Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

До Комунарського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визнання батьківства, треті особи Районна адміністрація Запорізької міської ради по Комунарському району як орган опіки та піклування, Шевченківський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро). Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на те, що він з 2014 року проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] . [INFO] в них народилася донька [PERSON] . Враховуючи, що вони в зареєстрованому шлюбі не перебували, внести відомості до актового запису, щодо батька на підставі ч.1 ст.122 Сімейного Кодексу України не було правових підстав. Відомості про батька внесені на підставі ч.1 ст.135 Сімейного Кодексу України, за призвіщем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька були зроблені за вказівкою матері. Так, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.10.2018 року батьком зазначено [PERSON] . До березня 2022 року з [PERSON] проживали однією сім`єю, та спільно виховували доньку [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. Враховуючи, що походження доньки [PERSON] , від позивача як батька не зареєстровано в органах РАЦС, а її мати померла, Службою (Управлінням) у справах дітей ЗМР, дитину було взято на облік, як позбавлену батьківського піклування. [PERSON] (мати позивача відповідач по справі) звернулась до Служби (Управління) у справах дітей ЗМР з заявою про тимчасове влаштування неповнолітньої онуки [PERSON] до своєї родини. Наказом Служби (Управління) у справах дітей ЗМР №355 від 25.05.2022 року тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] до родини відповідача [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] . На цей час [PERSON] проживає разом з ним і відповідачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Позивач є біологічним батьком [PERSON] та бажає її особисто виховувати та проживати разом з нею. На підставі вище викладеного позивач змушений звернутися до суду про захист своїх прав. Позивач у судовому засіданні просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач в судовому засіданні не заперечувала, щодо позовних вимог та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Додатково пояснила. Що її син є біологічним батьком дитини. Представник третьої особи Районної адміністрації\~Запорізької міської\~ради по\~Комунарському району\~як орган\~опіки та\~піклування не заперечувала щодо позовних вимог та просила суд їх задовольнити в повному обсязі. Представник Шевченківського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) будучи повідомленим судом своєчасно і належним чином про дату і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, надав суду заяву щодо слухання справи за їх відсутності. Заслухавши пояснення позивача, відповідача, представника третьої особи, покази свідкі, вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази і проаналізувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд дійшов наступних висновків. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 04.10.2018 року Шевченківським районним у місті Запоріжжя відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, батьком неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.8). Згідно з витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (а.с.11). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 21.03.2022 року, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] (а.с.12). Відповідно до наказу Служби (Управління) у справах дітей ЗМР №355 від 25.05.2022 року тимчасово влаштовано малолітню [PERSON] до родини [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (а.с.15). Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила суду, що позивач є її рідним братом, який мешкав разом із [PERSON] . У них народилася дитина [PERSON] . Вони разом про неї піклувалися. Взагалі проживали як сім`я. [PERSON] сприймають як рідну племінницю. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] надав суду аналогічні пояснення. Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив суду, що померла [PERSON] є його донькою. За її життя вона мешкала разом із позивачем однією сім`єю. У них народилася донька [PERSON] . Вони мешкали разом утрьох, вели спільне господарство. [PERSON] неодноразово повідомляла йому що це їх спільна із [PERSON] дитина. Під бесіди із [PERSON] остання повідомила суду, що [PERSON] є її батьком, [PERSON] бабусею, а [PERSON] тіткою. З урахуванням вищевикладеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність і правдивість фактів, повідомлених свідками, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам. Відповідно до ч.1ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідност.133 Сімейного кодексу України, якщо дитина народилася у подружжя, дружина записується матір`ю, а чоловік - батьком дитини. Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до положень ст.129 Сімейного кодексу України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. До вимоги про визнання батьківства застосовується позовна давність в один рік, яка починається від дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. Пунктом 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року «Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст.129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Згідно роз`яснень Верховного Суду України, викладених в постанові № 3 від 15.05.2006 "Про застосування окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів", при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Згідно ст. 134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. У відповідності до ч.1 ст.217 ЦПК України суд, якій ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, про що зазначає у рішенні. Таким чином, у зв`язку із викладеним, аналізуючи зібрані у справі докази і вимоги чинного законодавства, враховуючи обставини справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved