Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У серпні 2020 року позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] , третя особа: Боярський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Київ) про визнання батьківства, стягнення аліментів та зобов`язання внести зміни до актового запису про народження. Свої вимоги позивачка обґрунтувала тим, що вона у 2014 році під час проходження служби у поліції познайомилась з [PERSON] , де він також проходив службу. На той час вона і відповідач перебували в цивільному шлюбі. В той період наші відносини були на рівні підлеглий і начальник. Через деякий час відповідач звільнився з органів поліції. 20 грудня 2017 року в день святкування професійного свята відповідач виявив бажання прийти в нашу компанію і з цього дня між нами виникли більш тісні стосунки. Вони стали часто зустрічатися в різних місцях. Згодом відповідач знову почав працювати з нею в одному відділі поліції. В період 2017 -2018 р.р відповідач одночасно мав з нею інтимні стосунки, і підтримував стосунки зі своєю цивільною дружиною. Вона проживала одна і підтримувала відносини тільки з відповідачем. В листопаді 2018 році відповідач поїхав для проходження служби в зону проведення антитерористичної операції на території Луганської області. Весь час його перебування там вони були на постійному телефонну та відеозв`язку. З 21.12.2015 по 25.12.2018 р. відповідач у зв`язку з виконанням службових обов`язку перебував у м. Вишневому та м. Києві. І в ці дні вони мали інтимні зустрічі. З 06.01.2019 по 13.01.2019 р. вона поїхала до відповідача, для святкування новорічних свят, до м. Сєвєродонецька, де він знову проходив служби. Саме в ці дні вона дізналася про свою вагітність. Відповідач зрадів цій звістці, вони почали мріяти про день народження спільної дитини. Після повернення додому в неї, [INFO] , помер батько. Після смерті батька, вона перебувала у морально пригніченому стані, зумовленому втратою близької людини. У них почалися конфлікти, але згодом вони знову налагодили відносини. У березні 2019 року у неї виникла загроза переривання вагітності і вона перебувала на стаціонарному лікуванні. 04.04.2019 року вона отримала смс повідомлення від Відповідача, в якому він написав, що це не його дитина і що взагалі йому ця дитина не потрібна. І саме з цього часу вони припинили будь-які відносини. [INFO] вона народила доньку [PERSON] про, що 16.09.2019 року було зроблено запис №133 та видано свідоцтво про народження серії № [NUMBER] . Дитину вона народжувала сама, без підтримки Відповідача. Запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень було здійснено відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На даний час вона перебуває у декретній відпустці, але докладає усіх зусиль для належного утримання та розвитку дитини, забезпечує усім необхідним, зважаючи на її потреби. Відповідач коштів на утримання дитини не надає, хоча він є здоровою людиною, продовжує проходити службу в органах поліції. На підставі викладеного, позивачка просила суд: -Визнати батьківство [PERSON] , зареєстрованого по [ADDRESS] , громадянина України щодо дитини [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , « [INFO] , громадянка України, зареєстрована по [ADDRESS] . -Зобов`язати Києво - Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) внести зміни до актового запису №133 від 16 вересня 2019 року про народження [PERSON] [INFO] , зазначивши батьком [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.11.2005 року, змінивши по батькові дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » -Стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Подільським РУ ГУ МВС України в м. Києві 24.11.2005 року, аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на утримання доньки - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 всіх видів доходів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття. -Стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] всі понесені судові витрати. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 31.08.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. 26.10. 2020 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач просив суд відмовити у задоволенні позову у в повному обсязі. Відзив на позовну заяву мотивований тим, що відповідач перебуває в цивільному шлюбі з [PERSON] з 2010 року до цього часу, з нею разом виховують спільних дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . На даний час він проживає і працює в м. Черкаси, займає посаду заступника начальника управління карного розшуку Головного управління Національної поліції в Черкаській області. Проживає в орендованій квартирі за адресою [ADDRESS] . Знайомство з позивачем дійсно відбулося у 2014 році під час проходження служби у Вишневському міському відділі міліції, проте твердження позивача про відносини на рівні підлеглий і начальник не відповідають дійсності, оскільки він на той час обіймав посаду заступника начальника відділу міліції, а позивач працювала слідчим і не перебувала в моєму підпорядкуванні. Також не відповідає дійсності твердження позивача про те, що на той час вони перебували в цивільному шлюбі. У подальшому, а саме в 2017-2018 роках їхні відносини з позивачем набули більш близького характеру, вони почали інколи зустрічатися, наявність періодичних інтимних стосунків з позивачем на той час він не заперечує, проте, на скільки йому відомо, позивач на той час підтримувала відносини не лише з ним. У період з 10.11.2018 року по 07.02.2019 року він проходив стажування в управлінні карного розшуку ТНП в Луганській області (м. Сєвєродонецьк, Луганська область). На місце дислокації вибув із м. Києва 09.11.2018 року. Приблизно у січні 2019 року він дізнався від позивача, що вона вагітна і спочатку думав, що дитина від нього, про це її запевняла і позивач. Згодом через низку причин їхнє спілкування ставало дедалі рідшим, на початку весни того ж року між ними почали виникати конфлікти, а 11.04.2019 року він отримав від позивача текстові повідомлення на месенджер, у яких вона зізнавалася, що дитина не від нього. З того часу практично будь-які відносини між ними припинилися. Зважаючи на дату народження доньки позивача - [INFO] , а також дат з позивачем зустрічей, в нього виникають обгрунтовані сумніви щодо походження [PERSON] саме від нього. Також відповідач у своєму відзиві на позовну заяву просив суд провести судово-генетичну експертизу. 28.10. 2020 року через канцелярію суду від позивача надійшла відповідь на відзив, яка обґрунтована тим, що доводи наведені відповідачем у його відзиві не спростовують доводів викладених в позовній заяві, а навпаки [PERSON] в цьому відзиві визнає факт перебування з нею у інтимних стосунках. Відповідач посилається, що перебуває в цивільному шлюбі від якого у нього двоє дітей, але це не впливає на факт його батьківства відносно [PERSON] , [INFO] . Також Відповідач намагається спростувати посилання в позові на відносити начальник підлегла, що також не впливають на вирішення даного спору. Відповідач також визнає, що знав про вагітність, але зазначає, що зустрічі стали рідшими, що він не заперечує, а навпаки. Відповідач до відзиву долучив скріншот її повідомлення від 11.04.2019 р. з текстом, що це не дитини Відповідача. Але ним не було долучено смс переписку яка передувала цьому повідомленню. Дана переписка доводить, що Відповідач своїми смс повідомленнями спровокував її до повідомлення, яке [PERSON] долучив до відзиву. Тому він в свою чергу до відповіді на відзив долучив первинну переписку. Стан вагітної жінки це постійні гормональні зміни. Коли з чоловіком виникають непорозуміння, сварки і т. д., то можна писати і говорити все що завгодно. Але це тільки були емоції, звісно це дитини [PERSON] .. Щодо бажання Відповідача провести ще і судово-медичну гінекологічну експертизу, на вирішення якої поставлено питання коли відбулося зачаття дитини [PERSON] , [INFO] , вона також підтримує, оскільки це тільки буде додатковим доказом батьківства Відповідача. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26 січня 2021 року було призначено судово-генетичну експертизу для вирішення питання, щодо визначення батьківства, Проведення судово-генетичної експертизи доручено експертам Київського міського клінічного бюро судово-медичної експертизи, яке знаходиться за адресою: 03141, м. Київ, вул. Докучаєвська, 4. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. В судовому засіданні позивачка та її представники, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити. Представник відповідача в судовому позов не визнав, просив суд відмовити у його задоволенні. Представник Боярського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Фастівському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяву про розгляд справи у відсутність їхнього представника. Суд, вислухавши думку осіб, які приймали участь у розгляді справи, дослідивши матеріали справи суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини. [INFO] народилася [PERSON] , матір`ю є [PERSON] , батьком вказано [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Києво-Святошинського району, Київської області, 16.09.2019 року. Згідно висновку експерта №103-143-2021 від 26.01.2021 року Київським міським клінічним бюро судово-медичної експертизи встановлено: вірогідність підтвердження біологічного батьківства [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] складає величину не менш ніж 99,99 %. До вказаних правовідносин застосовуються норми права визначені Сімейним кодексом України. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно зі ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Згідно до ч. 1 ст. 129 СК України, особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання батьківства. Відповідно до ч. 1 ст. 138 СК України жінка, яка народила дитину у шлюбі, має право оспорити батьківство свого чоловіка, пред`явивши позов про виключення запису про нього як про батька дитини з актового запису про народження дитини і така вимога матері відповідно до ч. 2 цієї статті може бути задоволена лише у разі подання іншою особою заяви про своє батьківство. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved