Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

позивач через свого представника адвоката Кожана А.В., що діє на підставі ордеру серії ВС № 1086227 від 2 серпня 2021 року, звернувся до суду з позовом до відповідача, відповідно до якого просить: визнати припиненим, у зв`язку із виконанням, кредитний договір № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, що був укладений між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] , права за яким було набуто 21 липня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк», перейменоване на Акціонерне товариство «Альфа-Банк, на підставі договору факторингу №1; визнати припиненим, у зв`язку з виконанням основного зобов`язання, договір іпотеки від 30 грудня 2010 року, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 4159, предметом якого є зареєстрована в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 32282015, належна [PERSON] на праві приватної власності, житлова квартира загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS] , і складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м. та кухні; зобов`язати АТ «Альфа-Банк» повернути [PERSON] оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на приватизовану квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на 3-х аркушах); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 28265377 від 7 грудня 2010 року (на 1 аркуші); рішення суду, справа № 2-4343/2009 (на 1 аркуші).; зняти заборону (реєстраційний номер обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10683947), яка була накладена приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. та зареєстрована в реєстрі за № 4160, на відчуження зареєстрованої в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 32282015, належної [PERSON] на праві приватної власності, житлової квартири загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS] , і складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м. та кухні; виключити з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна запис з реєстраційним № 10683947 зареєстрований 30 грудня 2010 року про обтяження зареєстрованої в електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно за реєстраційним № 32282015, належної [PERSON] на праві приватної власності, житлової квартири загальною площею 64,7 кв.м., що знаходиться за адресою: квартира [ADDRESS] , і складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м. та кухні. Позовні вимоги мотивує тим, що 30 грудня 2010 року між позивачем і ПАТ «Банк Кіпру» було укладено кредитний договір № 16-1093/2010, за умовами якого банк надав позивачу кредит у сумі 140000 гривень на строк до 29 грудня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 22,9 річних за строковою заборгованістю, 25,9% річних у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором. З метою забезпечення зобов`язань за вказаним кредитним договором між позивачем та ПАТ «Банк Кіпру» 30 грудня 2010 року було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 4159. Відповідно до умов договору в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» було передано належне позивачу майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . Квартира складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м. та кухні, загальна площа квартири становить 64,7. В електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно предмет іпотеки зареєстрований за реєстраційним № 32282015. На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі предмета іпотеки до припинення іпотечного договору. Зазначена заборона зареєстрована в реєстрі за № 4160 (реєстраційний номер обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10683947). До державного реєстру іпотек було внесено реєстраційний запис за реєстраційним № 10684097 про обтяження. 30 грудня 2010 року між позивачем і ПАТ «Банк Кіпру» було складено Акт № 1 прийому передачі правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, відповідно до якого позивач передав а іпотекодержатель прийняв на відповідальне зберігання на період дії кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на приватизовану квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на 3-х аркушах); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 28265377 від 7 грудня 2010 року (на 1 аркуші); рішення суду, справа № 2-4343/2009 (на 1 аркуші). 21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру», та ПАТ «Альфа-Банк» було укладено договір факторингу № 1, за умовами якого останній набув право вимоги до позивача за вказаним вище кредитним договором. Факт набуття ПАТ «Альфа-Банк» прав та обов`язків за кредитним договором та іпотечним договором (як за похідним зобов`язанням) встановлено також в судовому рішенні, яке набуло законної сили - постанова Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15. У березні 2015 року далі ПАТ «Альфа-Банк», в подальшому, перейменоване на акціонерне товариство далі АТ «Альфа-Банк», звернулося до суду з позовом, в якому просило стягнути з позивача заборгованість за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року в розмірі 78839,79 гривень, з якої станом на 21 січня 2015 року: 73316,51 гривень заборгованість за кредитом, 5523,28 гривень заборгованість за процентами. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 16 листопада 2015 року в справі № 465/1633/15 у задоволенні позову ПАТ «Альфа-Банк» до позивача було відмовлено. Рішенням Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року, рішення суду першої інстанції в справі № 465/1633/15 скасовано та ухвалено нове рішення, яким позов задоволено. Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 жовтня 2017 року рішення Апеляційного суду Львівської області від 26 квітня 2016 року в справі № 465/1633/15 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції. Постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк», перейменованого на акціонерне товариство «Альфа-Банк», було частково задоволено. Стягнуто з [PERSON] в користь акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року в розмірі 45792,55 гривень та судові витрати в розмірі 960,27 гривень. Зазначена постанова набула законної сили. Листом від 3 лютого 2021 року АТ «Альфа-Банк» повідомило позивача про реквізити для сплати заборгованості за кредитним договором № 16-1093/2010. 16 лютого 2021 року заборгованість позивача в розмірі 45792,55 гривень, що визначена постановою Апеляційного суду Львівської області від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 та судові витрати в розмірі 960,27 гривень була оплачена. Тобто зобов`язання позивача за кредитним договором були виконані в повному обсязі, і у з в`язку із чим кредитний договір № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року є припиненим, а тому додаткове зобов`язання за іпотечним договором також є припиненим. І відсутні підстави для утримання оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно. 5 травня 2021 року позивач звернувся до АТ «Альфа-Банк» з листом в якому просив у зв`язку з погашенням заборгованості за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року вчинити дії спрямовані на зняття обтяження встановленого на підставі договору іпотеки та повернути йому оригінали правовстановлюючих документів, що були передані на відповідальне зберігання. 12 травня 2021 року АТ «Альфа-Банк» листом № 41753-23.1-б/б повідомило позивача про наявність простроченої заборгованості за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року. Фактично АТ «Альфа-Банк» станом на день звернення до суду не вчинено жодних дій спрямованих на зняття обтяження встановленого на підставі договору іпотеки та на повернення позивачу оригіналів правовстановлюючих документів. Таким чином, на переконання позивача, має місце невизнання АТ «Альфа-Банк» припинення зобов`язань позивача за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року та невизнання припинення договору іпотеки від 30 грудня 2010 року посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. зареєстрованого в реєстрі за № 4159. Згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна іпотека квартири [ADDRESS] . не припинена та заборона не скасована. У зв`язку з повним погашенням кредитної заборгованості перестали існувати підстави заборони обтяження зазначеного нерухомого майна, існування договору іпотеки та запису про заборону на відчуження об`єктів нерухомого майна, що є власністю позивача, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна є протиправним, оскільки порушує його права як власника, а саме право розпоряджатись належним майном на власний розсуд, а тому його права як іпотекодавця підлягають судовому захисту за його позовом шляхом визнання припиненими зобов`язання за іпотечним договором, а запис, що обмежує права власника майна підлягає виключенню з Державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Матеріали позову надійшли до Личаківського районного суду м. Львова 18 серпня 2021 року, автоматизованою системою документообігу суду для розгляду таких визначено суддю Стрепка Н.Л. Ухвалою суду від 19 серпня 2021 року позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, розпочато підготовче провадження у такій. 24 грудня 20221 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні 14 червня 2022 року представник позивача адвокат Кожан А.В., який діяв на підставі ордера серії ВС № 1086227 від 2 серпня 2021 року позов підтримав з мотивів викладених в ньому, просив вимоги такого задовольнити. Представник відповідача 10 лютого 2022 року в судове засідання не з`явився. Від представника відповідача адвоката Блажевського П.І., який діяв на підставі довіреності від 9 липня 2021 року № 015746/21, надійшло клопотання про відкладення розгляду справи для надання сторонам можливості вирішити спір в позасудовому порядку. В подальшому в наступні судові засідання 5, 28 квітня та 14 червня 2022 року представник відповідача, будучи належним чином повідомленим про час і місце проведення таких, не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, клопотання про відкладення розгляду справи чи відзиву з спростуванням викладених в позові позивачем обставин не надав. За таких обставин, відповідно до ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе провести судове засідання у відсутності представника відповідача у справі та ухвалити заочне рішення на підставі доказів, які знаходяться в матеріалах справи, відносно чого представник позивача не заперечив. Заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд приходить до наступного. Постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 стягнуто з [PERSON] в користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року в розмірі 45792,55 гривень, а також судові витрати в розмірі 960,27 гривень. Вказана постанова набрала законної сили (http://www.reestr.court.gov.ua/Review/93001609). Зазначеною постановою встановлено, що 30 грудня 2010 року між ПАТ «Банк Кіпру» та [PERSON] укладено кредитний договір № 16-1093/2010, за умовами якого банк надав позичальникові кредит в розмірі 140000 гривень на строк до 29 грудня 2017 року зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 22,9% річних - за строковою заборгованістю, 25,9% річних - у разі порушення позичальником зобов`язань за кредитним договором. 21 липня 2014 року між ПАТ «Неос Банк», який є правонаступником ПАТ «Банк Кіпру» (клієнт) та ПАТ «Альфа-Банк» (фактор) укладено договір факторингу № 1, за умовами якого ПАТ «Альфа-Банк» набув право вимоги за вказаним вище кредитним договором. Зокрема, пунктом 2.1 договору факторингу передбачено, що клієнт відповідно до умов цього договору відступає фактору свої права вимоги заборгованості по кредитних договорах, укладених з боржниками, зазначених у реєстрі заборгованості боржників та у переліку кредитних договорів та договорів забезпечення, право на вимогу якої належить клієнту на підставі документації, а фактор, шляхом надання фінансової послуги клієнту, набуває права вимоги такої заборгованості від боржників та сплачує клієнту грошові кошти в розмірі, що становить ціну продажу та в порядку, передбаченому цим договором. При цьому, сторони погодили, що права вимоги заборгованості по кредитних договорах та права вимог по договорам забезпечення відступаються/передаються клієнтом фактору за цим договором на основі «як є», остаточно та назавжди, та ні за яких обставин не підлягають поверненню фактором клієнту (окрім повернення грошових коштів згідно з п. 5.3 цього договору або за наявності письмової згоди сторін) без надання будь-яких пов`язаних запевнень та гарантій, окрім тих, що вказані у цьому договорі. Після переходу прав вимоги заборгованості до фактора, останній має право нараховувати, в якості нового кредитора у зобов`язанні, проценти, комісії, штрафні санкції та інші обов`язкові платежі по відношенню до боржників у разі невиконання ними зобов`язань за кредитними договорами по сплаті обов`язкових платежів, строк сплати яких не настав на дату підписання цього договору, але настане у майбутньому. У пункті 2.3 договору зазначено, що перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в дату відступлення, якою є дата укладення цього договору, після чого фактор стає новим кредитором у зобов`язанні по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги. Сторони в день укладення цього договору також складають та скріплюють своїми печатками акт прийому-передачі реєстру заборгованості, за формою, встановленою в додатку № 2 до цього договору. Реєстр заборгованості боржників надається фактору в двох оригіналах, а також в електронному вигляді, за формою, що буде визначена сторонами окремо, про що сторони підписують акт прийому-передачі, що є додатком № 5 цього договору. Згідно з пунктом 2.4 договору, перехід від клієнта до фактора прав вимоги за договорами забезпечення відбувається у момент укладення договору(ів) щодо передачі права вимоги за договорами забезпечення. Пунктом 2.5 договору передбачено, що фактор зобов`язується надіслати письмові повідомлення боржникам про відступлення клієнтом фактору прав вимоги заборгованості, підготовлені за формою, встановленою в додатку № 3 до цього договору. Перехід від первісного кредитора до нового кредитора, яким є АТ «Альфа-Банк», права вимоги за укладеним з [PERSON] кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, підтверджується актом прийому-передачі інформації згідно реєстру заборгованості боржників в електронному вигляді за договором факторингу № 1 від 21 липня 2014 року. Повідомлення про укладення вказаного вище договору факторингу та про перехід за цим договором права вимоги за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року до АТ «Альфа-Банк» Квику С.В. було надіслано листом за вихідним № 414861 від 25 липня 2014 року. 15 березня 2015 року на користь позивача АТ «Альфа-Банк» було вчинено виконавчий напис приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Чуловським В.А. про звернення стягнення на предмет іпотеки - квартиру [ADDRESS] , на підставі іпотечного договору від 30 грудня 2010 року, укладеного в забезпечення виконання зобов`язань за вказаним вище кредитним договором, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 78839,79 гривень. З урахуванням правового висновку Великої Палати Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року (справа №444/9519/12, провадження №14-10цс18) про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України про дострокове повернення кредиту та нарахованих на день пред`явлення такої вимоги процентів за користування кредитом, внесений відповідачем платіж від 17 лютого 2015 року на суму 8500 гривень повинен бути зарахований на погашення спірної заборгованості, оскільки після пред`явлення позивачем вимоги про дострокове стягнення усієї заборгованості за кредитним договором та нарахованими на день пред`явлення такої вимоги (станом на 21 січня 2015 року) процентами, право кредитора нараховувати проценти припиняється. В судовому засіданні апеляційного суду обидві сторони підтвердили, що стягнення за виконавчим написом нотаріуса в рахунок погашення спірної заборгованості за кредитним договором не проводилось. В силу положень частини четвертої статті 82 ЦПК України вказані обставини не підлягають доказуванню, оскільки встановлені рішенням суду в цивільній справі № 465/1633/15. На виконання вказаного вище рішення суду було сплачено заборгованість в розмірі 45792,55 гривень за кредитним договором і 960,27 гривень судових витрат, що стверджується копіями квитанцій про оплату від 16 лютого 2021 року (а.с. 37). Відповідно до правового висновку Великої Палати Верховного Суду у справі № 310/11534/13-ц від 4 липня 2018 року визначено, що звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни. Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо за рішенням про звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів. Згідно з частиною першою статті 509, частиною першою статті 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частинами першою, другою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом. Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Виходячи зі змісту статей 526, 599 ЦК України зобов`язання вважається виконаним належним чином, якщо таке виконання здійснене відповідно до умов договору та вимог законодавства, а якщо умови виконання не визначені у договорі або законі, то вони повинні бути виконані відповідно до звичаїв ділового обороту або до вимог, що зазвичай ставляться. Стороною відповідача не надано жодних належних і допустимих доказів наявності у позивача заборгованості перед відповідачем на підставі кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, яка могла утворитись до пред`явлення позову про стягнення заборгованості за кредитним договором. Натомість постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 встановлено, що сплачена заборгованість [PERSON] в сумі 8500 гривень підлягає зарахуванню на погашення спірної заборгованості, що свідчить про відсутність заборгованості. Оскільки заборгованість позивача по кредитному договору оплачена, а тому має місце належне виконання зобов`язання останнього в розумінні статей 526, 599 ЦК України. З метою забезпечення зобов`язань за кредитним договором № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року між позивачем та ПАТ «Банк Кіпру» 30 грудня 2010 року було укладено іпотечний договір посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І., зареєстрований в реєстрі за № 4159. Відповідно до умов договору в іпотеку ПАТ «Банк Кіпру» було передано належне позивачу майно, а саме: квартира [ADDRESS] . Квартира складається з двох кімнат житловою площею 37,4 кв.м. та кухні, загальна площа квартири становить 64,7. В електронному реєстрі прав власності на нерухоме майно предмет іпотеки зареєстрований за реєстраційним № 32282015. На підставі вказаного договору іпотеки приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Голубенко Н.І. було накладено заборону відчуження зазначеного в договорі предмета іпотеки до припинення іпотечного договору. Зазначена заборона зареєстрована в реєстрі за № 4160 (реєстраційний номер обтяження в єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 10683947). До державного реєстру іпотек було внесено реєстраційний запис за реєстраційним № 10684097 про обтяження. 30 грудня 2010 року між позивачем і ПАТ «Банк Кіпру» було складено Акт № 1 прийому передачі правовстановлюючих документів на предмет іпотеки, який забезпечує виконання зобов`язань, що виникли на підставі кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року, відповідно до якого позивач передав а іпотекодержатель прийняв на відповідальне зберігання на період дії кредитного договору № 16-1093/2010 від 30 грудня 2010 року оригінали правовстановлюючих документів на об`єкт нерухомого майна, а саме: технічний паспорт на приватизовану квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (на 3-х аркушах); витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно номер 28265377 від 7 грудня 2010 року (на 1 аркуші); рішення суду, справа № 2-4343/2009 (на 1 аркуші). Як встановлено постановою Львівського апеляційного суду від 27 жовтня 2020 року в справі № 465/1633/15 до АТ «Альфа-Банк» перейшло право вимог по договорам забезпечення. Відповідно до п. 3.2 договору іпотеки право іпотеки припиняється виконанням забезпечених іпотекою зобов`язань, а також в інших випадках, передбачених статтею 17 Закону України «Про іпотеку». Згідно зі статтею 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. За приписами статей 3, 17 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Стаття 17 Закону України «Про іпотеку» визначає, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Наступні іпотеки припиняються внаслідок звернення стягнення за попередньою іпотекою. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Виходячи із системного аналізу зазначених вище норм права іпотека припиняється, зокрема, в разі припинення основного зобов`язання у зв`язку з його повним виконанням. При цьому, законодавець не вимагає від іпотекодавця вчинення будь-яких дій, пов`язаних з припиненням іпотеки, оскільки іпотека за відсутності іншої обґрунтованої заборгованості припиняється за фактом припинення виконання основного зобов`язання. За положеннями частини першої статті 593 ЦК України, припинення права іпотеки в разі належного виконання основного зобов`язання презюмується. З інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 265507548 від 12 липня 2021 року вбачається, що іпотека квартири [ADDRESS] . не припинена та заборона не скасована. Згідно з частиною другою статті 4 Закону України «Про іпотеку» саме іпотекодержатель зобов`язаний звернутися до державного реєстратора із заявою про державну реєстрацію припинення іпотеки не пізніше 14 днів з дня повного погашення боргу за основним зобов`язанням, забезпеченим іпотекою. Водночас обтяження - заборона розпоряджатися та/або користуватися нерухомим майном, яка встановлена або законом, або актами уповноважених на це органів державної влади, їх посадових осіб або яка виникає на підставі договорів (частина перша статті 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» в редакції, чинній на час укладення іпотечного договору). Відповідно до частини третьої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» після припинення обтяження обтяжувач самостійно або на письмову вимогу боржника чи особи, права якої порушено внаслідок наявності запису про обтяження, протягом п`яти днів зобов`язаний подати держателю або реєстратору Державного реєстру заяву про припинення обтяження і подальше вилучення відповідного запису з Державного реєстру. У разі невиконання цього обов`язку обтяжувач несе відповідальність за відшкодування завданих збитків. Відомості про припинення іпотеки підлягають державній реєстрації у встановленому законодавством порядку (частина друга статті 593 ЦК України, частина третя статті 17 Закону України «Про іпотеку»). Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за основним зобов`язанням, яке є припиненим, однак забезпечене іпотекою, є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном. З припиненням іпотеки фактично припиняється обтяження нерухомого майна іпотекою, адже всі правові підстави для його утримання під обтяженням відсутні. Відповідно до пункту один частини другої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Отже, враховуючи вище описане, вимоги позивача про визнання кредитного договору та договору іпотеки припиненими, зобов`язання до вчинення дій, зняття заборони відчуження нерухомого майна та виключення з реєстру запису про таку є взаємопов`язаними та такими, що випливають одна з одної, а тому підлягають до задоволення. У відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача в користь підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 2724 гривні судового збору. Оскільки позивачем не надано належних і допустимих доказів понесених витрат на правову допомогу, а тому при ухваленні рішення суд не вирішує таких.

Outcome: approved