Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

До Оратівського районного суду Вінницької області 04.01.2022 року надійшла позовна заява Акціонерного Товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості. Позивач свої вимоги обґрунтував тим, що [PERSON] до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 18.06.2010 року. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердила, що її заява разом із «Умовами та правилами надання банківських послуг», та «Тарифами» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг. 18.06.2010 року відповідачем також була підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна», 30 днів пільгового періоду». У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору у відповідача станом на 07.12.2021 року виникла заборгованість за кредитом у розмірі 23426,98 грн, з яких: 19347,03 грн заборгованість за тілом кредиту в т.ч.: 12366,51 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 6980,52 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 800,31 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 3279,64 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії, тому позивач звернувся до суду із вказаним позовом та просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість в розмірі 23426,98 грн за кредитним договором та суму сплаченого судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позивачем АТ КБ «ПриватБанк» було подано клопотання від 15.12.2021 року про розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження без виклику осіб. Ухвалою суду від 22.02.2022 року провадження у справі № 141/7/22 відкрито, розгляд справи призначено на 22.03.2022 року. Судове засідання, призначене на 22.03.2022 року, було відкладено на 22.04.2022 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу [PERSON] повідомлення про дату та місце судового засідання. Ухвалою суду від 22.04.2022 року відкладено розгляд цивільної справи № 141/7/22 на 27.05.2022 року. Судове засідання, призначене на 27.05.2022 року, було відкладено на 22.06.2022 року у зв`язку з відсутністю відомостей щодо вручення відповідачу [PERSON] повідомлення про дату та місце судового засідання. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, належним чином повідомлялася про час, день та місце розгляду справи, шляхом скеровування судових повісток по місцю реєстрації. \~ \~ \~ \~При цьому, конверт з кореспонденцією в черговий раз надісланий на адресу реєстрації відповідача [PERSON] \~( [ADDRESS] ) повернуто до суду з відміткою «не проживає». За змістом пунктів 116, 117 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 р. № 270\~у разі невручення рекомендованого листа з позначкою "Судова повістка" з поважних причин рекомендований лист разом з бланком повідомлення про вручення повертається за зворотною адресою не пізніше ніж через п`ять календарних днів з дня надходження листа до об`єкта поштового зв`язку місця призначення із зазначенням причин невручення. Поштові відправлення повертаються об`єктом поштового зв`язку відправнику у разі, зокрема, закінчення встановленого строку зберігання. Відповідно до ч. 2, 4, 6, 7 ст.\~128\~ЦПК\~України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є не обов`язковою. Судові повідомлення здійснюються судовими повістками-повідомленнями. Судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Згідно п. 4 ч. 8 ст.\~128\~ЦПК\~України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Отже, у разі якщо судове повідомлення направлено судом за належною адресою, тобто повідомленою суду стороною чи встановленою судом інформацією про зареєстроване місце проживання (перебування) фізичної особи, і повернуто відділом поштового зв`язку з посиланням на відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, відмовою адресата від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається що адресат повідомлений про вчинення відповідної процесуальної дії. При цьому, матеріали справи містять повідомлення про вручення поштового відправлення про розгляд справи на 22.04.2022 року, в якому містяться відомості про вручення судової повістки матері відповідача [PERSON] . Окрім того, 21.04.2022 року до суду надійшла заява [PERSON] , яка є матір`ю відповідача у справі № 141/7/22 [PERSON] , про відкладення розгляду справи. В обгрунтування заяви [PERSON] зазначила, що відповідач у справі № 141/7/22, її донька [PERSON] на даний час перебуває за кордоном, а тому, у зв`язку з введенням військового стану на території України, просить відкласти розгляд справи на іншу дату. Відповідно до ч. 3 ст. 130 ЦПК України, якщо особу, якій адресовано судову повістку, не виявлено в місці проживання, повістку під розписку вручають будь-кому з повнолітніх членів сім`ї, які проживають разом з нею. У такому випадку особа, якій адресовано повістку, вважається належним чином повідомленою про час, дату і місце судового засідання, вчинення іншої процесуальної дії. Отже, виходячи з вищевказаного відповідач [PERSON] була належним чином повідомлена про розгляд вищевказаної цивільної справи, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Згідно ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Також суд зазначає, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 року, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Перебіг строків судового розгляду у цивільних справах починається з часу надходження позовної заяви до суду, а закінчується ухваленням остаточного рішення у справі, якщо воно не на користь особи (справа "Скопелліті проти Італії" від 23.11.1993), або виконанням рішення, ухваленого на користь особи (справа "Папахелас проти Греції" від 25.03.1999). Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду неефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод (параграфи 66, 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). У рішеннях Європейського суду з прав людини у справі "Шульга проти України" та справі "Красношапка проти України" зазначено, що роль національних суддів полягає у швидкому та ефективному розгляді справ та організовувати судові провадження таким чином, щоб вони були без затримок та ефективними.\~ До того ж організація провадження таким чином, щоб воно було швидким та ефективним, є завданням саме національних судів (див. рішення Суду у справі Білий проти України, no. 14475/03, від 21.10.2010). Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи отримання сторонами ухвали суду, в якій встановлено час на вчинення процесуальних дій, з огляду на наявність доказів завчасного її отримання, та у зв`язку з неподанням відповідачем у визначений ухвалою суду строк ні відзиву на позов, ні клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, справа розглядається за наявними матеріалами у відповідності до положень ст.ст. 178, 279 ЦПК України. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. 18.06.2010\~року між\~АТ КБ\~«Приватбанк» та\~ [PERSON] укладено договір № б/н шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов\~та Правил\~надання банківських послуг у\~Приватбанку,\~згідно якої\~остання отримала кредитну картку. Згідно інформації, викладеної у анкеті-заяві № б/н від 18.06.2010 року, [PERSON] підтвердила, що підписанням анкети-заяви вона приєдналася до Умов та правил надання банківських послуг, які розміщено на офіційному сайті банку в мережі інтернет за адресою privatbank.ua., та що ця заява разом із Тарифами становить між нею та банком договір банківського обслуговування. Банк, звертаючись до суду з позовом, надав до кредитного договору паспорт споживчого кредиту, довідку про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду, Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua. Як вбачається з наявного в матеріалах справи підписаного відповідачем паспорту споживчого кредиту, а також довідки про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду, у них визначені, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, тип процентної ставки, порядок повернення кредиту, додаткова інформація та інші важливі правові аспекти. Суд вважає, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження факту отримання відповідачем кредиту, про що свідчить анкета-заява від 18.06.2010 року про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в Приватбанку, яка підписана [PERSON] , розрахунок заборгованості за кредитним договором, виписка за договором № б/н, з якої достеменно вбачається, що позичальник користувалася грошима та частково сплачувала заборгованість. Як вбачається з довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної картки, оформленої на [PERSON] (договір № б/н), 18.06.2010 року [PERSON] було встановлено кредитний ліміт, який в подальшому було збільшено до 20000,00 грн., а 22.04.2021 року зменшено до 0,00 грн. Відповідно до довідки, виданої АТ КБ «ПриватБанк», між ним та [PERSON] був підписаний кредитний договір № б/н, за яким останній було надано кредитні картки номер [NUMBER] відкрита 18.06.2010 року, термін дії 01/14; 13.12.2010 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 09/14; 18.07.2014 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 07/18; 24.10.2014 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 07/18; 18.09.2014 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 09/18; 18.09.2014 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 09/18; 22.02.2017 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 07/20; 26.05.2017 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 05/21; 30.08.2017 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 05/21; 29.03.2021 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 10/24; 03.03.2021 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 11/24; 09.03.2021 року було надано кредитну картку номер [NUMBER] , термін дії 11/24. Згідно наданого банком розрахунку, заборгованість [PERSON] за вказаним кредитним договором станом на 07.12.2021 року становить 23426,98 грн, з яких: 19347,03 грн заборгованість за тілом кредиту в т.ч.: 12366,51 грн заборгованість за поточним тілом кредиту; 6980,52 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 800,31 грн заборгованість за нарахованими відсотками; 3279,64 грн заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625; 0,00 грн нарахована пеня; 0,00 грн нараховано комісії. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання за договором, відкривши відповідачу картковий рахунок, встановивши кредитний ліміт, а також надавши відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. У свою чергу, відповідач в порушення умов договору не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, у зв`язку із чим станом на 18.06.2010 року допустив заборгованість в розмірі 23426,98 грн. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. Відповідно до ч. 1, 2 ст.\~207\~ЦК\~України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). При укладенні договору сторони керувалися ч.1 ст.634 ЦК України. Відповідно до вимог ст.\~628\~ЦК\~України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Частиною 1 ст.\~638\~ЦК\~України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У ст.\~526\~ЦК\~України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст.\~1054\~ЦК\~України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Частиною 2 ст.\~1054\~ЦК\~України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст.\~633\~ЦК\~України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.\~634\~ЦК\~України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633, 634\~ЦК\~України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Саме такий висновок зроблений Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 03 липня 2019 року, справа № 342/180/17. Відповідачу було 18.06.2010 року відкрито кредитний рахунок на підставі анкети-заяви, підписаної 18.06.2010 року, та 18.06.2010 року встановлено початковий кредитний ліміт. Відповідно до ст.\~81\~ЦПК\~України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. А тому посилання позивача на те, що підписана довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду та паспорт споживчого кредиту свідчить про погодження всіх істотних умов договору, суд вважає необґрунтованими, оскільки анкета-заява не містить відомостей про те, яку саме картку отримав відповідач, не зазначено розміру кредитного ліміту, крім того паспорт споживчого кредиту містить зауваження, що інформація, яка зазначена в паспорті, зберігає чинність та є актуальною до 13.04.2021 року, тоді як цей паспорт був підписаний позичальником 29.03.2021 року, поряд з цим, зі змісту споживчого паспорту слідує, що умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому паспорті, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо, також відсутні дані щодо фактичного ліміту, встановленого на конкретній кредитній картці, також зазначено, що обчислення реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача є репрезентативними та базуються на обраних споживачем умовах кредитування та припущенні, що договір про споживчий кредит залишатиметься чинним протягом погодженого строку. Отже, зазначений паспорт споживчого кредиту містить узагальнену інформацію про умови кредитування та орієнтовану загальну вартість кредиту та передує укладенню основного кредитного договору з позичальником і сам по собі не може вважатися умовами кредитного договору чи його частиною до укладення основного договору про споживчий кредит, якого між сторонами укладено не було, а надана позивачем анкета-заява про приєднання до банківських послуг від 18.06.2010 року, довідка про умови кредитування з використанням кредитки "Універсальна", 30 днів пільгового періоду та витяги з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, які викладені на банківському сайті https://privatbank.ua, не є договором про споживчий кредит у розумінні Закону України «Про споживче кредитування». Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, провадження №14-131цс19, зауважила на тому, що роздруківка із сайту позивача не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена щодо укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяги з Тарифів і з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком, розмірах і порядках нарахування. Отже, позов в частині стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом в загальному розмірі 4079,95 грн задоволенню не підлягає. Зі змісту укладеного між сторонами кредитного договору від 18.06.2010 року у вигляді заяви-анкети вбачається, що він не містить строку повернення кредиту (користування ним). Однак, враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч. 2 ст.\~530\~ЦК\~України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, які підлягають захисту шляхом зобов`язання боржника виконати обов`язок з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Таким чином, з [PERSON] підлягає до стягнення заборгованість за кредитним договором у розмірі 19347,03 грн (в тому числі 12366,51 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 6980,52 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту). Згідно з ч.ч. 1, 2 ст.\~141\~ЦПК\~України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно пункту 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014 №10, вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша статті 141 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір. З урахуванням вимог ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сума судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1874,66 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial