Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач [PERSON] , через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості за договором позики грошей. Свої вимоги мотивує тим, що 13.07.2020 року між ним та відповідачкою [PERSON] було укладено договір позики грошей у сумі 105600 гривень. Відповідно до умов договору позики сторони домовились, що позичальник зобов`язаний повернути кошти в повному обсязі до 13.01.2021 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Позивач виконав умови договору позики та передав [PERSON] грошові кошти, про отримання яких відповідачкою була написана розписка. У п.3.2 Договору позики міститься графік повернення позиченої суми. Проте, відповідачка свої зобов`язання належним чином не виконала, від взятих на себе зобов`язань ухиляється, станом на день подання позовної заяви до суду [PERSON] не здійснено всіх виплат для погашення заборгованості. Крім того, позивач зазначає, що 13.07.2020 року між ним та [PERSON] було укладено договір поруки №20/07/13, відповідно до якого, поручитель поручається перед позикодавцем за виконання позичальником та його правонаступниками зобов`язань за договором позики від 13.07.2020 із всіма додатковими угодами до нього в повному обсязі враховуючи і всі можливі штрафні санкції. Згідно вказаного договору, поручитель ознайомлений з його умовами та у випадку порушення позичальником зобов`язань за договором, позичальник та поручитель відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники. Відповідачі борг позивачу не повернули, від зустрічі відмовляються. Згідно умов договору, якщо позичальник не поверне позикодавцю позику у встановлений строк, позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою, неустойку та штрафні санкції у примусовому порядку. Відповідно до розрахунку заборгованості позивача, сума пені від суми невиконаного зобов`язання становить 2142051, 38 гривень, штраф у розмірі 5% від суми позки становить 15840 гривень, сума штрафу за кожен день прострочення складає 36800 гривень. Отже, загальна сума заборгованості за договором позики перед позивачем складає 2257132, 95 гривень. Проте, позивач враховуючи, що сума штрафних санкцій значно перевищує суму боргу 62441 грн. 57 коп., зменшив розмір нарахованої пені та штрафу і встановив її у сумі 62\~441,57 гривень. Зважаючи, що відповідачі добровільно не виконують взяті на себе зобов`язання, позивач просить у судовому порядку стягнути з них солідарно на його користь заборгованість за договором позики в розмірі 124883, 14 гривень, яка складається з : 62441 грн. 57 коп. - заборгованість за основною сумою боргу за договором позики та 62441 грн. 57 коп. - штрафних санкцій та пені, а також просить стягнути з відповідачів витрати понесені позивачем на професійну правничу допомогу в сумі 28000 гривень та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1248, 83 гривень. Ухвалою від 05.01.2022 року було відкрито спрощене позовне провадження у даній справі та прийнято рішення про розгляд справи з повідомленням сторін. Сторони в судове засідання не з`явилися. Представник позивача надав клопотання про розгляд справи без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять їх задовольнити. Не заперечують проти заочного розгляду справи. Відповідачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, причини неявки не повідомила, клопотань від неї не надходило, відзиву на позов не подавала. Відповідач [PERSON] вважається належним чином та своєчасно повідомленою про дату, час і місце слухання справи відповідно до приписів ч.8\~ст.128\~ЦПК України за зареєстрованим у встановленому законом порядку її місцем проживання. Крім того, вона викликалася у попередні судові засідання шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, але у судове засідання не з`являлася, причин неявки не повідомляла, відзиву на позов не подала. Будь-яких клопотань від неї не надходило. Зважаючи на таку позицію відповідачів, суд доходить висновку про можливість проведення заочного розгляду справи. З письмової згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням\~ст.280 ЦПК України. У відповідності до ч.2\~ст.247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов належить задовольнити з таких підстав. Як встановлено судом, 13.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] у м.Київ було укладено Договір позики грошей (далі Договір), за яким позикодавець передав, а позичальник прийняв у власність грошову суму в розмірі 105600 гривень. Сторони домовилися, що позичальник зобов`язаний повернути таку ж суму грошових коштів в повному обсязі в строк до 13.01.2021 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін. Пункт 3.2 Договору містить графік повернення позичальником позиченої суми. Пунктами 7,8 Договору визначено порядок нарахування та стягнення неустойки у разі неналежного виконання зобов`язання за договором (а.с.34-35). Згідно розписки від 13.07.2020, [PERSON] у м.Київ отримала від [PERSON] грошові кошти у розмірі 105600 гривень (а.с.37). 13.07.2020 року між [PERSON] та [PERSON] у м.Київ було укладено договір поруки №20/07/13. Відповідно до умов цього Договору поручитель поручається перед позикодавцем за виконання позичальником та його правонаступниками зобов`язань за Договором позики від 13.07.2020 із всіма додатковими угодами до нього, в повному обсязі. Згідно п.п.1.2,1.3,1.4 вказаного договору, поручитель ознайомлений з його умовами та у випадку порушення позичальником зобов`язань за договором, позичальник та поручитель відповідають перед позикодавцем як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед позикодавцем в тому ж розмірі, що і позичальник, включаючи сплату усієї суми позики, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків. За цим договором поручитель поручається перед позикодавцем за виконання зобов`язань позичальником по всіх наданих позичальнику грошових коштах за позикою (а.с.36). Згідно розрахунку заборгованості за Договором позики грошей, наданого позивачем, сума простроченої заборгованості [PERSON] складає 62441,57 гривень, кількість прострочених днів 404, пеня у розмірі 10 % передбачена п.8 Договору позики складає 2139467,65 гривень (а.с.15). Однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, згідно з п.1 ч.2\~ст.11 ЦК України, є договір який в силу вимог ч.1\~ст.629 ЦК України\~є обов`язковим для виконання сторонами. Статтею 202 ЦК України\~визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої\~статті 207 ЦК України,\~\~правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ч. 1\~ст. 626 ЦК України,\~договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх умов договору (ч. 1\~ст. 638 ЦК України). Правовими нормами ч. 1\~ст. 628 ЦК України\~визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України). Відповідно до\~ст. 509 ЦК України,\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно із\~ст.526 Цивільного кодексу України,\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог\~відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Стаття 530 ЦК України\~встановлює, що якщо в зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Частиною 1 ст.545 ЦК України визначено, що прийнявши виконання зобов`язання, кредитор повинен на вимогу боржника видати йому розписку про одержання виконання частково або в повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 610 ЦК України,\~порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У судовому засідані було встановлено, що пунктами 3,7,8 Договору позики передбачено, що позичальник зобов`язується повернути отримані грошові кошти не пізніше 13.01.2021 року включно, який може бути продовжений за взаємною згодою сторін, а у разі неповернення позики у встановлений строк позикодавець вправі стягнути заборгованість за позикою, пеню у розмірі 10% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення, штраф у розмірі 5% від суми позики. Як вбачається із досліджених у судовому засіданні доказів наданих позивачем, відповідачі у односторонньому порядку відмовилися від виконання договірних зобов`язань, а саме не повернули грошові кошти, що були попередньо отримані відповідачкою [PERSON] згідно умов договору позики від 13.07.2020. Строк для повернення коштів продовжений не був. Відповідно до ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України, обов`язок доказування обставин, які мають значення для справи та на які сторони посилаються в обґрунтування своїх вимог та заперечень, покладається на сторони. Відповідно до\~ст.ст. 1046, 1048 ЦК України,\~за договором позики позикодавець передає у власність грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути таку ж суму грошових коштів. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Згідно із\~ст.1047 ЦК України,\~договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Таким чином, підписання особисто Договору позики грошей від 13.07.2020 відповідачкою [PERSON] та надана позивачеві її письмова розписка про отримання коштів у сумі 105600 гривень є підтвердженням, що остання взяла на себе зобов`язання щодо належного його виконання на умовах та в строки визначені Договором. А підписавши Договір поруки від 13.07.2020, відповідач [PERSON] підтвердила свою згоду відповідати за всіма зобов`язаннями [PERSON] по Договору позики грошей. Відповідно до п.1\~ст.1049 ЦК України,\~позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно із\~ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до\~ст. 625 ЦК України, а відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ст.ст.549-551ЦК України\~неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Враховуючи наявність у позивача (кредитора) оригіналу боргової розписки від 13.07.2020 року, що згідно\~ст.545 ЦК України\~свідчить про невиконання [PERSON] зобов`язання щодо повернення позивачу отриманих у позику коштів в строк до 13.01.2021 року, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості за договором позики. Зважаючи на викладене, дослідивши матеріали справи, суд доходить висновку, що позов підлягає задоволенню, і з відповідачів у солідарному порядку підлягає стягненню борг за договором позики, у розмірі\~124883 грн. 14 коп, який складається з 62441 грн. 57 коп. - заборгованість за договором та 62441 грн. 57 коп. - штрафних санкцій та пені. Вирішуючи\~\~питання\~\~розподілу судових витрат по справі, суд враховує наступне. Відповідно до ч.1, 3\~ст.133, ст.137 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи, зокрема, витрат на професійну правничу допомогу. Згідно ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов підлягає задоволенню на користь позивача, тому з відповідачів підлягає стягненню сплачений позивачем при зверненні з позовом до суду судовий збір згідно квитанції від 28.12.2021 в сумі 1248, 83 гривень. Частиною 2 ст.137 ЦПК України визначено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги. Згідно\~ст. 30 ЗУ «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката\~за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги\~клієнту. Порядок обчислення гонорару, підстави для зміни\~розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначається в договорі про надання\~правової допомоги. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, відзначено у пункті 95\~рішення у справі "Баришевський проти України"\~(Заява N 71660/11), пункті 80\~рішення у справі "Двойних проти України"\~(Заява N 72277/01), пункті 88\~рішення у справі "Меріт проти України"\~(заява N 66561/01), заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. Крім того, у пункті 154 рішення Європейського суду з прав людини у справі Lavents v. Latvia (заява 58442/00) зазначено, що згідно зі статтею 41 Конвенції Суд відшкодовує лише ті витрати, які, як вважається, були фактично і обов`язково понесені та мають розумну суму. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесені витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Відповідно до ч. 8\~ст. 141 ЦПК України\~розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Статтею 30 Закону № 5076-VI передбачено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація та досвід адвоката, фінансовий стан клієнта й інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним і враховувати витрачений адвокатом час. ВС у складі колегії суддів КАС у своїй Постанові від 28.12.2020 дійшов висновку, що розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним, тоді як детальний опис робіт запроваджується саме «для визначення розміру витрат» на виконання конкретних норм закону. Доказів щодо неспівмірності витрат на правничу допомогу відповідачами не надано. Матеріали справи містять договір про надання правової допомоги від 01.11.2021, укладений між позивачем [PERSON] та адвокатом Непомнющим О.М., згідно п.п.1.1, 3.1 якого адвокат зобов`язався представляти інтереси позивача у суді першої інстанції у справі про стягнення боргу за договором позики з [PERSON] , [PERSON] , а замовник сплатити винагороду(гонорар) адвокатові за виконані послуги у розмірі 28000 гривень. Як видно із наданого представником позивача адвокатом Непомнющим О.М. Акту розрахунку, клієнт [PERSON] сплатив адвокатові гонорар (винагороду) у розмірі 28000 гривень. Отже, розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. \~ \~ \~ \~ Підтвердження факту отримання позивачем послуг адвоката та понесення ним витрат в суді першої інстанції, свідчать складені та підписані адвокатом позовна заява з додатками, попередній розрахунок суми судових витрат, копії документів також завірені представником позивача. Проаналізувавши подані позивачем на підтвердження витрат на професійну правничу допомогу документи, суд важає, що вони відповідають критерію реальності адвокатських послуг, а також критерію розумності їх вартості, виходячи з конкретних обставин справи, тому з відповідачів на користь позивача підлягають солідарному стягненню витрати понесені на правничу допомогу у розмірі 28000 гривень.

Outcome: approved