Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

У провадженні Першотравневого районного суду м.Чернівці перебувала вищевказана цивільна справа. Рішенням Першотравневого районного суду м.Чернівці від 10 червня 2022 року, ухваленому у вищевказаній цивільній справі, позовні вимоги [PERSON] задоволено частково, збільшено розмір стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітнього сина в розмірі 2000 гривень. 17 червня 2022 року від представника позивача через канцелярію суду надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій просив вирішити питання розподілу судових витрат, зокрема в частині стягнення витрат на правову допомогу, понесену позивачем. На підтвердження понесених витрат надав відповідні докази. Сторони у судове засідання не з`явилися. Від відповідача [PERSON] через канцелярію суду надійшли письмові заперечення в частині наявності підстав для стягнення витрат на правову допомогу, в яких просив відмовити у повному обсязі. На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України судове засідання проводилося без технічної фіксації. \~ \~ \~ \~Дослідивши подане клопотання та матеріали справи, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Так, відповідно до ч. 1-3\~ст. 270 ЦПК України\~суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати; 3) судом не вирішено питання про судові витрати; 4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених\~статтею 430 цього Кодексу. Заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. Положеннями \~ЦПК України\~визначено види судових витрат. \~ \~ \~ \~Зокрема, судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. \~ \~ \~ \~До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу (частини перша - друга\~статті 133 ЦПК України). \~ \~ \~ \~\~Як убачається з матеріалів справи, представником [PERSON] був адвокат Тельнов О.А., який діяв на підставі договору про надання правничої допомоги від 01 вересня 2021 року. \~ \~ \~ \~\~На підтвердження понесення витрат на правничу допомогу представником позивача було подано акт виконаних робіт за договором про надання правової допомоги від 20 квітня 2022 року з детальним описом робіт (наданих послуг) на суму 3000 грн. та відповідну квитанцію про оплату послуг на цю суму. Усі вищевказані витрати були пов`язані із розглядом саме цієї справи. Крім того, про надання суду відповідних доказів понесених судових витрат, представник позивача заявив у встановлений ЦПК України строк - протягом п`яти днів після постановлення судом рішення в справі. \~ \~ \~ \~Так, вирішуючи питання про розмір витрат, які підлягають стягненню слід зазначити, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. \~ \~ \~ \~\~Згідно з пунктом 4 частини першої\~статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року № 5076-VI «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»\~(далі - Закон) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. \~ \~ \~ \~\~\~Пунктом 9 частини першої\~статті 1 Закону \~встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. \~ \~ \~ \~\~Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої\~статті 1 Закону). \~ \~ \~ \~\~Відповідно до\~статті 19\~Закону \~видами адвокатської діяльності, зокрема, є: надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. \~ \~ \~ \~\~Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва на надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону ). \~ \~ \~ \~Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. \~ \~ \~ \~Крім того, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. \~ \~ \~ \~Зокрема, за змістом\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~ \~ \~ \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. \~ \~ \~ \~Відповідно до частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. \~ \~ \~ \~Згідно з частиною восьмою\~статті 141 ЦПК України,\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків\~\~тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. \~ \~ \~ \~\~Підсумовуючи, можна зробити висновок, що\~ЦПК України\~передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. \~ \~ \~ \~Оскільки представником позивача надано всі необхідні докази на підтвердження понесених позивачкою витрат на правничу допомогу, а також враховуючи те, що представник позивача у встановлений ст.141 ЦПК України строк після ухвалення рішення суду подав відповідне клопотання про ухвалення додаткового рішення, понесені витрати на правничу допомогу у розмірі 3000 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи вищевикладене та те, що під час ухвалення рішення по справі судом не вирішено питання про розподіл судових витрат, суд вважає що у справі слід ухвалити додаткове рішення. З урахуванням наведеного та

Outcome: approved