Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Заявники звернулись до суду із заявою про визнання недієздатним [PERSON] , [INFO] , встановлення над ним опіки та призначення опікунів. Заява мотивована тим, що на даний час, [PERSON] є особою з інвалідністю другої групи довічно, він не здатний усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, потребує стороннього догляду та опіки. Вказують, що [PERSON] є рідною тіткою, а [PERSON] двоюрідною сестрою. За наведених обставин просили суд визнати [PERSON] , [INFO] недієздатним, встановити опіку та призначити їх опікунами. У судовому засіданні заявники заяву підтримали та просили суд її задовольнити. Представник Органу опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в судовому засіданні суду подав подання органу опіки і піклування про доцільність призначення опікунів, не заперечив проти задоволення заяви в частині призначення заявників опікунами, при умові визнання [PERSON] недієздатним. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали заяви, суд вважає, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є рідною тіткою, а [PERSON] двоюрідною сестрою [PERSON] . Мати [PERSON] - [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . Відповідно до ч. 1 ст. 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Згідно висновку судово-психіатричного експерта № 94/2022, [PERSON] страждає психічним розладом - шизоїдним розладом особистості, згідно МКХ-10, F 60.1. Зазначене захворювання позбавляє [PERSON] здатності усвідомлювати з свої дії та керувати ними. За змістом ст. 30 ЦК України, цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій та може керувати ними. Цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх здійснювати, а також здатність своїми діями створювати для себе цивільні обов`язки, самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання. За таких обставин, суд вважає встановленим, що [PERSON] , страждає стійким хронічним психічним розладом, який позбавляє його здатності усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними. Відповідно до ст. 41 ЦК України, правовими наслідками визнання особи недієздатною, є зокрема відсутність у неї права вчиняти самостійно будь-якого правочину. Такі дії від імені недієздатної особи вчиняє її опікун. Отже призначення опікуна у разі визнання особи недієздатною є обов`язком суду за умови наявності відповідного подання органу опіки та піклування, оскільки в такому випадку у повному обсязі досягається мета цивільного судочинства захист порушених, невизнаних, або оспорюваних прав особи, а в даному конкретному випадку - забезпечення повноцінного здійснення своїх прав недієздатною особою. Аналізуючи при цьому як норми ЦК України так і ЦПК України у даному питанні, слід дійти висновку, що законодавець, захищаючи недієздатну особу покладає на суд обов`язок відразу у рішенні про визнання особи недієздатною вирішити питання захисту прав цієї особи шляхом призначення їй опікуна за поданням органу опіки та піклування. При цьому із змісту норм ЦК та ЦПК також вбачається вагома роль органу опіки та піклування, який зобов`язаний надати ґрунтовне подання суду щодо призначення опікуна, при цьому саме на вказаний орган покладається обов`язок знайти особу, яка за своїми якостями (стан здоров`я, родинні зв`язки тощо) найбільш ефективно для особи, визнаної недієздатною, може виконувати обов`язки опікуна. Отже призначення опікуна недієздатній особі на думку суду переслідує перш за все найважливішу ціль не залишити безправною особу, яка за своїм статусом позбавлена самостійно здійснювати свої права у суспільстві. Відповідно ч. 1 ст. 41 ЦК України над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка. Відповідно до ч. 1 ст. 300 ЦПК України, суд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна. Згідно із ч. 1 ст. 60 ЦК України, суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування. Частиною 4 статті 63 ЦК України передбачено, що опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обовязки опікуна чи піклувальника. Фізичній особі може бути призначено одного або кількох опікунів чи піклувальників (ч. 5 ст. 63 ЦК України). Із подання опікунської ради виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 8-д від 11.02.2022 року вбачається, що рада визнала за доцільне призначити опікунами над [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] та [PERSON] , [INFO] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] . З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що заяву [PERSON] та [PERSON] слід задовольнити. На підставі наведеного,

Outcome: approved