Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Представник позивача Власенко О.В. 05.06.2020 року звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за спожиту електричну електроенергію, яким просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 16642,51 грн., 3 % річних та інфляційну складову у розмірі 4439,26 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач [PERSON] є споживачем електричної енергії, яку постачає позивач ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі». Як зазначає позивач, за результатами аналізу оплати за спожиту електроенергію з`ясовано, що відповідач користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, внаслідок чого заборгованість станом на 01.09.2019 року за спожиту електричну енергію становить 16642,51 грн., інфляційна складова та 3% річних становить 4439,26 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 09 червня 2020 року було відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 14 вересня 2020 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі, стягнуто з [PERSON] на користь Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» заборгованість за спожиту електричну енергію у розмірі 16642,51 грн., 3 % річних та інфляційну складову у розмірі 4439,26 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 2102,00 грн. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року скасовано рішення Святошинського районного суду м. Києва від 10 січня 2022 року та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позові. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив відмовити в задоволенні позовних вимог. Дослідивши докази в справі у їх сукупності, вислухавши представника позивача та відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що відповідач є споживачем електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , на підставі чого відкрито відповідний особовий рахунок № [NUMBER] . Позивачем надавались послуги на будинок, в якому проживає відповідач. Доказів протилежного відповідачем надано не було, як і не було надано доказів фактичного не отримання послуг або не проживання відповідачки у квартирі. Згідно даних витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ПрАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «Київенерго». Взаємовідносини між побутовим споживачем електричної енергії та енергопостачальною організацією регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.99 № 1357, які діяли на момент виникнення спірних правовідносин. Однак, обов`язок сплачувати за спожиту електроенергію у Споживача виникає не лише з умов договору про постачання електроенергії, а і з вимог чинного законодавства, яке регулює даний вид правовідносин. Зокрема, відповідно до ст. 3 Закону України «Про електроенергетику» відносини, пов`язані з виробництвом, передачею, постачанням і використанням енергії, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами. Взаємовідносини між громадянами (фізичними особами - споживачами електричної енергії) та енергопостачальниками, в тому числі порядок укладення договорів та порядок розрахунків за спожиту електричну енергію, регулюються відповідно до Правил користування електричною енергією для населення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357. Пунктом 19 Правил користування електричною енергією для населення передбачено, що розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі показань приладів обліку. Згідно п. 20 Правил користування електричною енергією для населення, розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Пунктом 42 Правил користування електричною енергією для населення, передбачає, що споживач електричної енергії зобов`язаний: оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Судом встановлено, що відповідач користується послугами, проте належним чином не здійснює оплату за спожиту електричну енергію, що підтверджується розрахунком заборгованості, згідно якого заборгованість станом на 01.09.2019 року становить 16642,51 грн. (а.с. 13-21). Зважаючи на те, що відповідач є споживачем послуг та повинен був здійснювати оплату таких послуг на рахунок ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі», однак вчасно та регулярно платежі не сплачував, що призвело до утворення заборгованості, а тому така заборгованість підлягає стягненню в примусовому порядку. Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Зважаючи на те, що між позивачем та відповідачем існують грошові зобов`язання, строки сплати яких відповідачем порушуються, наявна заборгованість підлягає стягненню з урахуванням трьох відсотків річних та інфляційних нарахувань (правовий висновок у справі ВСУ № 6-68цс12). Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 16642,51 грн., а також сума інфляції за період з вересня 2016 року по серпень 2019 року включно в розмірі 3389,64 грн., та сума 3% річних за цей же період в розмірі 1049,62 грн. В частині стягнення судового збору, то суд вважає за необхідне відмовити в цій частині, оскільки відповідач [PERSON] є учасником ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у 1986 році та відповідно до положень ст. 5 Закону України "Про судовий збір" звільнений від сплати судового збору. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial