Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулась до суду із вказаною позовною заявою, посилаючись на те, що 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 81051 про стягнення з позивачки на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» заборгованості за кредитним договором № РР.КК.002/17491/06-2007 від 21 грудня 2007 року, укладеним між позивачкою [PERSON] та АТ «Родовід-банк», право вимоги за яким перейшло до відповідача на підставі договору про відступлення права вимоги № 23 від 04.07.2019 року. Сума, яка підлягає стягнення з позивачки визначена як 6209,92 грн. Приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. відкрито виконавче провадження № 68556595 на підставі виконавчого напису та звернуто стягнення на заробітну плату позивачки. Жодних повідомлень від відповідача, приватного нотаріуса та приватного виконавця позивачка не отримувала. Позивачка вважає, що вказаний виконавчий напис вчинено всупереч вимогам чинного законодавства, оскільки при вчиненні виконавчого напису не були надані первинні документи, які б свідчили про безспірність заборгованості та з дня виникнення права вимоги минуло більше трьох років. З огляду на це, у приватного нотаріуса були відсутні правові підстави для вчинення такої нотаріальної дії. Враховуючи вищевикладене, позивачка просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 19 квітня 2022 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження. Постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У визначений судом строк представником відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» відзив на позовну заяву не поданий. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Грисюк О.В., правом на подачу до суду пояснень не скористалась. Ухвалою суду від 19 квітня 2022 року зобов`язано відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» надати до суду оригінал або належним чином завірену копію кредитного договору № РР.КК.002/17491/06-2007 від 21.12.2007 року, укладеного між АТ «Родовід-Банк» та [PERSON] , розрахунок заборгованості за кредитом, оригінал або належним чином завірену копію договору про відступлення права вимоги № 23 від 04.07.2019 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал», а також інформацію про повідомлення позивачки про відступлення права вимоги. У визначений судом строк витребувані докази суду не надано, про поважні причини ненадання таких доказів суду не повідомлено. З огляду на вищевикладене, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі доказами. Позивачка, представник відповідача та третя особа в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивачкою [PERSON] до суду направлено заяву про розгляд справи у її відсутність. У своїй заяві позовні вимоги підтримала повністю, проти постановлення заочного рішення не заперечувала. В судове засідання представник відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» повторно не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Представник відповідача про причини неявки в судові засідання суд не повідомив, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзиву на позов до суду не подав. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзиву до суду не подав та позивачка не заперечує проти такого вирішення справи. Третя особа приватний нотаріус Грисюк О.В. заяв чи клопотань до суду не направила. Дослідивши докази, з`ясувавши усі обставини справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Суд встановив, що 21 грудня 2007 року між АТ «Родовід-банк» та позивачкою [PERSON] укладено кредитний договір № РР.КК.002/17491/06-2007. 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 81051 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» заборгованості за вказаним кредитним договором. Сума, яка підлягає стягнення з позивачки визначена як 6209,92 грн. На підставі виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68556595 про стягнення з [PERSON] на користь відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» кредитної заборгованості та накладено арешт на кошти боржника (копії матеріалів виконавчого провадження - а.с.8-15). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. У правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі N 754/9711/14-ц зазначено, що з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1. Порядку нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Підпунктом 3.2 п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Такий висновок міститься в Постанові Верховного Суду від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19), який суд застосовує до даних спірних правовідносин. Судом встановлено, що кредитний договір нотаріально не посвідчений. На спростування цього відповідачем нотаріально посвідчений кредитний договір не наданий. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню ( постанова Верховного Суду від 23.06.2020 у справі N 645/1979/15-ц). Крім того, відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» нотаріусу для вчинення виконавчого напису не надані документи на підтвердження безспірності заборгованості, що свідчить про недотримання умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Також з дня виникнення у стягувача права вимоги минуло три роки. Кредитний договір укладений 21 грудня 2016 року, кінцевий строк повернення кредиту до серпня 2016 року, право вимоги виникло у серпні 2016 року, в свою чергу виконавчий напис вчинений нотаріусом тільки 12 червня 2021 року. Отже, виконавчий напис було вчинено з пропуском трирічного строку з моменту виникнення права вимоги, що є самостійною та достатньою підставою визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне позов [PERSON] задовольнити та визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Грисюк О.В. № 81051 від 12 червня 2021 року, таким, що не підлягає виконанню. В частині розподілу судових витрат, суд приходить до наступного. За подачу позовної заяви позивачкою сплачено судовий збір в сумі 992 грн 40 коп (квитанція - а.с.16). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на вищезазначене, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт-Капітал» на користь позивачки [PERSON] судовий збір в сумі 992 грн 40 коп. На підставі викладеного,

Outcome: approved