Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Повноважний представник позивачки - адвокат Переверзєв О.О. звернувся до суду з указаним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю „МІЛОАН", в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 13504, вчинений 20 липня 2021 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем про звернення стягнення заборгованості з позивачки на користь ТОВ „МІЛОАН" в розмірі 40455,88 грн. Крім того, представник позивачки просить стягнути з відповідача 6113,64 грн в рахунок повернення коштів, стягнутих з позивачки [PERSON] за оскаржуваним виконавчим написом, а також витрати на правничу допомогу в сумі 6000 грн. Зі змісту позовної заяви виходить, що 10 вересня 2020 постановою приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Романа Васильовича відкрито виконавче провадження щодо виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горая Олега Станіславовича №13504 від 20 липня 2020 року про звернення стягнення з позивачки заборгованості в розмірі 40455,88 грн. У межах виконавчого провадження з виконання оспорюваного виконавчого напису з позивачки на користь ТОВ „МІЛОАН" було фактично стягнуто 6113,64 грн. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис було вчинено з порушенням норм Закону України „Про нотаріат" та Постанови КМУ від 29.06.1999 р. №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у зв`язку з чим є підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Стягнення заборгованості має проводитись відповідно до умов кредитного договору, однак позивачка наполягає на тому, що кредитний договір між сторонами не укладався. Приватний нотаріус Горай О.С. при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не перевірив безспірність заборгованості. Позивачка також звертає увагу суду на те, що постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 „Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", в тому числі в частині стягнення за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. За твердженням позивачки, вчинення нотаріусами виконавчих написів щодо стягнення заборгованості можливе виключно за договорами, які посвідчені нотаріально. При цьому, як вказує позивачка, такого договору нею не укладалося. Ухвалою судді від 15 грудня 2021 року прийнято позов до розгляду та відкрито провадження у справі. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Переверзєв О.О. не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. У позовній заяві міститься письмове клопотання представника позивачки з проханням розглянути справу без участі сторони позивача, заявлені вимоги підтримує та просить задовольнити. ( а.с. 7 ) Відповідач по справі - ТОВ „МІЛОАН" про дату, час та місце розгляду справи неодноразово повідомлявся належним чином, представник відповідача в судове засідання не з`явився. Від відповідача надійшов відзив на позов, зі змісту якого вбачається, що відповідач вважає позовні вимоги недоведеними. Також надійшло клопотання про зменшення розміру витрат на правову допомогу. ( а.с.44-71) Згідно з положеннями ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний виконавець виконавчого округу м.Києва Клименко Р.В. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. 04.02.2022 заявив письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності. (а.с. 43) Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горай О.С. у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового засідання повідомлений належним чином. ( а.с. 77) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази у справі, суд установив наступне. 20 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем за заявою ТОВ „МІЛОАН" було вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 13504, про стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором № 1481808 від 24 грудня 2019 року в сумі 40455,88 грн, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 11384,89 грн; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 21810,99 грн; простроченої заборгованості за комісією в розмірі 1210,00 грн; строкової заборгованості за штрафами і пенями в розмірі 6050,00 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 07 лютого 2020 року по 30 червня 2020 року. Зі змісту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що 24 грудня 2019 року [PERSON] уклала з Товариством з обмеженою відповідальністю „МІЛОАН" кредитний договір №1481808, строк платежу за яким настав, а боржником допущено прострочення платежів. ( а.с. 21) Постановою від 10.09.2020 приватного виконавця виконавчого м.Києва Клименка Р.В. відкрито виконавче провадження №62999425 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Київської області Горая О.С. № 13504. Боржником за кредитним договором відповідно до виконавчого напису є [PERSON] . Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню - 40455,88 грн. (а.с.25-26) Згідно зі ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» визначено, що перелік документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Зміст виконавчого напису повинен відповідати вимогам ст. 89 Закону України «Про нотаріат». Вчинення виконавчого напису здійснюється в порядку, передбаченому главою 16 розділу ІІ «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженому Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року, №296/5. Згідно з Порядком, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій мають бути зазначені необхідні відомості про стягувача та боржника; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Виконавчий напис вчинюється на оригіналі документа (дублікаті документа, що має силу оригіналу), що встановлює заборгованість. Неустойка (штраф, пеня) включається до виконавчого напису, якщо це передбачено умовами договору. У справах нотаріуса залишається копія документа, що встановлює заборгованість, чи правочину, за яким здійснюється стягнення, або витяг з особового рахунку боржника і примірник виконавчого напису. Один примірник витягу з виконавчим написом і оригінал зобов`язання повертаються стягувачу, а другий примірник залишається у нотаріуса. Згідно з п. 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року, №1172 для одержання виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості кредитором надаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Суд звертає увагу на те, що ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про її отримання. Безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. У відзиві на позовну заяву відповідач вказує, що він звертався до позивачки із заявою про усунення порушень за кредитним договором, отже позивачка [PERSON] була вчасно проінформованою про наявність заборгованості та мала можливість або оспорити вимоги стягувача, або ж виконати їх, що свідчить про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. Суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи відсутні докази отримання позивачкою [PERSON] письмової вимоги відповідача про сплату коштів. Також відсутні докази того, що нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису було перевірено надіслання такої письмової вимоги і отримання її позивачкою. Крім того, суд приймає до уваги посилання сторони позивача на постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, якою було визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 "Про внесення змін до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. При цьому попередньою редакцією Переліку від 29.11.2001 передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди та документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Матеріали справи не місять відомостей про те, що оспорюваний виконавчий напис вчинений нотаріусом на нотаріально посвідченому договорі. Відповідно до ст. 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти. На обгрунтування позовних вимог представник позивачки вказує, що кредитний договір позивачка не укладала. За відсутності оригінала нотаріально посвідченого договору та підтвердження безспірності вимоги нотаріус був позбавлений права вчиняти оспорюваний виконавчий напис. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було дотримано вимоги чинного законодавства. Отже виконавчий напис не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим заявлена позивачкою [PERSON] вимога про визнання виконавчого напису № 13504, вчиненого 20 липня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Київської області Гораєм Олегом Станіславовичем про звернення стягнення заборгованості з позивачки на користь ТОВ „МІЛОАН" в розмірі 40455,88 грн, таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Крім того, позивачкою заявлено вимогу про повернення коштів в сумі 6113,64 грн, які були фактично стягнуті на підставі оспорюваного виконавчого напису нотаріуса, що підтверджується відповіддю приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Клименка Р.В. від 06.12.2021 на адвокатський запит представника позивачки. (а.с.13) Відповідно до статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Оскільки у спірних правовідносинах виконавчий напис, за яким стягнуто з позивачки кошти, підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, правова підстава для примусового стягнення спірних грошових коштів вважається такою, що відпала. За таких обставин, відповідно до приписів статті 1212 ЦК відповідач зобов`язаний повернути позивачці отримані грошові кошти. Враховуючи наведене, вимога позивачки про стягнення з відповідача 6113,64 грн в повернення безпідставно набутих коштів, підлягає задоволенню. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. В силу ст.133,137,141 ЦПК України судові витрати в сумі 6000,0 грн, пов`язані з отриманням позивачкою правничої допомоги, які підтверджені документально (а.с.10-12), підлягають стягненню з відповідача. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки 1816 грн у відшкодування сплаченого судового збору.

Outcome: approved