Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави звернувся позивач - [PERSON] до відповідачів - [PERSON] , [PERSON] , третя особа Департамент з питань реєстрації Управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб, про визнання особи такою, що втратила право користування. На обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, що є власником квартири за адресою [ADDRESS] , на підставі договору дарування від 19.08.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітохою Ю.М. за реєстровим номером 7486. За цією адресою також зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , які були сім`єю з дарувальником, але внаслідок розладу відносин не проживають в будинку з 2017 року, матеріальних витрат на догляд та/або утримання будинку не несуть, інших угод щодо можливості проживання у зазначеному житловому приміщенні не укладалось, а тому позивач вважає, що право користування вищезазначеної квартири у відповідачів припинилося. Відповідачі не є членами сім`ї позивача. Факт реєстрації відповідачів у спірній квартирі порушує право позивача на користування і розпорядження належним майном, створює суттєві незручності, є тягарем та тягне додаткові витрати на утримання житла, тому вона змушена звернутися до суду із вказаним позовом. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави 13.12.2021 р. відкрито провадження за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. Позивачка в судовому засіданні наполягала на задоволенні позовних вимог, просила позов задовольнити. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Заяви про розгляд справи за їх відсутності від відповідачів не надходило. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову з наступних підстав. Судом встановлено, що будинок за адресою: [ADDRESS] , належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі Договору дарування від 19.08.2021 року, що посвідчений приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Цвітохою Ю.М. за реєстровим номером 7486. Вказане підтверджується Витягом з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності на житловий будинок №271563824 від 20.08.2021 року. Копією витягу із домової книги щодо прописки громадян, які проживають у будинку [ADDRESS] підтверджується, що у зазначеному будинку зареєстровані відповідачі, а саме: [PERSON] , [PERSON] .. Відповідно до вимог ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні", зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Стаття 317 ЦК України\~вказує, що право власності являє собою право користування, володіння та розпорядження майном. Також відповідно до\~ст. 41 Конституції України, ст.ст.\~321,\~387 ЦК України\~власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а захист права власності забезпечується державою. Забезпечуючи гарант захисту права власності, законодавець надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, навіть якщо ці порушення поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені ст.ст.\~16,\~386,\~391 ЦК України. Згідно зі\~ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини, розпоряджатися житлом на власний розсуд. Відповідно до положень\~ст. 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. З матеріалів\~справи встановлено,\~що відповідачі\~не проживають\~за місцем\~реєстрації,\~що передбачено частинами першою, другою та третьою\~статті 29 ЦК України, де сказано, що\~місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Суд вважає, що реєстрація відповідачів за вказаною адресою порушує права позивача як власника майна, яка вимушена сплачувати за утримання житлового будинку у більшому розмірі, фактично з урахуванням осіб, які не проживають у ньому, а також перешкоджає в повному обсязі володіти, користуватися та розпоряджатися правом власності. Жодних належних та допустимих доказів на спростування вказаних вище обставин, відповідачі до суду не подали. Відтак суд вважає обґрунтованими вимоги позивача про визнання відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням і задовольняє позов повністю. На підставі ст.41 Конституції України, ст.ст.\~316,317,325,\~383,\~386,391 ЦК України,

Outcome: approved