Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Виклад позиції позивача. З відповідачем [PERSON] позивач перебувала у зареєстрованому шлюбі, який в подальшому було розірвано. Від спільного подружнього життя у них народилася дитина дочка: [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 14.12.2017 року з [PERSON] на користь позивача стягувалися аліменти на утримання доньки в розмірі 100 гривень щомісячно, починаючи з 30.10.2017 року і до досягнення дитиною повноліття. [INFO] донька [PERSON] досягла повноліття і на даний час також продовжує навчання. Враховуючи стрімке на даний час зростання в Україні цін на продукти харчування, одяг, а також інше, що необхідне для нормального забезпечення повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, позивачу вкрай важко одній матеріально утримувати дитину. Донька проживає разом із нею та знаходиться на повному її утриманні. ЇЇ навчання передбачає витрати на проїзд, харчування, одяг, канцелярію, оплату гуртожитку та інше, у зв`язку з чим вона потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки не надає. Позивач вважає, що відповідач має можливість здійснювати один із своїх батьківських обов`язків по відношенню до їхньої спільної дитини, а саме надавати достатню матеріальну допомогу на її утримання, оскільки він офіційно працевлаштований та працює в ТзОВ «АТБ-МАРКЕТ». Крім того, відповідач інших неповнолітніх дітей та осіб непрацездатного віку на утриманні немає, а тому позивач вважає, що він у змозі та за законом зобов`язаний надавати таку матеріальну допомогу. Тому позивач просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дитини в розмірі ј частини від доходів в відповідача. Такі обставини стали підставою для [PERSON] звернутися до суду з даним позовом. Виклад позиції відповідача. Відповідач [PERSON] відзив на позов із викладенням своїх заперечень щодо заявлених позовних вимог не подавав не дивлячись на пропозицію суду викладену в ухвалі про відкриття провадження від 05.05.2022 року. Заяви, клопотання позивача, відповідача 17.05.2022 року від [PERSON] надійшла письмова заява про розгляд справи у її відсутність. Проти задоволення позовної заяви не заперечує. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надходило Процесуальні дії у справі Відповідно до ухвали суду від 05.05.2022 року прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, 04.05.2022 року судом було здійснено запит щодо встановлення місця перебування проживання відповідача [PERSON] , а тому ухвалу суду від 05.05.2022 року було направлено на адресу відповідача, яка збігається із адресою зазначеною у позові разом з копією позовної заяви, додатками до неї і судовою повісткою про виклик до суду. Відповідач [PERSON] відзив на позовну заяву не подавав не скориставшись пропозицією суду викладену в ухвалі від 05.05.2022 року. Судом були вжиті усі належні заходи для повідомлення позивача та відповідача про розгляд справи та реалізації ним права судового захисту своїх прав та інтересів. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами, оскільки при підготовці справи до розгляду дотримано вимоги ЦПК України щодо належного повідомлення сторін у справі про розгляд справи. Відповідно до ч.2, п.1 ч.6 ст. 19, п.1 ч.1 ст. 274 ЦПК України суд розглядає за правилами спрощеного провадження без виклику сторін малозначні справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мініміму для працездатних осіб. За приписами ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. У зв`язку з наведеним вище, суд ухвалив розглядати справу в порядку письмового провадження, без проведення судового засідання (ч.13 ст.7 ЦПК України). Перешкод для здійснення розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження та вирішення справи і ухвалення судового рішення за наявними матеріалами судом не встановлено. За вказаних обставин, за приписами ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] є батько [PERSON] , матір`ю [PERSON] (а.с.7). Типовою угодою про надання освітніх послуг підтверджується, що [PERSON] навчається у Вінницькому обласному комунальному гуманітарно - педагогічному коледжі за кваліфікацією «Вчитель початкових класів» та є студенткою третього курсу денної форми навчання, спеціальність 013 « Початкова освіта», термін навчання з 01.09.2019 року по 30.06.2023 року,що підтверджується довідкою № 39/22-03-28-03 від 02.05.2022 року (а.с.11,13). З довідки № 83 від 11.04.2022 року виданої виконкомом Немирівської міської ради вбачається, що позивач [PERSON] проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та знаходиться на повному її утриманні (а.с.17) Відповідно до довідки № М-2022-1158 виданої начальником ТОВ «АТБ-Маркет» вбачається, що відповідач [PERSON] на даний час перебуває у трудових відносинах із товариством та працює на посаді охоронника у підрозділі магазин «Продукти» (а.с.12) Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Позивачем доведено, що [PERSON] є дочкою відповідача, яка набула повноліття та не досягла віку 23 років, є студенткою третього курсу Вінницького обласного комунального гуманітарно - педагогічного коледжу денної форми навчання та у зв`язку з цим, безсумнівно, має майнові витрати, пов`язані із проїздом до місця навчання, забезпеченням вирішення всіх побутових питань, у т. ч. пов`язаних з придбанням одягу, взуття, продуктів харчування і безпосередньо з навчанням. Зважаючи на достовірність поданих позивачем доказів на предмет понесених витрат на навчання, зважаючи, що відповідачем не було подано відзив та не спростовано викладені в позовній заяві обставини як і стосовно розміру аліментів, які просить стягувати позивач тому, суд вважає за можливе задовольнити позов та стягнути аліменти на утримання дитини, що на думку суду забезпечить належну допомогу повнолітній дочці, яка навчається . Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання, і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення ними 23 років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу і право на звернення до суду з таким позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Вказана стаття покладає обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, на обох батьків. Згідно ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України. У зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років за умови, коли батьки можуть надавати таку матеріальну допомогу. Потреба в матеріальній допомозі означає, що сукупний дохід особи не забезпечує їй підтримання нормальної життєдіяльності, яка є критерієм визначення прожиткового мінімуму. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. За загальним правилом, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 6 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 1ст.199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення 23-х років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на допомогу припиняється у разі припинення навчання. Відповідно до ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених устатті 182 СК України. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Ні мінімального, ні максимального розміру аліментів на повнолітніх дітей СК України не встановлює. Суд визначає розмір аліментів в кожному конкретному випадку, виходячи з фактичних обставин справи. Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Аналогічна позиція висловлена у рішенні Верховного суду України від 24 грудня 2014 року № 6-186цс14. Разом з цим необхідно пам`ятати, що за змістом ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від доходу платника аліментів, з урахуванням обставин, передбачених ст. 182 цього Кодексу, а саме: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Необхідність встановлення розміру аліментів у твердій грошовій сумі може виникнути за наявності у платника аліментів нерегулярного або мінливого доходу, або отримання частини доходу в натурі. Стягнення аліментів у твердій грошовій сумі є можливим і в інших випадках, якщо суд прийде до висновку, що визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) платника є неможливим, ускладненим або суттєво порушує інтереси однієї із сторін. При встановленні розміру аліментів у твердій грошовій сумі виплата аліментів на дитину проводиться щомісячно,що встановлено у постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 р. № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"(п. 17). Враховуючи те, що відповідач є працездатною особою та має фізичну можливість надавати допомогу на утримання повнолітньої доньки під час навчання, суд вважає, що аліменти можуть бути стягнуті у відсотковому відношенні, як то просить позивач. Згідно з положеннями ст. 141 ЦПК України, Закону України Про судовий збір , зважаючи на те, що позивач була звільнена від сплати судового збору при поданні даного позову до суду, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір. Пунктом 1 частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Статтею 137 ЦПК України визначено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат (частина друга статті 137 ЦПК України). Як вбачається з матеріалів справи, професійна правнича допомога у даній справі надавалася позивачу адвокатом Головенком Є.В. на підставі договору про надання правової допомоги від 29.03.2022 року (а.с. 14-15). Вартість послуг становить 1500,00 гривень . Така оплата була проведена позивачем що підтверджується квитанцією № 0.0.2520915852.1 від 29.03.2022 року (а.с.16). Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Висновки суду Відтак, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд прийшов до переконання, що позов [PERSON] підлягає до задоволення, оскільки стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, враховуючи, що на період навчання вона не має самостійного заробітку, у зв`язку із чим потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Розподіл судових витрат Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. Так, судовий збір в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ Про судовий збір на час подання позову становить 992,40 гривень, а тому підлягає до стягнення з відповідача. На підставі ст. 180-182, 190, 191 СК України, ст. 1, 2 Закону України Про охорону дитинства ,

Outcome: approved