Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

16 березня 2022 року орган опіки та піклування виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів та передачу малолітньої дитини органу опіки та піклування. В обґрунтування позову орган опіки та піклування посилається на те, що [PERSON] є матір`ю малолітнього [PERSON] , [INFO] . Батько дитини [PERSON] записаний відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України за вказівкою матері. В зв`язку з невиконанням відповідачкою батьківських обов`язків у відношенні малолітньої дитини, зловживанням останньою алкогольними напоями, веденням аморального способу життя, відсутністю належних умов для проживання та виховання дитини, сім`я [PERSON] з 24.03.2020 перебуває на відповідному обліку в «Центрі надання соціальних послуг» Юр`ївської селищної ради. Відповідачка неодноразово попереджалася про необхідність виконання обов`язків щодо дотримання прав дитини згідно з законодавством України, його належного утримання та виховання, але відповідних заходів нею не вжито. Також за невиконання батьківських обов`язків мати неодноразово притягувалась до адміністративної відповідальності. Враховуючи зазначене, орган опіки та піклування просить позбавити [PERSON] батьківських прав стосовно малолітньої дитини, стягнути з неї аліменти на утримання в розмірі 1/4 частки всіх видів заробітку (доходу) відповідачки, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, а також передати дитину органу опіки та піклування. 18.03.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. 06.05.2022 підготовче провадження закрито та призначено судовий розгляд цивільної справи. В судовому засіданні представник позивача органу опіки та піклування виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради та представник третьої особи служби у справах дітей Юр`ївської селищної ради заявлені позовні вимоги підтримали повністю. Відповідачка [PERSON] заперечувала проти задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, допитавши свідків, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд дійшов таких висновків. Судом встановлено, що [PERSON] є матірю [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 26.04.2016, виданим Юрївським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с. 14). За інформацією Юр`ївської селищної ради Павлоградського району Дніпропетровської області [PERSON] зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] . Відомості про батька внесені відповідно до ч.1 ст. 135 Сімейного кодексу України (а.с. 50). Відповідно до наказу № 28 від 24.03.2020 сім`я перебуває під соціальним супроводом КУ «Центр надання соціальних послуг» Юр`ївської селищної ради з метою подолання складних життєвих обставин (а.с.15). Згідно з наказом служби у справах дітей Юр`ївської селищної ради від 26 лютого 2021 року № 71 [PERSON] взятий на облік служби у справах дітей, як дитина, що перебуває у складних життєвих обставинах (а.с.\~18). За період 2020-2022 роки матеріально-побутові умови проживання сім`ї неодноразово обстежувала комісія у складі представників органу опіки та піклування, соціальних служб та поліції, в результаті чого складено ряд актів про те, що умови проживання малолітньої дитини є незадовільними, в будинку безлад, розкидані речі, брудна білизна, немитий посуд, немає їжі, мати часто знаходиться в стані алкогольного сп`яніння, відсутні умови для повноцінного розвитку та навчання дитини, яка до того ж не відвідує з 16.09.2021 заклад дошкільної освіти (а.с. 16, 17, 25, 32-35, 37-38). Навіть під час розгляду питання про позбавлення батьківських прав відповідачка не вжила заходів щодо створення належних умов для свого сина, про що свідчить акт обстеження, складений 22.06.2022 (а.с. 102). З метою спонукання матері до належного виконання своїх обов`язків з виховання та утримання дитини [PERSON] неодноразово викликали на засідання колегіальних органів з питань захисту прав дітей, матері надавались рекомендації щодо необхідності створення умов для проживання дитини, припинення вживання алкогольних напоїв, влаштування на роботу та належного догляду за малолітнім сином, вона попереджалась про передбачені законодавством наслідки невиконання батьківських обов`язків (а.с. 19-24, 26-30, 39-46). [PERSON] протягом 2020-2022 років неодноразово притягувалася до адміністративної відповідальності за неналежне виконання батьківських обов`язків, що підтверджується постановами Юр`ївського районного суду Дніпропетровської області (а.с. 52-53, 74). Крім того, при розгляді справи відносно відповідачки знову складений протокол про адміністративне правопорушення за ч.\~2 ст. 184 КУпАП за те, що вона 12.06.2022 ухилилась від виконання батьківських обов`язків з виховання [PERSON] , а саме, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, не здійснювала належний догляд за дитиною, внаслідок чого малолітній хибно викликав спеціальні служби (а.с. 93-101). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, визначає, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно зі ст. 18 Конвенції про права дитини, прийнятої резолюцією 44/25 Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1989 року та ратифікованою Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року, яка набула чинності для України 27 вересня 1991 року, батьки несуть відповідальність за виховання дитини, її інтереси повинні бути предметом їх основного піклування. Згідно зі ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечувати здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Норми цієї статті зобов`язують батьків виховувати у дітей працелюбність, почуття доброти, милосердя, шанобливе ставлення до старших. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 164 СК України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування. Ухилення батьків від виконання обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до сімейного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконавчого комітету Юр`ївської селищної ради від 15.02.2022 орган опіки та піклування вважає доцільним позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітньої дитини (а.с. 47-49). Як встановлено в судовому засіданні, відповідачка свідомо нехтує своїми батьківськими обов`язками, вихованням та матеріальним утриманням дитини не займається, не турбується про нього, не піклується про здоров`я, фізичний та моральний розвиток. Доказів, які б спростовували дані обставини, або на підтвердження поважності причин невиконання батьківських обов`язків відповідачка не надала. Натомість допитані\~як свідки\~ [PERSON] \~(соціальний\~працівник)\~та [PERSON] \~(поліцейський\~офіцер громади), підтвердили факти доволі тривалого (протягом 2,5 років) неналежного виконання матір`ю своїх обов`язків по догляду за дитиною. Зокрема, свідки показали, що в будинку, де мешкає дитина разом з матір`ю, не створені нормальні санітарно-гігієнічні умови для проживання, навчання та розвитку, мати майже постійно перебуває в стані сильного алкогольного сп`яніння, внаслідок чого хлопчик залишається голодний та без нагляду, що в свою чергу створює загрозу його життю та здоров`ю. В присутності дитини співмешканець відповідачки вчиняв фізичне та психологічне насильство відносно останньої. Проведена з сім`єю [PERSON] протягом більше двох років соціальна робота не призвела до покращення ситуації з належним виконанням батьківських обов`язків відповідачкою. Свідок [PERSON] (старший повнолітній син відповідачки) також надав показання, що [PERSON] часто разом зі своїм співмешканцем вживала алкоголь і в стані сп`яніння не здатна належним чином піклуватись про [PERSON] , який зазвичай знаходиться у родичів сім`ї, які про нього піклуються. З метою дотримання положень статті 171 СК України щодо врахування думки дитини при вирішенні питань, що стосуються її життя, судом вислухана думка малолітнього [PERSON] щодо позбавлення її батьківських прав. З пояснень дитини виходить, що [PERSON] вживає алкогольні напої, при цьому, перебуваючи в стані сп`яніння, не дбає про його виховання, навчання та утримання, залишає без нагляду навіть у нічний час. Бували випадки, коли мати допускала застосування фізичного насильства відносно хлопчика з боку співмешканця. Така поведінка відповідачки свідчить про її стійке свідоме небажання доглядати за своїм малолітнім сином, виховувати дитину та піклуватись про нього. Виходячи з інтересів дитини, з урахуванням того, що відповідачка свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню дитини без поважних причин, суд вважає необхідним позбавити її батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] . Суд окремо зауважує, що само по собі працевлаштування [PERSON] за відсутності прагнення та докладання зусиль до належного виконання батьківських обов`язків, а також за відсутності бажання лікуватись від алкогольної залежності не можна вважати підставою для відмови в задоволенні позову. Суд також\~вирішує питання\~про стягнення\~з відповідачки\~аліментів на\~дитину на\~підставі ч.ч.\~2\~та 3\~ст.\~166\~СК України,\~за якими\~особа,\~позбавлена батьківських\~прав,\~не звільняється\~від обов`язку\~щодо утримання\~дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Відповідачка зі своєї сторони доказів на підтвердження неможливості сплачувати аліменти на свою дитину в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не надала. Тому суд вважає, що [PERSON] має можливість надавати утримання дитині. Право дитини на такий рівень життя, що необхідний для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, закріплено в ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства». При визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини та відповідачки. Також суд звертає увагу, що відповідачка є працездатною, не скористалась своїм правом на подання до суду заперечень проти позову та доказів, на яких вони ґрунтуються, та не надала суду відомостей щодо свого майнового стану, стану здоров`я чи інших відомостей, які впливають на визначення розміру аліментів. На підставі ст.ст. 182, 183 Сімейного кодексу України суд встановлює аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття. Вказаний розмір аліментів суд вважає достатнім для задоволення розумних потреб дитини. Також суд звертає увагу відповідачки, що за положеннями ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим кодексом. Крім того, суд роз`яснює відповідачці норми ст. 169 СК України, за якими мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Відповідно до ч. 5 ст. 167 СК України якщо дитина не може бути передана бабі, дідові, повнолітнім братам та сестрам, іншим родичам, мачусі, вітчиму, вона передається на опікування органу опіки та піклування. Враховуючи, що відомості про батька в свідоцтві про народження [PERSON] записані за заявою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України, а інші родичі не виявили бажання взяти хлопчика під опіку, суд вважає необхідним передати малолітнього під опіку органу опіки та піклування. Вирішуючи при ухваленні рішення питання про розподіл судових витрат між сторонами, суд бере до уваги, що згідно з п. 14 ч. 2\~ст. 3 Закону України «Про судовий збір» позивач не сплачував судовий збір при зверненні до суду, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідачки в дохід держави.

Outcome: approved