Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Через систему "Електронний суд" до Оболонського районного суду м.Києва надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що 26 травня 2021 року о 19 год. 50 хв. сталась дорожньо-транспортна пригода по вул. Д. Галицького, 132, с. Сокильники, Пустомитівський район, Львівська область, винуватцем якої був водій транспортного засобу марки «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] , застрахований в ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай» за полісом ОСЦПВВНТЗ №201097643. 28 травня 2021 року позивачем було подано до відповідача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (справа №21.201097643-3839) та додано всі необхідні документи. 10 вересня 2021 року позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив повідомити про результат прийнятого рішення про здійснення страхового відшкодування у справі №21.201097643-3839, повідомити про причини неприйняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) у встановлений законом строк, виплату страхового відшкодування (регламентної виплати) провести з урахуванням пені, відповідь надати у встановлений законом строк. У відповідь на звернення, листом від 01.11.2021 року відповідач повідомив позивача про те, що було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 17035,13 грн. яке як зазначає позивач відповідачем не було сплачено. З огляду на наведене, позивач просить стягнути з ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай.» страхове відшкодування у розмір 17035,35 грн., з врахуванням пені з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня, а також витрати по сплаті судового збору. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 29 листопада 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження у справі. Ухвалою Оболонського районного суду м. Києва від 19.01.2022 клопотання [PERSON] про витребування доказів у справі за позовом [PERSON] до Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ» про стягнення суми страхового відшкодування задоволено та витребувано у Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.Ес.АЙ» належним чином завірені копії матеріалів щодо страхового відшкодування за заявою про страхове відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 28.05.2021, у тому числі рішення про нарахування [PERSON] страхового відшкодування. Позивач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. При цьому, на адресу суду від позивача надійшли заяви, в яких просить розглянути справи за його відсутності позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. Представник відповідача Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Ю.ЕС.АЙ.» в судове засідання повторно не з`явився, повідомлений належним чином, витребувані документи суду не направив. За таких обставин, зважаючи на положення статтей 223, 280 ЦПК України, за відсутності заперечень позивача суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних доказів, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст. 16 ЦК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух. Судом встановлено, що 26 травня 2021 року о 19 год. 50 хв. по вул. Д. Галицького, 132, с. Сокильники, Пустомитівський район, Львівська область, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю мотоцикла YAMAHA YZF-R6 д.н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] та автомобіля марки «Volkswagen Touran», д.н.з. [NUMBER] , водія якого визнано винним у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, що відображено в Додатку до повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (яка оформлена Европротоколом) від 26.05.2021. Згідно зі ст. 33.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання. У разі невиконання хоча б однієї з обов`язкових для Європротоколу умов, виклик співробітників Національної поліції України для оформлення ДТП є обов`язковий. Таким чином, Європротокол - це спрощена форма оформлення ДТП його учасниками без виклику патрульної поліції. Цивільно-правова відповідальність винуватця на час скоєння ДТП була застрахована у ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай» за полісом ОСЦПВВНТЗ №201097643. 28.05.2021 позивачем було подано до відповідача повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду (справа №21.201097643-3839) та додано всі необхідні документи. 10.09.2021 позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив повідомити про результат прийнятого рішення про здійснення страхового відшкодування у справі №21.201097643-3839, про причини неприйняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) у встановлений законом строк, просив виплатити страхове відшкодування (регламентної виплати) провести з урахуванням пені та відповідь надати у встановлений законом строк. ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай» розглянувши вищезазначене звернення позивача повідомило листом від 01.11.2021 позивача про те, що було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в розмірі 17035,13 грн. та зазначено, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.Ай» виконає вимоги Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в порядку, який встановлено цим Законом. У разі прострочення виплати страхового відшкодування, сплатить пеню з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня. Проте, станом на день звернення до суду страхове відшкодування в розмірі 17035,13 грн. не було виплачено. Спір між сторонами виник з приводу не виплати ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ.» позивачу, як потерпілому від ДТП, страхового відшкодування в порядку ст. 22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», оскільки цивільно-правова відповідальність винної особи була застрахована у відповідача. Статтею 1187 ЦК України передбачені підстави і порядок відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, частиною першої цієї статті встановлено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Частиною другої статті встановлено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. За загальним правилом обов`язок відшкодувати завдану шкоду джерелом підвищеної небезпеки покладається на володільця джерела. Володілець джерела підвищеної небезпеки може бути звільнений судом від відповідальності у двох випадках: якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок дії непереборної сили або умислу потерпілого. У першому випадку слід довести: наявність обставин непереборної сили; її надзвичайний характер; неможливість попередити за даних умов; причинний зв`язок між даною обставиною і завданою шкодою. У даному випадку ризик невідшкодування шкоди покладається на самого потерпілого. Разом з тим метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Відповідно до положень частини першої статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик або МТСБУ відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна в результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи. Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Отже законом встановлено порядок відшкодування шкоди у випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування виступає страховик завдавача шкоди. У випадках, коли деліктні відносини поєднуються з відносинами обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, боржником у деліктному зобов`язанні в межах суми страхового відшкодування є страховик завдавача шкоди. Цей страховик хоч і не завдав шкоди, але є зобов`язаним суб`єктом перед потерпілим, якому він виплачує страхове відшкодування замість завдавача шкоди у передбаченому Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» порядку. Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів здійснюється, зокрема, з метою забезпечення відшкодування шкоди майну потерпілих внаслідок ДТП та захисту майнових інтересів страхувальників (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»). Відповідно до статті 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (далі - обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності) регулюються Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі - Закон № 1961-IV), який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. За положеннями статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно п. 34.1 ст. 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов`язаний протягом двох робочих днів з дня отримання повідомлення про настання події, що містить ознаки страхового випадку, розпочати її розслідування, у тому числі здійснити запити щодо отримання відомостей, необхідних для своєчасного здійснення страхового відшкодування. Відповідно до п. 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ),

Outcome: partial