Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У березні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець Вадим Валентинович, в якому просить суд: -поділити між [PERSON] та [PERSON] майно, що придбано в період шлюбу, а саме: автомобіль марки TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; -визнати за [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) право власності в порядку поділу майна подружжя на Ѕ частину автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] ; -стягнути з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] , місце проживання: [ADDRESS] ) судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що 20 березня 2014 року між нею та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що 20.03.2014 здійснено актовий запис №233 у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Вказує, що у шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується Свідоцтвом про народження серія [NUMBER] . Зазначає, що за час перебування у шлюбі ними спільно було придбано транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , який зареєстровано 24.11.2018 року на ім`я відповідача, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . Посилається, що 19 лютого 2021 року приблизно о 18 год. 00 хв. відповідач був зупинений працівниками поліції на вулиці Мазепи в місті Києві біля готелю «Салют». Разом із працівниками поліції перебував приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Кравець Вадим Валентинович, який і повідомив відповідачу, що в ході виконання виконавчого провадження №63631381, відкритого за заявою [PERSON] , [INFO] , на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/18, здійснюється вилучення, опис та арешт автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] . Стверджує, що приватний виконавець Кравець В.В. примусово вилучив у відповідача транспортний засію, про що склав відповідну постанову. Крім цього зазначає, що також приватний виконавець Кравець В.В. повідомив відповідачу, що згідно із рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/19 з відповідача на користь [PERSON] , [INFO] , буде здійснюватися стягнення боргу в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 грн., за Договором позики від 17 серпня 2009 року, який був укладений між відповідачем та [PERSON] , та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8 810,00 грн. Окрім цього, за виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області у справі №369/12546/19 приватний виконавець Кравець В.В. стягне з відповідача виконавчий збір у розмірі 10% від суми боргу, що становить 8 700,00 доларів США та витрати виконавчого провадження. Ще приватний виконавець Кравець В.В. повідомив відповідачу, що вилучений транспортний засіб буде проданий на електронних торгах через Державне підприємство «СЕТАМ». Вказує, що із сайту Судової влади України за адресою https://court.gov.ua/fair/ відповідач з`ясував, що ще 26.09.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області ухвалено рішення у справі №369/12546/19, яким позовні вимоги [PERSON] задоволено частково та стягнуто з Відповідача заборгованість за Договором позики від 17 серпня 2009 року у розмірі 87 000,00 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 гривень, та судові витрати. Зазначає, що 26.02.2021 відповідач отримав рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.20219 у справі №369/12546/19. При цьому посилається, що оскільки відповідач ніколи не укладав з [PERSON] договір позики від 17 серпня 2009 року та не позичав у [PERSON] кошти у розмірі 87 000,00 доларів США, відповідач звернувся до Вишгородського відділу поліції ГУ Національної поліції України у Київській області із заявою про вчинення [PERSON] проти нього кримінального правопорушення, відомості про яке були зареєстровані 26.02.2021 у Єдиному реєстрі досудових розслідувань, що підтверджується Витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 26.02.2021 №12021116150000024. Відповідно до витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань правова кваліфікація кримінального правопорушення №12021116150000024 від 26.02.2021 - ст. 358 Кримінального кодексу України. Вказує, що 26.02.2021 відповідача було визнано потерпілим у кримінальному провадженні №12021116150000024, відомості про яке внесено Єдиного реєстру досудових розслідувань 26.02.2021, та вручено йому пам`ятку про процесуальні права та обов`язки потерпілого, копія якої додасться до цього позову. Зазначає, що з інформації, розміщеної на сайті Автоматизована система виконавчого провадження у розділі «Доступ сторін до виконавчого провадження» відповідач дізнався, що виконавче провадження №63631381 відкрито приватним виконавцем Кравцем В.В. ще 16.11.2020, але жодних постанов про відкриття виконавчого провадження №63631381, про опис та арешт майна (коштів) боржника відповідач від приватного виконавця Кравця В.В. до 19.02.2021 (тобто, до дати примусового вилучення транспортного засобу) не отримував. Посилається, що 23.02.2021 з інформації, розміщеної на сайті Автоматизована система виконавчого провадження у розділі «Доступ сторін до виконавчого провадження» відповідач дізнався, що 22.02.2021 приватним виконавцем Кравцем В.В. винесена по виконавчому провадженню №63631381 постанова про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні №63631381. Згідно п.2. резолютивної частини постанови приватного виконавця Кравця В.В., суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ЗЕМЮРКОНСАЛТИНГ», зобов`язано провести оцінку описаного майна боржника та надати письмовий висновок, звіт щодо ринкової вартості майна протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця. Таким чином транспортний засіб, який є спільною сумісною власністю подружжя, готується приватним виконавцем Кравцем В.В. у ході виконання виконавчого провадження №63631381 до продажу на електронних торгах через організатора - Державне підприємство «СЕТАМ». Посилається, що при примусовому продажі приватним виконавцем Кравцем В.В. транспортного засобу в ході виконання виконавчого провадження №63631381, її протиправно буде позбавлено права приватної власності на майно, а саме: на Ѕ частину транспортного засобу, адже це майно було придбано сторонами у шлюбі, за їх спільні з відповідачем кошти та належить позивачу та відповідачу у рівних частках. Стверджує, що примусовий продаж (примусова реалізація) приватним виконавцем Кравцем В.В. у ході виконання виконавчого провадження №63631381 на електронних торгах автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , державний реєстраційний номер [NUMBER] , який належить на праві сумісної спільної власності позивачу та відповідачу, призведе фактично до порушення її конституційних прав, а саме порушення приписів ст.41 Конституції України, якими встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, адже право приватної власності є непорушним, оскільки супереч її волі та бажанню буде продано (відчуженої майно (автомобіль) третій особі покупцю), яке знаходиться у спільній сумісній (позивача та відповідача) власності, а кошти, отримані приватним виконавцем Кравцем В.В. від реалізації цього автомобіля, будуть направлені останнім на погашення боргу відповідача за виконавчим провадженням №63631381, до якого вона особисто не має ніякого відношення, оскільки вона не є боржником за виконавчим провадженням №63631381, а також договір позики від 17 серпня 2009 року, який «нібито» підписав відповідач та відповідно до умов якого відповідач «нібито» отримав грошові кошти у розмірі 87 000,00 доларів США, було укладено у той час, коли відповідач перебував у шлюбі з іншою жінкою і ці кошти були використані відповідачем на придбання об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки для проживання відповідача з іншою родиною, а отже, вона не має ніякого відношення до повернення відповідачем боргу у розмірі 87 000,00 доларів США за рахунок їх спільного майна. З урахуванням викладеного вище, просить суд позов задовольнити. 03.03.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями цивільну справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. 12.03.2021 до суду надійшла інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2021 у справі відкрито спрощене позовне провадження та надано відповідачу 15 - денний строк на подання відзиву на позов з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Третій особі надано 15 - денний строк на подання пояснень щодо позову з дня вручення ухвали про відкриття провадження. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2021 було частково задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на Ѕ частину автомобіля TOYOTA HIGHLANDER, тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . У задоволенні іншої частини поданої заяви відмовлено. 20.04.2021 до суду надійшло клопотання від [PERSON] про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 23.04.2021 до суду надійшло ще одне клопотання від [PERSON] про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 25.05.2021 третьою особою приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем Вадимом Валентиновичем подано пояснення на позовну заяву. У поданих поясненнях приватний виконавець зазначив, що з позовною заявою не може погодитись і вважає за необхідне надати пояснення на зазначену заяву. Вказує, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. перебувало виконавче провадження № 63631381, відкрите 16.11.2020 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошигського районного суду Київської області від 11.12.2019 по справі №369/12546/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за Договором позики від 17 серпня 2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 грн. та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн. У ході примусового виконання зазначеного виконавчого документа, 10.02.2021 відповідно до постанови № 63631381 про опис та арешт (коштів) боржника описано майно боржника, а саме: Легковий автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, рік випуску: 2016, шасі №: [NUMBER] , ДНЗ: [NUMBER] , колір - Сірий. Ключі і технічний паспорт не вилучались. Зазначає, що 19.02.2021 відповідно до акту приймання-передавання майна ДП «СЕТАМ» в особі фахівця з приймання майна філії ДП «СЕТАМ» м. Києва та Київської області [PERSON] прийняв на відповідальне зберігання від приватного виконавця Кравця В.В. вказаний транспортний засіб. Місце зберігання: м. Київ, вул. Новопироговська, 56. Стверджує, що відповідно до ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» вказане майно було передано до ДП «СЕТАМ» на реалізацію. Посилається, що відповідно до протоколу проведення електронних торгів № 531202 від 24.03.2021, сформованого Державним підприємством «Сетам» в Системі електронних торгів арештованого майна електронні торги з реалізації майна (лот № 469649), а саме: Легковий автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, рік виробництва: 2016, шасі №: [NUMBER] , ДНЗ: [NUMBER] , колір-Сірий, відбулись. Вказує, що продаж вищевказаного майна проведено шляхом його реалізації 24.03.2021 Організатором торгів - Державним підприємством «СЕТАМ», https://setam.net.ua/auction/469377, яке знаходиться за адресою: місто Київ, вул. Стрілецька, буд 4-6 в електронній формі в Системі електронних торгів арештованого майна лот № 469649. Переможцем торгів став [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , Паспорт громадянина України № [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] . Стверджує, що транспортний засіб, а саме: Легковий автомобіль TOYOTA HIGHLANDER, рік виробництва: 2016, шасі №: [NUMBER] , ДНЗ: [NUMBER] є річчю неподільною, а тому позивачкою право на свою частку мало бути реалізовано через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Посилається, що позов про поділ майна та заяву про забезпечення позову під час реалізації майна на електронних торгах подано дружиною боржника (позов про розлучення позивачем не пред`являвся), а тому, на думку приватного виконавця, подача вказаного позову була спрямована на унеможливлення звернення стягнення на арештоване майно. Згідно частини третьої статті 13 ЦК України не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Однією із основоположних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України) і дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними, тобто відповідати певному стандарту поведінки, що характеризується чесністю, відкритістю і повагою інтересів іншої сторони договору або відповідного правовідношення. Стверджує, що поділ спільного майна подружжя не може використовуватися учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання судового рішення про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалене судове рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно, та його дружина, які здійснюють поділ майна, діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора, оскільки поділ майна порушує майнові інтереси кредитора і направлений на недопущення звернення стягнення на майно боржника. Тому правопорядок не може залишати поза реакцією такі дії, які хоч і не порушують конкретних імперативних норм, але є очевидно недобросовісними та зводяться до зловживання правом. З урахуванням того, що на момент звернення позивача до суду з позовом про поділ майна подружжя на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця В.В. № 63631381, відкрите 16.11.2020 з примусового виконання виконавчого листа Києво-Святошигського районного суду Київської області від 11.12.2019 по справі № 369/12546/18 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] суми боргу за Договором позики від 17 серпня 2009 року в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 8810 грн., а також постановою виконавця на майно відповідача, у тому числі на спірний транспортний засіб, було накладено арешт, та враховуючи, що позивач не надала належних та допустимих доказів на підтвердження сплати відповідачем компенсації за частку у спільному майні, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог. Постановою Київського апеляційного суду від 04.08.2021 апеляційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Кравця Вадима Валентиновича було залишено без задоволення, а ухвалу Солом`янського районного суду міста Києва від 15 березня 2021 року про забезпечення позову без змін. Ухвалою Київського апеляційного суду від 17.01.2022 апеляційне провадження за апеляційною скаргою [PERSON] на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 15 березня 2021 року було закрито. 07.02.2022 до суду надійшло клопотання від [PERSON] про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. 23.02.2022 до суду [PERSON] подано заяву про скасування заходів забезпечення позову. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2022 [PERSON] було залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 27.04.2022 у задоволенні заяви [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову було відмовлено. Відзив на позовну заяву відповідачем та третьою особою [PERSON] не подано. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 20 березня 2014 року [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №233, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб (а.с. 13). Станом на день звернення до суду із позовною [PERSON] та [PERSON] продовжували перебувати у зареєстрованому шлюбі. 24 листопада 2018 року, тобто у період шлюбу з позивачем відповідачем [PERSON] було набуто у власність транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] (а.с. 15-16). Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019 у справі №369/12546/18 було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] та стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 17.08.2009 в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 810,00 грн. (а.с. 17-21). Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. від 16.11.2020 було відкрито виконавче провадження ВП № 63631381 з примусового виконання виконавчого листа №369/12546/18 виданого 11.12.2019 Києво-Святошинським районним судом Київської області на виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.09.2019, яким було стягнуто із [PERSON] на користь [PERSON] суму боргу за договором позики від 17.08.2009 в розмірі 87 000 доларів США, що еквівалентно 2 463 840,00 грн., та понесені витрати по сплаті судового збору у розмірі 8 810,00 грн. (а.с. 23). У рамках виконавчого провадження ВП № 63631381 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. 10.02.2021 було винесено постанову про опис та арешт майна (коштів) боржника, якою було описано та накладено арешт на транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , із забороною його використовувати (а.с. 24-26). Окрім цього, на підставі постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.02.2021 транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , було вилучено та передано на відповідальне зберігання [PERSON] , [INFO] . Крім цього, в рамках виконавчого провадження ВП № 63631381 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. 22.02.2021 було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою, зокрема, зобов`язано Товариство з обмеженою відповідальність «Земюрконсалтинг» провести оцінку описаного майна боржника та надати письмовий висновок, звіт щодо ринкової вартості майна боржника протягом 15 робочих днів з дня ознайомлення з постановою виконавця (а.с. 27). Позивач у позові зазначає, що вилучений відповідно до постанови приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Кравця В.В. про опис та арешт майна (коштів) боржника від 10.02.2021 транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] є спільним майном подружжя [PERSON] та [PERSON] та належить їм на праві спільної сумісної власності, у зв"язку з чим просила поділити вказаний автомобіль по 1/2 частки за кожним. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За загальним правилом власник самостійно розпоряджається своїм майном. Розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості. Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України. Відповідно до статті 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Частиною першою статті 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Зазначені норми закону свідчать про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Ця презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц. Як було встановлено судом вище, транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] було набуто [PERSON] 24.11.2018, тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] . При цьому, відсутність судового рішення про визнання спірного транспортного засобу - автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , особистою приватною власністю відповідача [PERSON] свідчить про те, що на спірний транспортний засіб розповсюждується режим спільного сумісного майна подружжя, тобто позивача та відповідача. Разом з цим, у суду відсутні підстави вважати, що таке майно належало виключно відповідачу, оскільки докази на спростування презумпції спільного майна, набутого подружжям у шлюбі, до суду не подані та під час судового розгляду не встановлені. За вимогами частин першої, другої статті 369 ЦК України співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Згода співвласників на вчинення правочину щодо розпорядження спільним майном, який підлягає нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, має бути висловлена письмово і нотаріально посвідчена. З урахуванням викладеного вище суд приходить до висновку, що транспортний засіб - автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] було набуто [PERSON] 24.11.2018, тобто під час перебування у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , а тому дане майно належало [PERSON] та [PERSON] на праві спільної сумісної власності та на нього розповсюджується режим спільного майна подружжя. Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 73 СК України, за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. Як вбчається з матеріалів справи, зобов`язання у відповідача за договором позики від 17.08.2009 виникли у 2009 році, тобто ще до укладення шлюбу із позивачем. Разом з тим, судом також встановлено, що 24.03.2021 ДП «Сетам» були проведенні електронні торги із продажу автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , колір - сірий, та відповідно до Протоколу № 531202 проведення електронних торгів переможцем торгів було визнано [PERSON] , що підтверджується копією Протоколу № 531202 проведення електронних торгів (а.с. 75-76). 01.04.2021 приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Кравцем В.В. було складено та затверджено Акт про проведені електронні торги у виконавчому провадженні № 63631381, відповідно до якого переможцем торгів із реалізації автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , колір - сірий, став [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] . 02.04.2021 Державним підприємством «Сетам» (зберігач) на підставі Акту видачі майна переможцю електронних торгів від 02.04.2021 передано [PERSON] легковий автомобіль марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , колір - сірий (а.с. 107). Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Статтею 48 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні (списанні коштів з рахунків) та примусовій реалізації. Відповідно до частин першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України. Відповідно до правового висновку, висловленого Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 21 листопада 2018 року у справі № 465/650/16-ц, провадження № 14-356цс18, та від 23 січня 2019 року у справі № 522/10127/14-ц, провадження № 14-428цс18, правова природа процедури реалізації майна на прилюдних торгах полягає у продажу майна, тобто, в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів. Ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів - це оформлення договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто правочин. Відповідно до частини першої статті 650 ЦК України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму (частина перша статті 655 ЦК України). Частиною четвертою статті 656 ЦК України встановлено, що до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті. Згідно з Порядком електронні торги - продаж майна за принципом аукціону засобами системи електронних торгів через Веб-сайт, за яким його власником стає учасник, який під час торгів запропонував за нього найвищу ціну. Відповідно до пунктів 3, 4 розділу II Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу. Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору. Начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна. У разі встановлення відповідності документів вимогам законодавства чи після приведення їх у відповідність до вимог законодавства начальник відділу державної виконавчої служби підписує (за допомогою електронного цифрового підпису або власноруч у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу 1 цього Порядку) заявку на реалізацію арештованого майна та надсилає її Організатору разом із документами, передбаченими абзацами четвертим - тринадцятим пункту 3 розділу II цього Порядку, в електронному вигляді через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби для внесення інформації про проведення електронних торгів у Систему. ДП «СЕТАМ» відповідно до наказу Міністерства юстиції України від 02 жовтня 2015 року №1885/5 «Про реалізацію арештованого майна шляхом проведення електронних торгів» та Порядку реалізації арештованого майна є організатором електронних торгів та уповноважений відповідно до законодавства на здійснення заходів зі створення та супроводження програмного забезпечення системи реалізації арештованого майна, технологічного забезпечення, збереження та захисту даних, що містяться у цій системі, на організацію та проведення електронних торгів та торгів за фіксованою ціною, забезпечення збереження майна, виконання інших функцій, передбачених цим Порядком. Відповідно до пункту 3 Розділу III Порядку реалізації арештованого майна організатор вносить до Системи інформацію про майно та формує лот торгів (інформаційне повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною)) на підставі отриманої ним заявки не пізніше ніж на третій робочий день з дати її отримання. Лот вноситься за типом, найменуванням, категорією відповідно до класифікації, яка підтримується Системою, що забезпечує вільний та прямий пошук за відповідними пошуковими критеріями (вид майна, назва, модель, регіон зберігання, стартова ціна, номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчого провадження, тощо). Після внесення лота до Системи автоматично визначається строк для підготовки до проведення торгів, реєстрації учасників, огляду майна. Дата початку проведення електронних торгів призначається на наступний після закінчення зазначених строків день та відображається в інформаційному повідомленні, яке розміщується на Веб-сайті автоматично після внесення інформації про лот у Систему. Згідно з пунктом 4 розділу І Порядку реалізації арештованого майна взаємодія органів державної виконавчої служби та приватних виконавців з організатором щодо реалізації арештованого майна, у тому числі надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, здійснюється через особисті кабінети відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців в Системі. Надсилання документів та повідомлень, передбачених цим Порядком, електронною поштою, поштовими відправленнями, доставка нарочним або кур`єрською службою доставки дозволяються виключно у разі наявності технічних підстав, що унеможливлюють роботу особистих кабінетів відділів державної виконавчої служби та приватних виконавців більше ніж на 24 години, до відновлення їх працездатності. Відомості про електронні торги, майно, яке виставляється на них, доступні всім особам та розміщені на веб-сайті електронних торгів; електронний ресурс, що є складовою частиною системи електронних торгів, на якому розміщуються організаційно-методичні матеріали, інформаційні повідомлення про електронні торги та результати їх проведення, здійснюється реєстрація учасників, подання заяв на участь в електронних торгах, забезпечується доступ спостерігачів електронних торгів та проводяться електронні торги. Веб-сайт функціонує у цілодобовому режимі та є доступним усім користувачам мережі Інтернет. Відповідно до вимог пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) та його реалізацію за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця. Згідно з пунктом 4 розділу II Порядку реалізації арештованого майна перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець). Організатор лише перевіряє повноту заповнення заявки. Пунктом чотири розділу III Порядку реалізації арештованого майна визначено, що організатор проводить електронні торги (торги за фіксованою ціною), у тому числі повторні, відповідно до строків, визначених цим Порядком. Згідно з пунктом 1 розділу VIII Порядку реалізації арештованого майна після закінчення електронних торгів (закінчення строку аукціону з урахуванням його можливого продовження) на Веб-сайті відображаються відомості про завершення електронних торгів. Не пізніше наступного робочого дня Система автоматично формує та розміщує на Веб-сайті протокол електронних торгів за лотом. Відповідно до пункту 1 розділу X Порядку реалізації арештованого майна на підставі копії протоколу переможець електронних торгів протягом десяти банківських днів з дня визначення його переможцем здійснює розрахунки за придбане на електронних торгах майно. Згідно з пунктом 4 розділу X Порядку реалізації арештованого майна після повного розрахунку переможця за придбане майно (у тому числі сплати винагороди Організатору) на підставі протоколу про проведення електронних торгів та платіжного документа, що підтверджує сплату додаткової винагороди організатору (у випадку, якщо майно реалізувалося за ціною, вищою стартової), виконавець протягом п`яти робочих днів складає акт про проведені електронні торги, який є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, а у випадку придбання нерухомого майна документом, на підставі якого нотаріусом видається свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів. Отже, акт про проведення, який складений за результатами торгів, стосується оформлення правового результату торгів, наслідком яких є виникнення цивільних прав та обов`язків, у зв`язку з чим торги є правочином у розумінні статті 202 ЦК України. Доказів того, що прилюдні торги, які були проведенні 24.03.2021 відповідно до протоколу №531202 проведення електронних торгів, були визнанні недійсними чи оскарженні у встановленому законом порядку до суду не надано та матеріали справи не містять. З урахуванням викладеного вище судом встановлено, що на час розгляду справи у суді власником транспортного засобу - автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , колір - сірий, є [PERSON] , оскільки останній придбав даний транспортний засіб на електронних торгах, що підтверджується копією акту про проведені електронні торги від 01.04.2021 у рамках виконавчого провадження ВП № 63631381. Разом з тим, позивачем заявлено вимоги про поділ спільного майна подружжя шляхом визнання за нею права власності на Ѕ частину транспортного засобу - автомобіля марки «TOYOTA HIGHLANDER», тип - загальний універсал - В, 2016 року випуску, VIN/номер шасі (кузова, рами): [NUMBER] , д.р.н. [NUMBER] , колір - сірий. В той же час, 24.03.2021 спірний транспортний засіб, який просить суд поділити позивач вибув із власності сторін подружжя , тобто позивача та відповідача шляхом його реалізації на прилюдних торгах та на праві власності належить третій особі - [PERSON] . Відповідно до ст. 55 Конституції України, ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Рішенням Конституційного Суду України від 01.12.2004 №18-рп/2004 у справі за конституційним поданням 50 народних депутатів України щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 ЦПК України визначено, що у аспекті поставленого у конституційному поданні питання стосовно поняття охоронюваний законом інтерес у логічно-смисловому зв`язку з поняттям право його треба розуміти, як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. З наведеного вище положення рішення Конституційного Суду України вбачається, що основними ознаками наявності інтересу у певної особи, є наступні чинники: по-перше, будь-який інтерес повинен бути реально спрямований на отримання конкретних матеріальних та/або нематеріальних благ; мета будь-якого інтересу повинна бути спрямована на задоволення індивідуальних чи колективних потреб; інтерес, як такий, не повинен суперечити Конституції і законам України, та мати справедливий та добросовісний характер. Суд також бере до уваги Постанову від 25 травня 2020 року по справі № 347/955/16 Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у якій вказано, що суди попередніх інстанцій дійшли правильного висновку про те, що спірний автомобіль був придбаний у період шлюбу, тому він, відповідно до вимог статей 60, 61, 70, 71, є спільним майном подружжя та підлягає поділу між ними. А оскільки вказаний автомобіль знаходиться у користуванні Особи 1, судами правомірно присуджено стягнути з останньої 1/2 частину його вартості в рахунок компенсації права на належну частку Особи 2. Таким чином, підсумовуючи зазначене вище, приймаючи до уваги приведені вище норми матеріального права та фактичні обставини справи, суд вважає, що оскільки 24.03.2021 спірний автомобіль було реалізовано на прилюдних торгах на користь [PERSON] , рішення суду про визнання вказаних прилюдних торгів недійсними суду не надано, а тому суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для поділу майна подружжя у спосіб заявний позивачем. Враховуючи вимоги чиннного законодавства та фактичні обставини справи, позивач має право на стягнення із відповідача відповідної грошової компенсації замість її частки у праві спільної сумісної власності на майно. В той же час, відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства, при ухваленні судового рішення суд не може виходити за межі позовних вимог, а правом визначати предмет, підставу позову, способи захисту своїх прав, свобод та інтересів наділений лише позивач (статті 13, 43, 49, 175 ЦПК України). Суд звертає увагу на ту обставину, що після відчуження на електронних торгах спірного автомобіля, позивач до суду із заявами про зміну предмету або підстав позову, уточнення позовних вимог не зверталася. Визначальною ознакою приватноправових відносин є юридична рівність та майнова самостійність їх учасників, наявність майнового чи немайнового особистого інтересу суб`єкта, тобто приватноправовий спір обумовлений порушенням приватного (індивідуального) права, як правило, майнового, певного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин. Натомість, статтею 13 Європейської конвенції з прав людини та основних свобод закріплено право на ефективний засіб правового захисту у відповідному національному органі. Завданням суду є не лише суто захист прав і свобод людини, але такий захист, який би призвів до ефективного поновлення порушеного права не на шкоду правам і свободам інших суб`єктів права. Відповідно до принципів змагальності та диспозитивності цивільного процесу позивач зобов`язаний довести в судовому засіданні ті обставини, на які він посилається як на підставу своїх вимог, а відповідачі - ті обставини, на які вони посилалися як на заперечення проти позову. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Слід також зазначити, що Європейський суд справ людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). За таких обставин, після всебічного, повного дослідження, оцінки наявних матеріалів та обставин справи суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову. Разом з тим, суд вважає за необхідне зазначити про помилковість доводів приватного виконавця про те, що позов про поділ майна та заяву про забезпечення подано позивачем під час реалізації майна на електронних торгах з метою унеможливлення звернення стягнення на арештоване майно , тобто позивачем вчинено дії з наміром завдати шкоди іншій особі (стягувачу), оскільки позивач обґрунтовано вважала, що спірний транспортний засіб є спільною сумісною власністю подружжя та, насамперед, вчиняла дії щодо захисту своєї власності, оскільки вона не є боржником у виконавчому провадженні № 63631381, проте майно, на яке планувалося звернути стягнення, належало на праві власності і позивачу. Та обставина, що при зверненні до суду із позовною заявою та заявою про забезпечення позову позивач та відповідач продовжували перебувати у зареєстрованому шлюбі, не позбавляє права позивача для вчинення дій щодо захисту своєїчастки у власності. Суд також звертає увагу сторін на ту обставину, що реалізація спірного автомобіля була здійснена приватним виконавцем у період дії ухвали суду про забезпечення позову, яка підлягала негайному виконанню, що у свою чергу свідчить про необгрунтованість доводів приватного виконавця щодо відсутності порушень прав позивача. Відповідно до ч.ч. 9-10 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність скасування заходів забезпечення позову вжитих ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 15.03.2021. Враховуючи викладене вище,

Outcome: dismissed