Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 червня 2014 року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 20.06.2014 уклала шлюб з відповідачем, від шлюбу мають доньку [PERSON] , [INFO] . З липня 2021 року вони припинили шлюбні стосунки, хоча мешкають разом. Сумісне життя не склалось з причин різності характерів, погляду на побудову сімейних відносин, що призвело до втрати почуттів між ними. Подальше збереження шлюбу суперечить їх інтересам та моральним засадам суспільства. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 28 лютого 2022 року сторонам надано строк для примирення 3місяці до 28 травня 2022 року. Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутність, просила позов задовольнити. В останнє судове засідання відповідач та його представник не з`явились, відповідачем подано заяву про розгляд справи у його відсутність та про визнання позову. За таких обставин, відповідно до ст.223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін та представника відповідача та відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового засідання звукозаписувальним технічним засобом. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню на підставі наступного. Сторони зареєстрували шлюб 20 червня 2014 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Солонянського районного управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 65. [INFO] у\~сторін народилась донька [PERSON] . Внаслідок відсутності взаєморозуміння сторони припинили шлюбні стосунки. Сторонам надавався строк для примирення, однак шлюбні стосунки не поновлено, позивач вважає неможливим поновлення шлюбних стосунків та наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач після клопотання представника про відкладення розгляду справи в судове засідання не з`явився, подав заяву про визнання позову. За змістом положень ч.1\~ст.24 Сімейного Кодексу України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.ч. 3, 4\~ст. 56 Сімейного Кодексу України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ч.1\~ст.110 Сімейного кодексу України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження\~шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. За вищенаведених обставин суд приходить до висновку, що шлюб сторін існує формально, подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін та їх доньки, тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Враховуючи, що позивач бажає відновити дошлюбне прізвище, після розірвання шлюбу їй необхідно відновити прізвище - [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного, ст.ст. 56, 105, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved