором. Відповідач заборгованість сплатив частково, тому позивач змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав У судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив задовольнити позов та провести справу без його участі та вказав, що позов підтримує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час, дату та місце судового засідання був повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та вказав, що позов визнає повністю. Інші процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шполянського районного суду Черкаської області від 14.06.2022 було відкрито провадження у справі, учасників справи повідомлено, що розгляд даної цивільної справи здійснюється за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. 2. Мотивувальна частина: Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, розглянувши справу в межах заявлених вимог, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 13.12.2018 між ТОВ «ФК» Віва Капітал» - Кредитодавець, і [PERSON] (позичальник) був укладений договір про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) 789 - Ш/ФО. Згідно з п.1.1 даного Договору, кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит у сумі 200000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом та інші обов`язкові платежі (загальні витрати за кредитом), а також виконати інші зобов`язання в повному обсязі в порядку та на умовах визначених цим Договором. Згідно п.1.2 проценти за користування кредитом становлять 135024,69 грн. Відповідно до п.п. 1.5, 1.6 цього Договору сума кредиту використовується на споживчі цілі. Кредит надається строком на 24 календарні місяці, з 13.12.2018 до 12.12.2020. Згідно з п.п. 1.8, 1.9 цього Договору Кредитодавець зобов`язується надати Позичальнику кредит протягом 3 (трьох) банківських днів від дати підписання цього Договору. Кредит надається Позичальнику шляхом безготівкового перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний Позичальником у заяві про отримання кредиту, або видачі готівкою в касі Кредитодавця. Згідно з п.2.1 даного договору, плата за користування кредитом (проценти) становить 36,0% річних від загальної суми виданого кредиту. Відповідно до п. 4.1 даного Договору протягом строку, передбаченого п.1.6 цього Договору, Позичальник зобов`язаний здійснювати повернення кредиту сплачувати проценти за його користування частинами в розмірах, порядку та в строки, визначені згідно Графіком платежів, що є Додатком №1 до цього Договору та є його невід`ємною частиною. Згідно з п.п.5.1.2., 5.1.3 даного Договору позичальник зобов`язується повернути в повному обсязі Кредит із нарахованими процентами за фактичний час його використання та нарахованою пенею в термін, визначений п.1.6 цього Договору, із урахуванням строків, передбачених графіком платежів. Використовувати кредит за цільовим призначенням. Відповідно до п.5.4.3 даного Договору кредитодавець має право вимагати дострокового повернення кредиту та сплати процентів за весь час фактичного користування у випадку наявності хоча б однієї із нижченаведених обставин: використання Позичальником Кредиту не за цільовим призначенням; затримки сплати позичальником частини Кредиту та/або процентів щонайменше на один календарний місяць, а кредитом, забезпеченим іпотекою, та за кредитом на придбання житла - щонайменше на три календарні місяці. Згідно п.8.3 даного Договору у разі прострочення Позичальником строків сплати чергових платежів, визначених цим Договором, невиконання зобов`язання щодо повернення Кредиту та процентів за ним, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 0,05 %, починаючи з 31 календарного дня такого прострочення, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу (а.с. 4-7). Згідно з графіком платежів, який є додатком №2 до Договору про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) №789-Ш/ФО від 13.12.2018, встановлено періодичність та розміри платежів позичальника з повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом, дата першого погашення 12.01.2019, сума погашення - 5917,81 грн, дата останнього погашення 12.12.2020, сума погашення 1479,45 грн (а.с. 9-10). За змістом паспорту фінансового кредиту, додаток №3 до Договору про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) № 789-Ш/ФО від 13.12.2018 основними умовами кредитування з урахуванням побажань Позичальника є: тип кредиту - фінансовий кредит, сума / ліміт кредиту, грн - 200 000,00 грн., строк кредитування - 24 місяці, мета кредиту - споживчі цілі, процентна ставка - 36,0 % , фіксована, без забезпечення, спосіб та строк надання кредиту - шляхом безготівкового перерахування на рахунок вказаний Позичальником у заяві, або видача готівкою в касі Кредитодавця протягом 3(трьох) банківських днів (а.с. 10). Відповідно до платіжних доручень від 13.12.2018 та 14.12.2018 ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» видала [PERSON] кредит в розмірі 200000,00 грн, за договором №789 - Ш/ФО від 13.12.2018 (а.с.13). Згідно з особовою картою на [PERSON] останнім було погашено заборгованість у розмірі 127050,48 грн (а.с. 14-15). Відповідно до претензії-вимоги від 03.02.2022 ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» надіслала [PERSON] лист з вимогою сплатити на користь ТОВ «Фінансова компанія «Віва Капітал» кошти в сумі 134093,60 грн, а саме заборгованість по сплаті кредиту в розмірі 72949,52 грн, по сплаті відсотків 61055,68 грн, пені 88,40 грн у десятиденний термін з дня одержання вимоги (а.с. 16-17). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. Згідно з п.1 ч.2 ст.11\~ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Частиною 1 ст.\~628\~ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до змісту ч. 1 ст.\~638\~ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Згідно з ст.\~627\~ЦК України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до ч. 1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно з ч. 1 ст.\~1049\~ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. За змістом ст. 1056-1 ЦК України, процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Статтею 5236 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Згідно з ч.1 ст.\~625\~ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 1054\~ЦК України визначено, що за кредитним договором банк чи інша фінансова установа надає кредит позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що між ТОВ «ФК» ВІВА КАПІТАЛ» (Кредитодавець) та фізичною особою був укладений договір про надання фінансового кредиту (для фізичних осіб) 789 - Ш/ФО. Відповідно до умов даного Договору, позивач надав відповідачу кредит у сумі 200 000,00 гривень на засадах строковості, зворотності, цільового характеру використання, платності, строком на 24 місяці на споживчі цілі. Договором визначено, умови надання позики, зокрема що: плата за користування кредитом (проценти) становить 36,0% річних від загальної суми кредиту. Позикодавець повністю виконав свої зобов`язання за вказаним договором та надав відповідачу кредит в розмірі 200000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями від 13.12.2018 та 14.12.2018. Відповідач умови договору не виконав в повному обсязі. Згідно з п.8.3 Договору про надання фінансового кредиту за рахунок власних коштів для фізичних осіб №789 - Ш/ФО, від 13.12.2018 у разі прострочення Позичальником строків сплати чергових платежів, визначених цим Договором, невиконання зобов`язання щодо повернення Кредиту та процентів за ним, Позичальник сплачує Кредитодавцю пеню в розмірі 0,05 %, починаючи з 31 календарного дня такого прострочення, що не перевищує подвійної облікової ставки НБУ, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Відповідач свої зобов`язання за договором не виконав, та повернув суму кредиту частково. Відповідач не надав контррозрахунку зазначеним сумам, та не спростував їх належними доказами. До початку розгляду справи по суті позивач не змінив предмет або підставу позову та протягом усього часу розгляду справи не збільшив та не зменшив розмір позовних вимог, а тому суд розглянув цивільну справу в межах пред`явлених вимог і на підставі поданих сторонами доказів. Висновки за результатами розгляду позову Виходячи з вищевказаних норм закону, умов кредитного договору, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Оскільки відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вирішує повернути позивачу з бюджету 50 відсотків судового збору в розмірі 1240,50 грн. відповідно до ст. 142 ЦПК України та стягнути з відповідача на користь позивача 50 відсотків судового збору. Крім того, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь, понесені ним судові витрати за надання правової допомоги у розмірі 7860,00 грн. Згідно із частиною першою статті 131-2 Конституції України для надання професійної правничої допомоги в Україні діє адвокатура. У частині першій статті 59 Конституції України закріплено право кожного на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» встановлено, що представництво - це вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Види адвокатської діяльності визначені у статті 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність». За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої статті 137 ЦПК України суд може за клопотанням іншої сторони зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Для суду не є обов`язковими зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом, зокрема у випадку укладення ними договору, що передбачає сплату адвокату певного гонорару, у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат. Вирішуючи це питання, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (пункт 5.44 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 травня 2020 року у справі № 904/4507/18, провадження № 12-171гс19). Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Згідно частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. З огляду на зазначене положеннями ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру з урахуванням складності справи і наданих послуг та фінансового стану учасників справи. Подібні правові висновки викладені у додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц, провадження № 14-382цс19. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем на підтвердження понесених судових витрат на професійну правничу допомогу надано ордер серії СА № 1029742, відповідно до якого адвокат Грушевий Ю.В. на підставі договору про надання правової допомоги № 1 від 04.01.2022 надає правничу допомогу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ» ВІВА КАПІТАЛ». Відповідно до п. 2, 5 Розділу «Гонорар» гонорар складається з плати в розмірі, що визначається сторонами на день складання акту-приймання виконаних робіт з додатковою сплатою 6% від суми гонорару. Підставою для сплати гонорару є рахунок-фактура. Матеріали справи не містять детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги, квитанції про оплату правової допомоги, а також будь-яких доказів, що обґрунтовували б, вказану позивачем вартість юридичних послуг. Відсутність цих документів не дозволяє суду надати оцінку розміру понесених позивачем витрат на правничу допомогу щодо їх дійсності, необхідності й розумності. Верховний Суд у справі № 922/3812/19 висловив позицію про те, що визначаючи розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації гонорару адвоката іншою стороною, суди мають виходити зі встановленого у самому договорі розміру та/або порядку обчислення таких витрат, що узгоджується з приписами статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність». У разі відсутності у тексті договору таких умов (пунктів) щодо порядку обчислення, форми та ціни послуг, що надаються адвокатом, суди, в залежності від конкретних обставин справи, інших доказів, наданих адвокатом, використовуючи свої дискреційні повноваження, мають право відмовити у задоволенні заяви про компенсацію судових витрат, задовольнити її повністю або частково. У постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/12876/19 суд касаційної інстанції зауважив, що розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися в ці правовідносини. Водночас чинне процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. З урахуванням наведеного суд зазначив, що процесуальним законодавством передбачено такі основні критерії визначення та розподілу судових витрат як їх дійсність, обґрунтованість, розумність і співмірність відповідно до ціни позову, з урахуванням складності та значення справи для сторін. Велика Палата Верховного Суду у справі № 755/9215/15-ц наголосила, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Тому, визначаючи суму відшкодування, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності) та розумності розміру, зважаючи на конкретні обставини справи та фінансовий стан обох сторін. У справі «East/West Alliance Limited проти України» Європейський Суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір - обґрунтованим. Аналізуючи зміст позову на предмет складності, обсягу та часу, витраченого для його складання, суд вважає, що заявлений позивачем розмір витрат на правову допомогу в суді є явно неспівмірним зі складністю справи та обсягом виконаних робіт. Таким чином, з урахуванням відсутності доказів, понесених позивачем судових витрат за надання правової допомоги, обґрунтування розміру судових витрат, вказаних в позовній заяві, зважаючи на складність справи та фактично виконані адвокатом процесуальні дії, суд задовольняє заяву про компенсацію судових витрат частково, а саме в розмірі 3000,00 грн.

Outcome: approved