Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

27 жовтня 2021 року до Рівненського міського суду звернувся [PERSON] з позовом до ТОВ "Максіма\~клінінг сервіс" про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що він протягом останніх 10 років працював двірником у ТОВ "Максіма клінінг сервіс", перебуваючи у трудових відносинах з ТОВ "Максіма клінінг сервіс". 20.03.2021 року внаслідок нещасного випадку, а саме прибирання території торгівельного центру «Новус» в [ADDRESS] отримав травму внаслідок падіння під час прибирання та отримав закритий трансцервікальний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням. Висновком МСЕК позивачу встановлено ІІІ групу інвалідності. В зв`язку з травмою змінилися спосіб та умови життя позивача, які тягнуть за собою суттєве зниження життєвої активності, що завдає йому моральних страждань. Просить стягнути з ТОВ "Максіма клінінг сервіс" майнову шкоду в розмірі 49\~485,50 грн. та моральну шкоду у розмірі 150\~000 грн. на його користь. Крім того, просить судові витрати віднести за рахунок відповідача. Ухвалою суду від 28 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі. 23 листопада 2021 року представник відповідача подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. В обґрунтування своїх заперечень проти позову відповідач зазначив, що позивач отримав травму не під час прибирання (виконання трудових обов`язків), а внаслідок бійки з невстановленою особою. Обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, а також обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, визначені п.п.52, 53 Порядку. Відповідачем виконано вимоги Порядку №337 та складено Акт за формою Н-1, з позначкою НП. Так, на підставі\~наявних матеріалів\~розслідування,\~комісія з\~розслідування вважає,\~що нещасний\~випадок стався\~не у\~зв`язку з\~виконанням трудових\~(посадових)\~обов`язківприбиральником території\~ [PERSON] \~або його\~дій в\~інтересах підприємства,\~а врезультаті з`ясування\~між потерпілим\~та іншою\~особою стосунків\~невиробничогохарактеру» зокрема, з приводу макулатури. Таким чином,\~обставини,\~за яких\~стався нещасний\~випадок із\~ [PERSON] ,\~визнано таким,\~що непов`язаний з виробництвом, і щодо нього складається акт за формою Н-1/НП. 20.03.2021 слідчим відділом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, відомості на підставі письмової заяви [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021181010000483. Попередня правова кваліфікація ст.128 КК України, тобто необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження. На даний час досудове слідство триває та проводяться всі необхідні слідчі дії спрямовані на встановлення особи з якою у потерпілого виник конфлікт, що підтверджується листом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 22.09.2021 №18747/116/04/200-21. Отже, відповідач вважає, що усі наявні докази у своїй сукупності підтверджують, що дана подія, не є нещасним випадком, що пов`язаний з виробництвом. 13 грудня 2021 року позивач подав до суду відповідь на відзив, вказавши, що відповідач після того як стався нещасний випадок на виробництві замість належного розслідування нещасного випадку , оформляє наказ про начебто прийняття його на роботу лише на початку місяця, в якому стався нещасний випадок на виробництві. Хоча трудова книжка у відповідача знаходиться вже багато років. Після виписки з лікарні відповідач вмовив його підписати наказ про прийняття на роботу, обіцяючи відшкодувати витрати понесені ним на лікування. Проте будь яких коштів він не отримав. Вважає, що отримані ним травми були набуті під час виконання трудових обов`язків. 24 січня 2022 року представник відповідача подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому вказав, що відповідач не заперечує, факту, що позивач був працівником ТОВ «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» 20.03.2021 року, коли [PERSON] , отримав травму. Однак, позивач отримав травму не під час прибирання (виконання трудових обов`язків), а внаслідок бійки. Вважає, що матеріали справи містять достатньо доказів, що підтверджують, що дана подія, не є нещасним випадком, що пов`язана з виробництвом. Допитавши, в якості свідка [PERSON] , остання пояснила, що працювала в період 2012 року в торгівельному центрі «НОВУС», [PERSON] теж там працював, вона його неодноразово бачила як він прибирав територію. Допитавши, в якості свідка [PERSON] , свідок дала показання, що є дружиною позивача та також працювала у ТзОВ «Максіма клінінг сервіс» двірником на території торгівельного центру «НОВУС», працювали вони по черзі. В посадові обов`язки [PERSON] входило повністю прибирати територію навколо торгівельного центру. Вказала також і те, що макулатуру, яка була розкидана по території торгівельного центру він також прибирав, адже функцію, яку виконував [PERSON] є саме прибирання та тримання порядку на підконтрольній йому території. Ніколи скарг не було стосовно виконання ним своїх обов`язків. Як просили допомогти щось полагодити, він завжди допомагав, хоча це зовсім не входило в його обов`язки. Стосовно подій 20.03.2021 року зазначила, що знає лише те, що він, виконувавши свої трудові обов`язки, побачив як безхатько почав розкидати сміття та макулатуру по території, тому він зробив йому зауваження та мав на меті не допустити засмічення території торгівельного центру. Наслідком чого став конфлікт та отримані позивачем серйозні травми. На момент випадку [PERSON] не була присутня поруч, знає ситуацію лише зі слів чоловіка. Допитавши, в якості свідка [PERSON] , остання пояснила, що позивач є її батьком та дійсно працював у ТзОВ «Максіма клінінг сервіс» тривалий час. Про те, що сталось вона дізналась вже тоді, як їй зателефонували працівники швидкої допомоги та повідомили, що [PERSON] впав, самостійно піднятися не в змозі, а тому йому слід відправитись в лікарню,однак отримати медичну допомогу в закладі відмовляється. Вона пояснила працівнику швидкої допомоги, що ніяких відмов бути не може, нехай відвезуть його в лікарню, а вона тим часом швидко приїде до нього. Ій пояснили, що батько взагалі не буде ходити, або потрібна дороговартісна операція, вона довго не думаючи погодилася на проведення операції батьку. Вона зв`язалась з ТзОВ «Максіма Клінінг Сервіс» задля вирішення ситуації, що сталась з [PERSON] при виконанні своїх трудових обов`язків, де їй пояснили, що вирішать питання стосовно допомоги та задзвонять їй найближчим часом, однак не дочекавшись дзвінка були вимушені самостійно оплатити операцію та лікування батьку. Допитавши, в якості свідка [PERSON] , останій пояснив, що перебуваючи в приміщенні торгівельного центру "НОВУС", виконуючи свої трудові обов`язки, 20.03.2021 року йому надійшло повідомлення від охоронця, що до кімнати охорони підійшло два чоловіка, це був [PERSON] та невідомий чоловік. Після закінчення ним справ, почав спускатися на перший поверх. Під час його повернення до кімнати охорони, йому повідомили, що відбувається штовханина на розі торгівельного центру, він відразу ж почав\~туди бігти,\~із-за\~повороту вже\~побачив,\~що штовханина\~переросла в\~те,\~що ці\~два чоловіка\~впали.\~Почав їх\~розбороняти та\~побачив,\~що [PERSON] \~не може\~встати,\~а безхатько\~в не\~тверезому стані,\~на вигляд\~під два\~метри зросту.\~Він прогнав\~невідомого йому\~чоловіка та\~викликав швидку\~допомогу.Пояснив, що безхатькі неодноразово приходили туди по макулатуру, розкидали все сміття по території торгівельного центру, після чого [PERSON] був змушений прибирати. На його думку причиною конфлікту є те, що безхатько розкидував сміття при збиранні макулатури, задля подальшого збуту. Даний свідок пояснив, що не бачив хто почав бійку. Повідомив також і те, що камери, які знаходяться на території торгівельного центру, звуку не записують і якість відеозапису погана. Тому через що почався конфлікт стверджувати не може. Також зазначив, що безхатьки неодноразово завдавали тілесних ушкоджень [PERSON] , а охорона їх від нього проганяла та надавала допомогу. Стосовно збору [PERSON] макулатури вказав на те, що він збирав лише там, де йому було дозволено керівниками відповідних окремих магазинів, макулатуру торгівельного центру «Новус» він не забирав, вона взагалі у відповідному контейнері знаходиться, за нею слідкують, а отже фізично він її забирати не міг. Представник позивача та позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позові та просили задоволити. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та просив відмовити. Суд,\~заслухавши пояснення\~сторін та\~свідків,дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] прийнятий Товариством з обмежено відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» на посаду прибиральника території згідно наказу №3/1 - К від 26.02.2021 року (до роботи стати 01 березня 2021 року) (а.с. 55). Тобто, позивач [PERSON] офіційно з 01 березня 2021 року перебував у трудових відносинах з Товариством з обмежено відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС». На даному наказі міститься підпис [PERSON] , з наказом та правилами внутрішнього трудового розпорядку ознайомлений. Також підпис [PERSON] містится на посадовій інструкції прибиральника території від 01.03.2021 року (а.с. 56). Позивач в позові вказує, що 20.03.2021 року внаслідок нещасного випадку, а саме прибирання території торгівельного центру «Новус» в [ADDRESS] отримав травму внаслідок падіння під час прибирання (виконання трудових обов`язків) та отримав закритий трансцервікальний перелом правої стегнової кістки зі зміщенням. Довідкою до акту МСЕК серії 12 ААБ № 818046 позивачу [PERSON] встановлено ІІІ групу інвалідності довіку (а.с. 29). Згідно зі ст.ст.15,\~16 ЦК\~кожна особа має право на захист свого порушеного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду по захист свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Статтею 3 Конституції України\~визначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Стаття 46 Конституції України\~передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності. Це право гарантується загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення. Страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, є одним із видів загальнообов`язкового державного соціального страхування (ст.4 Закону України від 14 січня 1998 року № 16/98-ВР «Основи законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування»), правове регулювання якого здійснювалося, зокрема Законом України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» від 23 вересня 1999 року, який набрав чинності з 01 квітня 2001 року. Норми вказаного Закону від 23 вересня 1999 року в редакції, чинній з моменту прийняття цього Закону і до внесення змін\~Законом України від 23 лютого 2007 року №717-V, передбачали, що: відшкодування моральної шкоди застрахованим і членам їх сімей є завданням страхування від нещасного випадку (абзац 4 ст.1); у разі настання страхового випадку Фонд зобов`язаний у встановленому законодавством порядку своєчасно та в повному обсязі відшкодувати шкоду, заподіяну працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або в разі його смерті, виплачуючи йому або особам, які перебували на його утриманні, грошову суму за моральну шкоду за наявності факту заподіяння цієї шкоди потерпілому (підпункт «е» п.1 ч.1 ст.21); за наявності факту заподіяння моральної шкоди потерпілому Фондом провадиться страхова виплата за моральну шкоду (ч.3 ст.28); моральна (немайнова) шкода, заподіяна умовами виробництва, яка не спричинила втрати потерпілим професійної працездатності, відшкодовується Фондом за заявою потерпілого з викладом характеру заподіяної моральної (немайнової) шкоди та за поданням відповідного висновку медичних органів. Відшкодування здійснюється у вигляді одноразової страхової виплати незалежно від інших видів страхових виплат (ч.3 ст.34). З огляду на положення ст.ст.21, 28, 30, 34, 35 Закону України від 23 вересня 1999 року, право на отримання потерпілим страхових виплат у разі настання стійкої втрати працездатності, у тому числі виплати за моральну шкоду, виникає в особи з дня встановлення їй такої стійкої втрати працездатності вперше висновком МСЕК. Відповідно до\~статті 4 Закону України«Про охорону праці»\~державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці, соціального захисту працівників, повного відшкодування особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань. Відповідно до ст.171 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган повинен проводити розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій на виробництві відповідно до порядку, встановленого Кабінетом Міністрів України. За змістом ст.22 Закону України «Про охорону праці» роботодавець повинен організовувати розслідування та вести облік нещасних випадків, професійних захворювань і аварій відповідно до положення, що затверджується Кабінетом Міністрів України за погодженням з всеукраїнськими об`єднаннями профспілок. За підсумками розслідування нещасного випадку, професійного захворювання або аварії роботодавець складає акт за встановленою формою, один примірник якого він зобов`язаний видати потерпілому або іншій заінтересованій особі не пізніше трьох днів з моменту закінчення розслідування. У разі відмови роботодавця скласти акт про нещасний випадок чи незгоди потерпілого з його змістом питання вирішуються посадовою особою органу державного нагляду за охороною праці, рішення якої є обов`язковим для роботодавця. Рішення посадової особи органу державного нагляду за охороною праці може бути оскаржене у судовому порядку. Процедуру проведення розслідування та ведення обліку нещасних випадків, професійних захворювань і аварій, що сталися з працівниками на підприємствах, в установах та організаціях незалежно від форми власності або в їх філіях, представництвах, інших відокремлених підрозділах, визначено Порядком розслідування та обліку нещасних випадків, професійних захворювань та аварій на виробництві, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №337 від 17 квітня 2019 року (далі - Порядок). Пунктом 4 Порядку визначено, що потерпілий або працівник, який виявив нещасний випадок, гостре професійне захворювання (отруєння), чи інша особа - свідок нещасного випадку повинні вжити всіх можливих заходів, необхідних для надання допомоги потерпілому та негайно повідомити про нещасний випадок безпосередньому керівникові робіт, службі охорони праці підприємства (установи, організації) або іншій уповноваженій особі підприємства (установи, організації). Згідно пункту 8 Порядку, у разі отримання інформації про нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) від безпосереднього керівника робіт, повідомлення від закладу охорони здоров`я, заяви потерпілого, членів його сім і чи уповноваженої ним особи тощо роботодавець зобов`язаний протягом двох годин повідомити підприємствам (установам, організаціям), зазначеним в абзацах четвертому - дев`ятому цього пункту, з використанням засобів зв`язку та не пізніше наступного робочого дня надати на паперовому носії повідомлення згідно з додатком 2. Відповідно до Порядку, нещасний випадок - обмежена в часі подія або раптовий вплив на працівника небезпечного виробничого фактора чи середовища, що сталися у процесі виконання ним трудових обов`язків або в дорозі (на транспортному засобі підприємства чи за дорученням роботодавця), внаслідок яких заподіяно шкоду здоров`ю, зокрема від одержання поранення, травми, у тому числі внаслідок тілесних ушкоджень, гострого професійного захворювання (отруєння) та інших отруєнь, одержання сонячного або теплового удару, опіку, обмороження, а також у разі утоплення, ураження електричним струмом, блискавкою та іонізуючим випромінюванням, одержання інших ушкоджень внаслідок аварії, пожежі, стихійного лиха (землетрусу, зсуву, повені, урагану тощо), контакту з представниками тваринного та рослинного світу, які призвели до втрати працівником працездатності на один робочий день чи більше або до необхідності переведення його на іншу (легшу) роботу не менш як на один робочий день, зникнення тощо. Відповідно до пункту 9 Порядку, розслідування (спеціальне розслідування) проводиться у разі настання нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння), у тому числі про які своєчасно не повідомлено роботодавцю чи внаслідок яких втрата працездатності потерпілого настала не одразу. Строк давності для розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь) на виробництві становить три роки з дня їх настання. У разі встановлення факту нещасного випадку та/або гострого професійного захворювання (отруєння) рішенням суду розслідування проводиться незалежно від дати їх настання. Відповідно до п.12 Порядку, на підприємстві (в установі, організації) утворюється комісія з розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), що не підлягають спеціальному розслідуванню (далі - комісія). Обставини, за яких нещасний випадок визнається таким, що пов`язаний з виробництвом, і складається акт за формою Н-1, а також обставин, за яких нещасні випадки не визнаються такими, що пов`язані з виробництвом, визначені п.п.52, 53 Порядку. Якщо нещасний випадок та/або гостре професійне захворювання (отруєння) визнається пов`язаним з виробництвом, це позначається великою літерою П (Н-1/П), якщо не пов`язаним з виробництвом - великими літерами НП (ТІ-1/НГГ). Згідно пункту 54 Порядку, контроль за своєчасністю та об`єктивністю проведення розслідування нещасних випадків та/або гострих професійних захворювань (отруєнь), аварій, підготовкою матеріалів розслідування, веденням їх обліку, вжиттям заходів до усунення причин їх настання здійснюють Держпраці та робочі органи Фонду відповідно до компетенції. Отже, за змістом наведених вище вимог Порядку встановлення причинного зв`язку нещасного випадку, який стався з позивачем, перебуває виключно в компетенції відповідної комісії, яка призначається у встановленому порядку З оглянутого в судовому засіданні Наказу №13 TOB «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» вбачається, що на підприємстві була утворена комісія для проведення розслідування нещасного випадку, що стався на майданчику для проїзду та стоянки автомобілів на території торгового центру «НОВУС» у Рівне вул. Гагаріна, 26, у складі голови: Скеги Сергія Михайловича - менеджера ТОВ «МАКСІМА KJIIHIH СЕРВІС» особа на яку покладено функції служби охорони праці; членів комісії: [PERSON] - страхового експерта з охорони праці управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Рівненській області; Демурова Руслана Дзамбулатовича - начальника управління з питань надзвичайних ситуацій виконавчого комітету Рівненської міської ради. Комісією TOB «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» проведено розслідування нещасного випадку. Так, згідно акту №1 розслідування нещасного випадку, що стався 20.03.2021, близько 08 год. 30 хв., у товаристві з обмеженою відповідальністю «МАКСІМА КЛІНІНГ СЕРВІС» (Код ЄДРПОУ 40529259) без підпорядкування від 06 жовтня 2021 року: Комісією розглянутіта опрацьовані\~матеріали розслідування\~нещасного випадку,\~який стався\~20.03.2021,\~близько08\~год.\~30\~хв.,\~із [PERSON] ,\~прибиральником території\~ТОВ«МАКСІМА КЛШІНГ\~СЕРВІС»,\~внаслідок заподіяння\~потерпілому [PERSON] \~тілеснихушкоджень іншою особою. (а. с 57-66). На підставі\~наявних матеріалів\~розслідування,\~комісія з\~розслідування вважає,\~що нещасний\~випадок стався\~не у\~зв`язку з\~виконанням трудових\~(посадових)\~обов`язківприбиральником території\~ [PERSON] \~або його\~дій в\~інтересах підприємства,\~а врезультаті з`ясування\~між потерпілим\~та іншою\~особою стосунків\~невиробничогохарактеру» зокрема, з приводу макулатури. Таким чином,\~обставини,\~за яких\~стався нещасний\~випадок із\~ [PERSON] ,\~прибиральником території\~ТОВ «МАКСІМА\~КЛІНІНГ СЕРВІС»,\~непідпадають під\~дію п.\~52\~Порядку розслідування\~та обліку\~нещасних випадків,\~професійнихзахворювань та\~аварій на\~виробництві,\~затвердженого постановою\~Кабінету МіністрівУкраїни від\~17\~квітня 2019\~року №337.\~Отож,\~нещасний випадок\~визнано таким,\~що непов`язаний з виробництвом, і щодо нього складається акт за формою Н-1/НП Відтак, судом встановлено, що вказаний акт №1 розслідування нещасного випадку ніким не скасований та неоскаржений, а тому суд бере до уваги при встановленні обставин по справі. Суд приходить до висновку, що належних та допустимих доказів не подано та в судовому засіданні не доведено, що дана подія є нещасним випадком, що пов`язана з виробництвом. Також, 20.03.2021 року слідчим відділом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області, відомості на підставі письмової заяви [PERSON] були внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12021181010000483. Попередня правова кваліфікація ст. 128 КК України, тобто необережне тяжке або середньої тяжкості тілесне ушкодження. На даний час досудове слідство триває та проводяться всі необхідні слідчі дії спрямовані на встановлення особи з якою у потерпілого виник конфлікт, що підтверджується листом Рівненського РУП ГУНП в Рівненській області від 22.09.2021 року №18747/116/04/200-21, що знаходиться у матеріалах справи. Отже, усі наявні докази у своїй сукупності підтверджують, що дана подія, не є нещасним випадком, що пов`язаний з виробництвом. Відповідно до ч. 1 ст. 9 ЗУ «Про охорону праці», відшкодування шкоди, заподіяної працівникові внаслідок ушкодження його здоров`я або у разі смерті працівника, здійснюється Фондом соціального страхування від нещасних випадків відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Як роз`яснено у пунктах 4 та 5 зазначеної постанови Пленуму Верховного Суду України у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями (бездіяльністю) її заподіяно та якими доказами вона підтверджується. Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Відповідальність заподіювача шкоди без вини може мати місце лише у випадках, спеціально передбачених законодавством. Відповідно до частин першоїп`ятої статті 153 КЗпП України на всіх підприємствах, в установах, організаціях створюються безпечні і нешкідливі умови праці. Забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган, крім випадків укладення між працівником та власником або уповноваженим ним органом трудового договору про дистанційну роботу. Умови праці на робочому місці, безпека технологічних процесів, машин, механізмів, устаткування та інших засобів виробництва, стан засобів колективного та індивідуального захисту, що використовуються працівником, а також санітарно-побутові умови повинні відповідати вимогам нормативних актів про охорону праці. Власник або уповноважений ним орган повинен впроваджувати сучасні засоби техніки безпеки, що запобігають виробничому травматизму, і забезпечувати санітарно-гігієнічні умови, що запобігають виникненню професійних захворювань у працівників. Власник або уповноважений ним орган не вправі вимагати від працівника виконання роботи, що становить явну небезпеку для життя працівника, а також в умовах, що не відповідають законодавству про охорону праці. Працівник має право відмовитися від виконання дорученої роботи, якщо створилася виробнича ситуація, що становить небезпеку для життя чи здоров`я такого працівника або людей, які його оточують, і навколишнього середовища. Статтею 237-1 КЗпП України передбачено, що відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Відповідно до ч. 1ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З матеріалів справи безспірно вбачається, що відповідно до акту № 1 розслідування нещасного випадку, що стався 20.03.2021 року у товаристві з обмеженою відповідальністю " Максіма Клінінг Сервіс" нещасний випадок стався не у зв`язку з виконанням трудових ( посадових) обов`язків прибиральником території [PERSON] або його дій в інтересах підприємства, а в результаті з`ясування між потерпілим та іншою особою стосунків невиробничого характеру, зокрема, з приводу макулатури та що дана подія, не є нещасним випадком, що пов`язана з виробництвом, а відтак суд вважає, що не має законних підстав для відшкодування [PERSON] матеріальної та моральної шкоди з відповідача. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: dismissed