Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, зареєстрованого 21 грудня 2001 року Покровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Кривому Розі Криворізького району Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 1009. В обгрунтуваня вказав, що розбіжності у поглядах на життя та погані взаємовідносини призвели до припинення спілкування як подружжя. На ґрунті сімейно-побутових проблем та діаметрально-протилежних поглядів на сімейне життя розвинулась неприязнь одне до одного, втрачено почуття любові, поваги та взаєморозуміння. На переконання позивача подальше сумісне життя і збереження сім`ї є неможливим. Вони не проживають разом як чоловік та дружина, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, не піклуються один про одного та взагалі не підтримують шлюбних відносин із квітня 2021 року. За таких обставин, позивач вважає, що збереження сім`ї, примирення та подальше спільне проживання між ними неможливе і просить суд розірвати шлюб між ним та відповідачкою, не застосовуючи при цьому заходів та не визначаючи часу на примирення. В судове засідання сторони не викликалися. Відзиву на позов від відповідачки не надійшло, а отже вона не скористався своїм правом подачі відзиву у встановленим відповідно до ухвали судді про відкриття провадження строк . Відповідачка скористалася правом визначеним п.1 ч. 2 ст. 49 ЦПК , а саме повністю визнала заявлені позивачем вимоги, про що надала суду відповідну заяву. Згідно до ч.8 ст.178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Суд, дослідивши матеріали справи в порядку спрощеного позовного провадження, дійшовнаступних висновків. Як встановлено в судовому засіданні і вбачається з матеріалів справи, а саме із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 20.05.2022 року, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 21 грудня 2001 року(ас 3). А згідно з копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 24.12.2015 року від даного шлюбу сторони мають спільного малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Враховуючи, що сторони не проживають разом тривалий проміжок часу, не відновлюють сімейних відносин, не згідні на примирення, що свідчить про стійкий розлад подружніх стосунків та те, що шлюб існує формально і сім`ю зберегти неможливо, тому позов слід задовольнити. Згідно до ст.113 СК України, суд вважає можливим залишити відповідачці прізвище, яке вона отримала у зв`язку з реєстрацією даного шлюбу, тобто " [PERSON] ", за відсутності інших клопотань від останньої. Питання розподілу судових витрат сторонами не ставилося. На підставі викладеного, ст.105, 110,112 СК України,

Outcome: approved