Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

12.01.2021 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить суд скасувати державну реєстрацію права власності на об`єкти нерухомого майна: квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101, власник [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір дарування, серія та номер: 452, виданий 14.09.2020, видавник: Харитонова Т. Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54040110 від 14.09.2020 13:47:22, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069998251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000940, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51978777 від 15.04.2020 09:36:05, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070052251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник; ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОРІ'; технічний паспорт, серія та номер: 000000941, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51979911 від 15.04.2020 10:20:43, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070065551101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ «ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000943, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер; 51980171 від 15.04.2020 10:30:23, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070075251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер:000000944, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ"ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980370 від 15.04.2020 10:36:56, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000945, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980828 від 15.04.2020 10:53:03, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 20700994511, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000942, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980994 від 15.04.2020 10:58:44, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2078229651101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000963, виданий 04.05.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР''; технічний паспорт, серія та номер: 000000964, виданий 04.05.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52179431 від 08.05.202010:27:20, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; приміщення №11, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070144151101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03..04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер:000000949, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР" Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51982010 від 15.04.2020 11:32:47, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл., які були утворені в результаті незаконного поділу предмету іпотеки, яким є домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , з дотриманням вимог п. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; визнати за іпотекодержателем, яким є Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи 36799749, право на предмет іпотеки, яким є домоволодіння, загальною площею 430,80 кв.м., та земельну ділянку (кадастровий номер: 5110136900:40:025:0006) площею 0,0647 га, на якій розміщено вказаний будинок, за адресою: [ADDRESS] , та іпотекодавцем якого являється [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] ; в рахунок погашення заборгованості [PERSON] , РНОКПП: [NUMBER] , перед Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», ідентифікаційний код юридичної особи: 36799749, за кредитним договором № 89/К-07ф від 30.03.2007 р., присуджену до стягнення з [PERSON] рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2019 р, у справі № 520/14725/16-ц (провадження №2/520/1630/19) в розмірі 1 014285, 66 (один мільйон сто сорок дві тисячі вісімдесят п`ять) дол. США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 705806 (сімсот п`ять тисяч вісімсот шість) грн. 71 коп., а також суму судового збору у розмірі 375000 (триста сімдесят п`ять тисяч) гривень, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: домоволодіння, загальною площею 430,80 кв.м. та земельну ділянку (кадастровий номер: 5110136900:40:025:0006) площею 0,0647 га, на якій розміщено вказаний будинок, за адресою: [ADDRESS] , шляхом реалізації предмету іпотеки на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з дотриманням вимог Закону України «Про іпотеку» за початковою ціною на рівні, не нижчому за звичайні ціни на такий вид майна на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій; стягнути з відповідачів судові витрати. В обґрунтування заявленого позову представник позивача посилається на те, що 30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 89/К-07ф, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 600 000 доларів США, а в забезпечення виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, іпотекодавцем передано в іпотеку домоволодіння, загальною площею 430,80 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0647 га, на якій розміщено вказане домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача вказує, що у зв`язку із укладенням 30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] іпотечного договору домоволодіння та земельної ділянки, зареєстрований за реєстровим № Д-42, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було внесено записи про обтяження предмету іпотеки за реєстраційним номером 13574178 та за реєстраційним номером 13574207. Представник позивача зазначає, що у зв`язку з невиконанням позичальником взятих на себе зобов`язань, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №89/К-07ф від 30.03.2007 року, а за наслідками розгляду вказаного позову 18.11.2019 року Київським районним судом м. Одеси було ухвалено рішення про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором. Однак, як стверджує представник позивача, під час розгляду Київським районним судом м. Одеси справи № 520/14725/16-ц про стягнення з боржника заборгованості за кредитним договором, невстановлені слідством особи здійснили виключення з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек. Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, записів про обтяження предмету іпотеки за реєстраційним номером 13574178 та за реєстраційним номером 13574207. Викладені вище факти, як стверджує представник позивача, встановлені та підтверджуються судовими рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.02.2019р. та постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019р., ухваленим при розгляді справи № 460/2649/18 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» про поновлення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13574178 та №13574207 від 30.03.2007 року, а саме: про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: домоволодіння та земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] (реєстраційні номери об`єктів 868678551101 та 868669251101), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між банком та [PERSON] . За наслідками розгляду справи № 460/2649/18, як вказує представник позивача, записи про обтяження нерухомого майна іпотекою поновлені в ДРРП. Крім того, представник позивача зазначає, що 28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до якого, ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за договором кредиту № 89/К-07ф від 30.03.2007р., позичальником за яким є [PERSON] 28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, зареєстровано в реєстрі за №12541, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за іпотечними договорами, у тому числі, і за іпотечним договором домоволодіння та земельної ділянки від 30.03.2007 року, іпотекодавцем за яким є [PERSON] . Так, представник позивача вказує, що 01.06.2020 року Київським районним судом м. Одеси у справі № 520/14725/16-ц було постановлено ухвалу про заміну Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал». 19.11.2020 року на підставі виконавчого листа №520/14725/16-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 1 014 285,66 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 705 806,71 грн. було відкрито виконавче провадження № 63687492, а 20.11.2020 року на підставі виконавчого листа №520/14725/16-ц, виданого Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті судового збору у розмірі 375 000 гривень було відкрито виконавче провадження № 63690686, виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження № 63691552. У подальшому, як зазначає представник позивача, було встановлено, що у [PERSON] відсутнє будь-яке майно, на яке можна було б звернути стягнення, у тому числі й майно, що складало предмет іпотеки. Також, як стверджує представник позивача, було встановлено та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, що 23.03.2020року предмет іпотеки був набутий у власність громадянкою [PERSON] на підставі договорів купівлі-продажу, серія та номер: 169, 170, видані 23.03.2020. видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, проте, вже 13.04.2020 року запис про об`єкт нерухомого майна було закрито, про що, до реєстру нерухомого майна було внесено запис про погашення права власності на об`єкт нерухомого майна, у зв`язку із його поділом. Так, позивач вказує, що згідно наявної інформації з ДРРП, домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , який є предметом іпотеки, було поділено на окремі об`єкти нерухомого майна, наступним чином: квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101, власник [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір дарування, серія та номер: 452, виданий 14.09.2020, видавник: Харитонова Т. Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54040110 від 14.09.2020 13:47:22, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069998251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000940, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51978777 від 15.04.2020 09:36:05, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070052251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник; ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОРІ'; технічний паспорт, серія та номер: 000000941, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51979911 від 15.04.2020 10:20:43, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070065551101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ «ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000943, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер; 51980171 від 15.04.2020 10:30:23, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070075251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер:000000944, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ"ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980370 від 15.04.2020 10:36:56, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000945, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980828 від 15.04.2020 10:53:03, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 20700994511, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000942, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980994 від 15.04.2020 10:58:44, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2078229651101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000963, виданий 04.05.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР''; технічний паспорт, серія та номер: 000000964, виданий 04.05.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52179431 від 08.05.202010:27:20, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; приміщення №11, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070144151101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03..04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер:000000949, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР" Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51982010 від 15.04.2020 11:32:47, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; земельна ділянка, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, реєстраційний номер згідно ДРРП 86866925110, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір купівлі-продажу, серія та номер: 470, виданий 23.03.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51740834 від 23.03.2020 13:33:13, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. При цьому, представник позивача зазначає, що згідно висновку щодо створення об`єкту нерухомості від 21.12.2020 року, вищевказані об`єкти не є новоствореними так як утворились в результаті поділу предмета іпотеки, а новий власник, до якого перейшло право власності на обтяжене іпотекою майно, набуває статусу іпотекодавця, має всі його права та обов`язки по іпотечному договору в тому обсязі і умовах, що були до отримання ним у власність предмету іпотеки. На думку представника позивача, оскільки правочини щодо предмету іпотеки вчинені без згоди іпотекодержателя, у тому числі, пов`язані із його поділом, є недійсними в силу закону, тобто нікчемними, у зв`язку з чим, позивачем не заявляється окремої позовної вимоги про їх недійсність. За таких обставин, представник позивача вважає, що єдиним можливим, належним способом захисту порушених прав іпотекодержателя, яким є позивач ТОВ «Вердикт Капітал», є визнання права на предмет іпотеки та звернення на нього стягнення шляхом звернення з відповідним позовом до володільців та власників предмету іпотеки. Крім того, представник позивача вказує, що після передачі [PERSON] нерухомого майна в іпотеку, вказане нерухоме майно було декілька разів відчужене, без згоди іпотекодержателя, а оскільки правочини щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним, то усі наступні правочини щодо такого майна є недійсними в силу закону, тобто нікчемними, визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Крім того, представник позивача просить звернути увагу на те, що оскільки нікчемні правочини в силу недійсності не несуть жодних правових наслідків з моменту їх вчинення наслідків, як для сторін цих правочинів, так і для будь-яких інших осіб. У постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 Велика Палата Верховного Суду вказала, що відповідно до частини 2 статті 215 Цивільного кодексу України, якщо недійсність правочину встановлена законом, то визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Якщо правочини являються нікчемними (недійсними в силу закону), суд перевіряє відповідні доводи зацікавленої сторони, в даному випадку Позивача та у мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. Варто розуміти, що у такому разі суд своїм рішенням не визнає правочин недійсним, а лише підтверджує його недійсність у силу закону (така позиція відповідає і правовому висновку, викладеному в постанові Великої Палати Верховного Суду від 10.04.2019 у справі № 463/5896/14-ц. У зв`язку із цим вимог про визнання нікчемних правочинів, пов`язаних із відчуженням предмету іпотеки, недійсними позивачем не заявляються. Також представник позивача вказує, що ухвалення судом рішення про скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). З урахуванням викладеного, враховуючи невиконання зобов`язань по укладеному кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із відповідним позовом про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 16.01.2021 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. Призначено підготовче засідання. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С. від 16.01.2021 року було частково задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про забезпечення позову. Накладено арешт на земельну ділянку, квартири та приміщення у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , а саме: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101, власник [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір дарування, серія та номер: 452, виданий 14.09.2020, видавник: Харитонова Т. Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54040110 від 14.09.2020 13:47:22, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069998251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000940, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51978777 від 15.04.2020 09:36:05, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070052251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник; ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОРІ'; технічний паспорт, серія та номер: 000000941, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51979911 від 15.04.2020 10:20:43, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070065551101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ «ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000943, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер; 51980171 від 15.04.2020 10:30:23, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070075251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер:000000944, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ"ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980370 від 15.04.2020 10:36:56, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000945, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980828 від 15.04.2020 10:53:03, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 20700994511, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03.04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер: 000000942, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51980994 від 15.04.2020 10:58:44, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2078229651101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000963, виданий 04.05.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР''; технічний паспорт, серія та номер: 000000964, виданий 04.05.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР", рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52179431 від 08.05.202010:27:20, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл.; приміщення №11, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070144151101, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): висновок, серія та номер: 000000950, виданий 03..04.2020,видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР"; технічний паспорт, серія та номер:000000949, виданий 03.04.2020, видавник: ТОВ "ЮЦ "РЕЄСТРАТОР" Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 51982010 від 15.04.2020 11:32:47, [PERSON] , Великодолинська селищна рада Овідіопольського району Одеської області, Одеська обл., які були утворені в результаті незаконного поділу предмету іпотеки, яким є домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , з дотриманням вимог п. 3 ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»; земельну ділянку, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, реєстраційний номер згідно ДРРП 86866925110, власник [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір купівлі-продажу, серія та номер: 470, виданий 23.03.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 51740834 від 23.03.2020 13:33:13, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. 20.01.2021 року від представника [PERSON] - адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни до канцелярії суду надійшло клопотання про зустрічне забезпечення, в якому представник відповідача просить суд визначити позивачеві Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» розмір зустрічного забезпечення за вжиття заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2021 року по справі № 947/984/21 у сумі 907 980 гривень шляхом внесення цих коштів на депозитний рахунок суду протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про зустрічне забезпечення. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.01.2021 року було відмовлено у задоволенні клопотання представника [PERSON] - адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни про зустрічне забезпечення, подане по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. 03.02.2021 року до канцелярії суду від представника відповідача [PERSON] - адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник відповідача просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у задоволенні позову у повному обсязі. В обґрунтування наданого відзиву представник відповідача посилається на те, що на початку 2020 року [PERSON] дізналася від свого знайомого про те, що громадянин Ізраїлю [PERSON] у зв`язку із постійним проживанням в Ізраїлі вирішив розпродати своє майно в Україні, та, зокрема, будинок на земельній ділянці за адресою: [ADDRESS] . Цей будинок продавався за вигідною ціною. [PERSON] звернулася до декількох нотаріусів з метою перевірки стану нерухомого майна та можливості його придбати, жодних заборон, обтяжень, арештів чи інших речових прав третіх осіб щодо зазначених об`єктів нерухомості заявлено не було. Представник відповідача вказує, що будинок і земельна ділянка належали [PERSON] з 13.11.2017 року на підставі свідоцтв про право власності та свідоцтв про право на спадщину за законом, а до цього його вже померла дружина придбала цей будинок ще у 2016 році (тобто попередні власники без проблем володіли майном більше 3 років). Представник відповідача зазначає, що 23.03.2020 року [PERSON] придбала у громадянина Ізраїлю [PERSON] земельну ділянку (РНОНМ: [NUMBER] ) та будинок (РНОНМ: [NUMBER] ) за адресою: [ADDRESS] . У подальшому, як вказує представник відповідача, на підставі висновку № 950 від 03.04.2020 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , 13.04.2020 року було проведено державну реєстрацію закриття розділу №868678551101 та державну реєстрацію створення нових об`єктів нерухомого майна в результаті поділу - квартир [ADDRESS] та нежитлового приміщення [ADDRESS] . Представник відповідача зазначає, що [PERSON] без перешкод володіла своїм майном, поки 14.12.2020 року з інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 236916906 не дізналася про наявність незаконно внесених реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області записів № 38992980 від 03.11.2020 та № 38992759 від 03.11.2020 про іпотеку її майна (земельної ділянки та вже неіснуючого приватного будинку [ADDRESS] ), за якими іпотекодавцем і боржником зазначено [PERSON] , а іпотекодержателем ТОВ «Вердикт Капітал». При цьому, як стверджує представник відповідача, [PERSON] не знайома з [PERSON] , який зазначений іпотекодавцем у наведених записах, не перебуває в жодних цивільних правовідносинах з ТОВ «Вердикт Капітал», яке зазначене іпотекодержателем, а тому майно [PERSON] не може перебувати під записами про іпотеку, які забезпечують виконання зобов`язань не пов`язаними із власницею майна особами. Представник відповідача вказує, що для уточнення обставин виниклої ситуації, [PERSON] звернулася до попереднього власника майна - [PERSON] , який повідомив, що йому нічого не відомо з приводу наявності чи відсутності у ТОВ «Вердикт Капітал» прав іпотекодержателя відносно майна, а уточнити ці обставини у [PERSON] немає можливості, оскільки [INFO] [PERSON] помер, у зв`язку з чим, можна зробити висновок, що у відповідності до ст. 608 ЦК України будь-які зобов`язання, які існували між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] з 13.08.2020 року є припиненими, а відомостей про наявність спадкоємців та про чинність договірних зобов`язань між ТОВ «Вердикт Капітал» та [PERSON] , позивачем не надано. Таким чином, на думку представника відповідача, [PERSON] є добросовісним набувачем, а тому підстави для витребування майна у [PERSON] , передбачені ст.ст. 330, 388 ЦК України, відсутні. Також представник відповідача зазначає, що вимога про скасування державної реєстрації прав не обґрунтована позивачем належним чином, позивачем не наведені підстави для скасування права власності на об`єкти нерухомого майна, не наведено думку, що саме робити з такими об`єктами нерухомого майна, та відсутнє посилання на причинно-наслідковий зв`язок між підставою (за якою необхідно скасувати запис про право власності) та подальшою долею майна. З приводу вимоги про звернення стягнення на предмет іпотеки представник позивача вказує, що іпотека є припиненою у зв`язку зі смертю позичальника, відсутністю інформації про спадкоємців та відсутністю підтвердження чинності договірних зобов`язань. Крім того, на думку представника відповідача, позивач пропустив строк позовної давності на звернення із такою вимогою, оскільки строк виконання зобов`язання, встановлений в кредитному договорі - 29 березня 2019 року, з тексту рішення про стягнення заборгованості вбачається, що банк звернувся із вимогою про дострокове повне повернення кредиту у 2016 році, а з позовом до суду 27.11.2016 року, у зв`язку з чим, строк виконання зобов`язань за кредитним договором був змінений кредитором та 27.11.2016 року вже настав. Таким чином, як стверджує представник відповідача, змінивши строк виконання основного зобов`язання, кредитор мав право пред`явити позов до боржника про звернення стягнення на предмет іпотеки протягом трьох років з 27.11.2016 року по 27.11.2019 року, разом з тим, ця позовна заява про звернення стягнення подана позивачем лише 12.01.2021 року, тобто після спливу позовної давності. З урахуванням викладеного, представник відповідача просить суд відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у задоволенні позову у повному обсязі. 09.02.2021 року до канцелярії суду від представника [PERSON] - адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни надійшла заява про відвід судді Петренка В.С. на підставі п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.02.2021 року заявлений представником [PERSON] - адвокатом Бабійчук Іриною Володимирівною відвід судді Петренка В.С. визнано необґрунтованим. Заяву передано до канцелярії Київського районного суду м. Одеси для визначення в порядку ч.1 ст. 33 ЦПК України судді, який буде вирішувати питання про відвід судді Петренка В.С. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Маломуж А.І. від 15.02.2021 року у задоволенні заяви представника [PERSON] - адвоката Бабійчук Ірини Володимирівни про відвід судді було відмовлено. У підготовчому засіданні 01.03.2021 року судом було задоволено клопотання представника позивача про залучення до участі у справі співвідповідачів, залучено до участі у справі в якості співвідповідачів [PERSON] та [PERSON] як власників частини спірного майна, а саме: квартир [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.03.2021 року було витребувано з Київської державної нотаріальної контори у місті Одеса відомості відносно того, чи звертався хтось з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис про смерть №7951 від 13.08.2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), якщо так, то надіслати на адресу суду належним чином завірену копію спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , актовий запис про смерть №7951 від 13.08.2020 року. На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, листом від 11.03.2021 року за №1382/01-16 (вх. суду №15323 від 12.03.20221 року), Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса повідомила про те, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 22.03.2021 року було частково задоволено заяву представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про забезпечення позову. Накладено арешт на квартири у житловому будинку, за адресою: [ADDRESS] , а саме: квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101, власники [PERSON] , [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір купівлі-продажу, серія та номер: 687, виданий 18.12.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55793982 від 18.12.2020 12:53:05, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл.; квартиру [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070099451101, власники [PERSON] , [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір купівлі-продажу, серія та номер: 690, виданий 18.12.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55794354 від 18.12.2020 13:01:53, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. 24.03.2021 року до канцелярії суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача просив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити у повному обсязі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 25.05.2021 року, оскільки відповідач у справі [PERSON] помер, з метою встановлення кола спадкоємців, було витребувно у Одеського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) протягом п`яти днів з дня отримання копії даної ухвали відомості щодо наявності або відсутності актового запису про шлюб (або розірвання шлюбу) [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса: [ADDRESS] , який помер [INFO] , актовий запис про смерть №7951 від 13.08.2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса);відомості щодо наявності або відсутності актового запису про народження дитини, батьком якої зазначено [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який помер [INFO] , актовий запис про смерть №7951 від 13.08.2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).Витребувано з Департаменту надання адміністративних послуг Одеської міської ради та Відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області відомості про зареєстрованих осіб у будинку [ADDRESS] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2021 року, оскільки спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, тобто осіб, які є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] встановити неможливо, а відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, було здійснено процесуальне правонаступництво відповідача, а саме: залучено до участі у справі Одеську міську раду як орган місцевого самоврядування, який зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. 07.10.2021 року на електронну адресу суду від [PERSON] надійшов зустрічний позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якому, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, [PERSON] просить суд визнати її - [PERSON] добросовісним набувачем та визнати за нею право власності на майно земельну ділянку загальною площею 0,0647 га, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 868669251101, придбану [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним 23.03.2020 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., реєстровий № 170; житловий будинок, загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 868678551101, придбаного [PERSON] за договором купівлі-продажу, укладеним 23.03.2020 року між продавцем [PERSON] та покупцем [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., реєстровий № 169; визнати такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором домоволодіння та земельної ділянки, укладеним30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П., реєстровий № Д-42, відповідно до якого, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань боржника [PERSON] за кредитним договором № 89/К-07 від30.03.2007 було передано в іпотеку банку земельну ділянку, площею 0,0647 га (кадастровий номер 5110136900:40:025:0006), та домоволодіння (житловий будинок), загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] ; стягнути судові витрати. В обґрунтування вимог зустрічного позову [PERSON] , окрім того, що зазначено у відзиві на первісний позов, посилається на те, що вона - [PERSON] придбала спірне майно за відплатним договором, заплатила за нього гроші (1 077 000 грн. та 514 753, 00 грн.), на момент укладення правочинів за всіма реєстрами та перевірками нотаріус Харитонова Т.Є. встановила відсутність обтяжень, заборон, арештів, відсутність прав третіх осіб на майно, чи будь-яких інших обставин, які б завадили укладенню правочину. Попередній власник [PERSON] володів майном на підставі свідоцтв про право власності від 13.11.2017 року та свідоцтв про право на спадщину за законом від 13.11.2017 року, виданих приватним нотаріусом Колмаковою Н.В. До цього дружина [PERSON] володіла майном з 2016 року, придбала його за нотаріально посвідченим договором купівлі-продажу. Три рівня перевірки правомірності правочину не встановили жодних перепон для законності придбання майна. При цьому, [PERSON] вказує, що ТОВ «Вердикт Капітал» придбавши» право вимоги 28.11.2019 року (вона купила майно 23.03.2020 року) жодним чином себе не проявляли поки боржник [PERSON] не помер [INFO] , і тільки після цього, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» внесло в реєстр записи про іпотеку щодо нерухомого майна в місті Одесі, та почало в судовому порядку намагатися відібрати у неї належне їй майно, ТОВ «Вердикт Капітал» в позові посилається на шахрайські дії, через які було вилучено записи про іпотеку з реєстру, проте, не надає доказів хто саме вчинив такі дії та за яких обставин. [PERSON] вважає, що вона має бути визнана добросовісним набувачем домоволодіння та земельної ділянки за адресою: [ADDRESS] , а у зв`язку із відсутністю підстав для витребування у добросовісного набувача майна, за нею - [PERSON] має бути визнано право власності на спірне нерухоме майно. Крім того, [PERSON] просить суд визнати іпотеку припиненою, оскільки [INFO] помер позичальник - [PERSON] , а ТОВ «Вердикт Капітал» не пред`явив вимогу кредитора до спадкоємців у встановлений строк, у зв`язку з чим, ТОВ «Вердикт Капітал» позбавлене права вимоги до боржника/спадкоємців боржника [PERSON] , а отже іпотека земельної ділянки та домоволодіння є припиненою. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 07.10.2021 року зустрічну позовну заяву [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання іпотеки припиненою було залишено без руху. Повідомлено [PERSON] про необхідність виправити недоліки позову протягом 10 (десяти) днів з дня отримання цієї ухвали, а саме: доплатити судовий збір за вимоги майнового характеру, відповідно до пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 9 534 (дев`ять тисяч п`ятсот тридцять чотири) грн. 00 коп., з урахуванням вже сплаченої суми у розмірі 1 816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 00 коп.; сплатити судовий збір за вимогу немайнового характеру, відповідно до пп. 2 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) грн. 00 коп., та надати докази такої сплати. Роз`яснено [PERSON] , що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк зустрічна позовна заява буде вважатися неподаною та повернута зі всіма доданими до неї документами, на підставі ч. 3 ст. 185 ЦПК України. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.11.2021 року було прийнято зустрічний позов [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання іпотеки припиненою до спільного розгляду з первісним позовом. Об`єднано вимоги за зустрічним позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Оденської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання іпотеки припиненою в одне провадження з первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.11.2021 року було витребувано у приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонової Тетяни Євгеніївни належним чином завірені копії документів, на підставі яких було посвідчено укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки 0,0647 га за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Харитоновою Т.Є. 23.03.2021 року, реєстровий № 170; договору купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 430,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Харитоновою Т.Є. 23.03,2021 року, реєстровий № 169. Витребувано з Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради належним чином завірені копії матеріалів реєстраційної справи щодо земельної ділянки кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, адреса: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 868669251101; матеріалів реєстраційної справи щодо житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 868678551101. 30.11.2021 року канцелярії суду від представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» надійшов відзив на зустрічну позовну заяву, в якому представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просив суд відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] у повному обсязі. В обґрунтування наданого відзиву, окрім того, що зазначено у первісному позові, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зазначає, що Закон України «Про іпотеку» не передбачає такої підстави для припинення іпотеки як смерть боржника за кредитним договором, після смерті позичальника відбулася заміна боржника на Одеську міську раду, як орган місцевого самоврядування, а від так основне зобов`язання не припинилося, як не припинилося і зобов`язання за іпотечним договором. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» вказує, що у зв`язку з невиконанням [PERSON] рішення суду про стягнення боргу та відчуженням (без згоди іпотекодержателя) предмету іпотеки, іпотекодержатель звернувся з позовом у цій справі, однак в процесі розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] помер, у зв`язку із чим, судом було вжито ряд заходів по встановленню спадкоємців[PERSON] , проте, спадкоємців боржника виявлено не було, у зв`язку з чим, судом було здійснено процесуальне правонаступництво та залучено до участі у справі Одеську міську раду як орган місцевого самоврядування, який зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Стосовно виду й порядку заявлених вимог кредитора до спадкоємців, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» зазначає, що ст. 1281 ЦК України не передбачено обов`язкове звернення кредитора до нотаріальної контори, більше того, вказана норма чітко зазначає, що кредитору належить пред`явити свої вимоги до спадкоємців. Також доцільно звернути увагу на те, що як форма так і зміст подібних кредиторських вимог, законом не передбачена та реалізується кредитором на власний розсуд. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звертає увагу, що правовідносини за кредитним договором припиняються лише після погашення вимог кредитора. Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. При цьому, задоволення вимог відбувається лише спадкоємцями. Навіть за умови участі в цих відносинах виконавця заповіту останній має лише право прийняти, зафіксувати вимоги спадкоємців, проте, самостійно здійснювати їх погашення він не вправі. З урахуванням викладеного, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» просить суд відмовити у задоволенні зустрічного позову [PERSON] у повному обсязі. 17.12.2021 року до канцелярії суду від Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради на виконання вимог ухвали суду надійшли належним чином завірені копії матеріалів реєстраційних справ. 03.02.2022 року до канцелярії суду від приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Харитонової Тетяни Євгеніївни на виконання вимог ухвали суду надійшли належним чином завірені копії документів, на підставі яких було посвідчено укладення між [PERSON] та [PERSON] договору купівлі-продажу земельної ділянки 0,0647 га за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Харитоновою Т.Є. 23.03.2021 року, реєстровий № 170; та договору купівлі-продажу житлового будинку, загальною площею 430,8 кв.м., за адресою: [ADDRESS] , посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Харитоновою Т.Є. 23.03,2021 року, реєстровий № 169. 04.02.2022 року на електронну адресу суду від [PERSON] надійшла заява про уточнення зустрічних позовних вимог, яку, у підготовчому засіданні 27.04.2022 року було прийнято судом до розгляду. У підготовчому засіданні 27.04.2022 року було закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, у судове засідання 09.06.2022 року не з`явився, 08.06.2022 року надіслав на електронну адресу суду клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з тим, що з введенням в Україні воєнного стану Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» було змушене призупинити діяльність, а співробітники були евакуйовані у інші регіони України. Судом було відмовлено у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, виходячи з наступного. 24 лютого 2022 року Президент України підписав Указ №64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні". Згідно з Указом, воєнний стан запроваджується з 5:30 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Таке рішення ухвалено у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України та на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони й відповідно до українського законодавства. Указом Президента України від 17.05.2022 р. № 341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» у зв`язку з триваючою широкомасштабною збройною агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" постановлено на часткову зміну статті 1 Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 "Про введення воєнного стану в Україні", затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-IX (зі змінами, внесеними Указами від 14 березня 2022 року № 133/2022, затвердженим Законом України від 15 березня 2022 року № 2119-IX, та від 18 квітня 2022 року № 259/2022, затвердженим Законом України від 21 квітня 2022 року № 2212-IX), продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. 24.02.2022 року Радою суддів України прийнято рішення «Щодо вжиття невідкладних заходів для забезпечення сталого функціонування судової влади в Україні в умовах припинення повноважень ВРП та воєнного стану у зв`язку зі збройною агресією збоку Російської Федерації», яким звернуто увагу усіх судів України, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена. 02.03.2022 року Радою суддів України опубліковані рекомендації щодо роботи судів в умовах воєнного стану, з них основними є те, що особливості роботи суду визначаються виходячи з поточної ситуації у відповідному регіоні. При визначенні умов роботи суду у воєнний час необхідно керуватися реальними поточними обставинами, що склалася в регіоні. Громадянам роз`яснюється можливість відкладення розгляду справ у зв`язку із воєнними діями та можливість розгляду справ в режимі відеоконференції. Розгляд справ по можливості відкладається (за винятком невідкладних судових розглядів), зважаючи на те, що велика кількість учасників судових процесів не завжди мають змогу подати заяву про відкладення розгляду справи або не можуть прибути в суд у зв`язку з небезпекою для життя. Якщо за об`єктивних обставин учасник провадження не може прибути в судове засідання суд може допустити участь такого учасника в режимі відеоконференції за допомогою будь-яких інших технічних засобів, в тому числі і власних. На момент розгляду справи робота суду не припинена, суд працює у штатному режимі. Згідно роз`яснень Голови Верховного Суду, сам по собі факт введення воєнного стану не є поважною причиною неприбуття у судове засідання, в період воєнного стану справи розглядаються протягом розумного строку, а суд, який стабільно працює на безпечній території, не може порушувати строки розгляду справ, визначені процесуальними кодексами. Крім того, у відповідності до ч. 1, 2, 7, 8 ст. 212 ЦПК України, учасники справи мають право брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду за умови наявності у суді відповідної технічної можливості, про яку суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі, крім випадків, коли явка цього учасника справи в судове засідання визнана судом обов`язковою. Учасник справи подає заяву про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. Копія заяви в той самий строк надсилається іншим учасникам справи. У клопотанні про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду в обов`язковому порядку зазначається суд, в якому необхідно забезпечити її проведення. Таке клопотання може бути подано не пізніш як за п`ять днів до відповідного судового засідання. Копія ухвали про участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні суду негайно надсилається до суду, який зобов`язаний організувати її виконання, та особі, яка братиме участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції. Згідно вимог ч. 7 ст. 11 ЗУ "Про судоустрій та статус суддів", учасникам судового процесу на підставі судового рішення забезпечується можливість брати участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у порядку, встановленому законом. Обов`язок забезпечити проведення відеоконференції покладається на суд, який отримав судове рішення про проведення відеоконференції, незалежно від спеціалізації та інстанції суду, який прийняв таке рішення. Отже, відеоконференція покликана захистити сторони від надмірного затягування судового процесу, оскільки основною причиною затягування справи є неявка учасників процесу до зали судового засідання. Відповідно до Порядку роботи з технічними засобами відеоконференцзв`язку під час судового засідання в адміністративному, цивільному та господарському процесах за участі сторін поза межами приміщення суду, суди можуть використовувати систему відеоконференцзв`язку, а саме: комплекс технічних засобів та програмного забезпечення «EasyCon», що забезпечує проведення судових засідань в режимі відеоконференцзв`язку. Таким чином, у зв`язку з неможливістю прибуття у судове засідання, представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» мав право звернутися до суду з клопотанням про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції, однак відповідного клопотання на адресу суду не надіслав. Крім того, відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд виходить з того, що відповідно до ч. 3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду. Відповідно до ч. 1 та ч.2 ст. 210 ЦПК України суд має розпочати розгляд справи по суті не пізніше ніж через шістдесят днів з дня відкриття провадження у справі, а у випадку продовження строку підготовчого провадження - не пізніше наступного дня з дня закінчення такого строку. Суд розглядає справу по суті протягом тридцяти днів з дня початку розгляду справи по суті. З матеріалів справи вбачається, що провадження у справі було відкрито ще 16.01.2021 року, тобто справа перебуває в провадженні суду вже один рік та п`ять місяців, у зв`язку з чим, суд позбавлений процесуальної можливості відкладати судові засідання. При цьому суд зазначає, що необґрунтоване затягування розгляду справи суперечить вимогам ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, учасником якої є Україна, стосовно права кожного на розгляд його справи судом упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі "Смірнова проти України"). Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини. При цьому вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки держави, а й осіб, які беруть участь у справі. Так, Європейський суд з прав людини в рішенні від 7 липня 1989 року у справі „Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання. Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. Приймаючи до уваги неприбуття у судове засідання належним чином повідомленого представника позивача за первісним позовом, який одночасно є представником відповідача за зустрічним позовом, з урахуванням положень 210 ЦПК України, суд позбавлений процесуальної можливості знову відкладати судове засідання. Також, відмовляючи у задоволенні клопотання про відкладення розгляду справи, суд виходить з того, що окрім того, що представник був належним чином повідомлений про дату, місце і час розгляду справи, представником позивача за первісним позовом, який одночасно є представником відповідача за зустрічним позовом, надана відповідь на відзив на первісний позов, наданий відзив на зустрічну позовну заяву, заявлені клопотання про витребування доказів, які судом були задоволені, надані докази на обґрунтування позиції по справі. На підставі викладеного, з метою дотримання розумних строків розгляду справи, клопотання представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про відкладення розгляду справи задоволенню не підлягає. У судове засідання 09.06.2022 року [PERSON] не з`явилась, однак 09.06.2022 року її представник надав до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за його та відповідача за первісним позовом, який одночасно є позивачем за зустрічним позовом, відсутності, зустрічні позовні вимоги, з урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, підтримав у повному обсязі, просив суд їх задовольнити., у задоволенні первісного позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» відмовити у повному обсязі. Відповідачі за первісним позовом, які одночасно є третіми особами за зустрічним позовом - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про час та місце судового засідання повідомлялися належним чином, у судове засідання не з`явились, про поважність причин відсутності не повідомили, відзив на позовні заяви не надали. Представник відповідача за первісним позовом та зустрічним позовом - Одеської міської ради про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився, про поважність причин відсутності не повідомив, відзив на позовні заяви не надав. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, розгляд справи здійснюється без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані сторонами докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні первісного позову та необхідність часткового задоволення зустрічного позову, виходячи з наступного. Як вбачається із матеріалів справи та встановлено судом у судовому засіданні, 30 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 89/К-07ф, відповідно до умов якого кредитодавець надав позичальнику кредит в сумі 600 000 доларів США з терміном користування кредитом до 16:00 години 29 березня 2017 року, а в забезпечення виконання зобов`язань позичальника щодо повернення кредиту, іпотекодавцем передано в іпотеку домоволодіння, загальною площею 430,80 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0647 га, на якій розміщено вказане домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] . В якості забезпечення належного виконання позичальником зобов`язань за договором кредиту, 31 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] було укладено іпотечний договір (посвідчений приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. за реєстровим № Д-42), згідно з яким іпотекодавець передав іпотекодержателю в іпотеку нерухоме майно (предмет іпотеки): домоволодіння, загальною площею 430,80 кв.м. та земельну ділянку площею 0,0647 га, на якій розміщено вказане домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із укладенням 30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] іпотечного договору домоволодіння та земельної ділянки, зареєстрований за реєстровим № Д-42, до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна було внесено записи про обтяження предмету іпотеки за реєстраційним номером 13574178 та за реєстраційним номером 13574207. Однак, у подальшому, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до Рівненського окружного адміністративного суду з позовом про визнання протиправними та скасування рішень. Так, Рівненським окружним адміністративним судом при розгляді справи про визнання протиправними та скасування рішень було встановлено, що як свідчать відомості з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна 04.03.2016 записи про обтяження були перенесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під номерами №13574178 (щодо житлового будинку загальною площею 430,80 кв.м. за адресою [ADDRESS] , реєстраційний номер об`єкта - 868678551101) та під №13574207 (щодо земельної ділянки площею 0,0647 га, за адресою [ADDRESS] - реєстраційний номер об`єкта - 868669251101). Того ж дня, 04.03.2016 року, декількома хвилинами пізніше, записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження нерухомого майна погашено. Оскільки, в ході моніторингу записів у Державному реєстрі речових прав на нерухомого майна, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі іпотек та Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна позивачу стало відомо про відсутність записів про обтяження іпотекою майна [PERSON] та реєстрацію права власності на це майно за іншою особою, він 15.05.2018 року направив запит приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П. щодо підстав зняття заборони відчуження іпотечного майна, що призвело до незаконної реєстрації права власності на іпотечне майно на іншу особу. У відповідь на запит, приватний нотаріус Юрченко І.П. листом від 17.05.2018 за №42/01-16 повідомила, що в даній справі припинення обтяження зареєстровано 04.03.2016 нотаріусом Рівненського районного нотаріального округу, а викладені до неї претензії необґрунтовані. Після цього, 05.10.2018 року позивач звернувся до Приватного нотаріуса Самсонюк Ф.П. із заявою про вчинення реєстраційних дій, пов`язаних із відновленням запису обтяження за іпотечним договором. Приватний нотаріус Самсонюк Ф.П. листом від 19.10.2018 №631/01-16 повідомив, що 04.03.2016 було здійснено несанкціоноване втручання в роботу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно під його іменем та паролем третіми особами та знято заборони відчуження та арешти нерухомого майна [PERSON] , про що було повідомлено Головне територіальне управління юстиції у Рівненській області, Рівненський ВП ГУНП в Рівненській області та відкрито кримінальне провадження №12016180010001428. Факт відкриття кримінального провадження №12016180010001428 05.03.2016 року підтверджено витягом з ЄРДР, а факт проведення досудового розслідування відповіддю начальника ГУНП в Рівненськівй області від 21.11.2018. Як свідчать витяги з електронної бази АРМ "Нотаріус" Приватний нотаріус Самсонюк Ф.П. 05.03.2016 о 18:58 анулював запис про припинення обтяження №13574178 з датою державної реєстрації обтяження 30.03.2007 та 05.03.2016 о 18:41 анулював запис про припинення обтяження №13574207 з датою державної реєстрації обтяження 30.03.2007, вказавши підставою для такої операції: несанкціонований доступ до електронного ключа приватного нотаріуса, що призвело до погашення обтяжень. При цьому, в цій же базі містяться інші відомості про припинення обтяжень №13574178 та №13574207, а саме від 13.12.2016 здійснені Вільшанським районним відділом державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області. Вільшанський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області у листі від 27.12.2018 за №5190/13.3-28 повідомив, що 13.12.2016 мало місця обставини зняття обтяжень №13574178 та №13574207 невідомими особами, про що було повідомлено поліцію і 01.03.2017 до ЄРДР внесено відомості про вчинення кримінального правопорушення по кримінальному провадженню №12017120240000038. Разом з тим, як свідчить інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, за адресою [ADDRESS] , записи про обтяження №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] (реєстраційні номери об`єктів 868678551101 та 868669251101, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна станом на 04.12.2018 відсутні. Крім того, відповідно до таких відомостей 05.03.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іващенко О.І., внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку за [PERSON] , підставою для реєстрації вказано договори купівлі-продажу №104 та №102 від 05.03.2016. В подальшому, 19.12.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку за [PERSON] , підставою для реєстрації вказано договори купівлі-продажу №940 та №941 від 19.12.2016 року. В подальшому, 13.11.2017 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Колмаковою Н.В. внесено записи про державну реєстрацію права власності на вказані житловий будинок та земельну ділянку за [PERSON] (громадянином Ізраїлю), підставою вказано свідоцтво про право власності на спадщину за законом. Вищевказані обставини були встановлені рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 року, а тому, в силу ч. 4 ст. 82 ЦПК України, доказуванню не підлягають. Так, рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 року, було поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме: про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] (реєстраційні номери об`єктів 868678551101 та 868669251101, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] . У зв`язку з невиконанням [PERSON] взятих на себе зобов`язань, Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський акціонерний банк» звернулося до Київського районного суду м. Одеси з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором №89/К-07ф від 30.03.2007 року. Так, рішенням Київського районного суду м. Одеси від 18.11.2019 року позовну заяву Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором було задоволено частково. Стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 1 014 285,66 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 705 806,71 грн., суму судового збору у розмірі 375 000,00 грн. 19.11.2020 року на підставі виконавчого листа №520/14725/16-ц, виданого 27.10.2020 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості у розмірі 1 014 285,66 доларів США та пеню за несвоєчасне погашення кредиту у розмірі 705 806,71 грн. було відкрито виконавче провадження № 63687492, а 20.11.2020 року на підставі виконавчого листа №520/14725/16-ц, виданого 27.10.2020 року Київським районним судом м. Одеси про стягнення з [PERSON] заборгованості по сплаті судового збору у розмірі 375 000 гривень було відкрито виконавче провадження № 63690686, виконавчі провадження були об`єднані у зведене виконавче провадження № 63691552. Однак, як зазначає представник позивача у позовній заяві, під час примусового виконання рішення суду про стягнення заборгованості було встановлено, що у [PERSON] відсутнє будь-яке майно, на яке можна було б звернути стягнення, у тому числі й майно, що складало предмет іпотеки. Так, зі змісту витребуваних судом копій договорів купівлі-продажу спірного нерухомого майна та документів, що стали підставою для їх нотаріального посвідчення вбачається, що 23 березня 2020 року між [PERSON] та [PERSON] були укладені договори купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, що знаходяться в [ADDRESS] . Вказані договори купівлі-продажу були посвідчені 23.03.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., зареєстровані в реєстрі за №169 та за №170. Згідно п.2 договору купівлі-продажу будинку, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Харитоновою Т.Є., реєстровий № 169, житловий будинок, що відчужується за цим договором, належить продавцю на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом ОМНО Колмаковою Н.В., 13.11.2017 року за реєстр. № 773, спадкова справа № 22/2017 (1/2 частка), та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом ОМНО Колмаковою Н.В., ІЗЛ 1.2017 року за реєстр. № 775, спадкова справа № 22/2017, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за номером 61545735 (1/2 частка). Державна реєстрація права власності продавця на житловий будинок проведена відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 868678551101, номер запису про право власності: 23334717, дата державної реєстрації: 13.11.2017, державний реєстратор: приватний нотаріус Колмакова Н.В., Одеський міський нотаріальний округ, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка отримана приватним нотаріусом ОНМО Харитоновою Т.Є. за станом на 23.03.2020 (номер інформаційної довідки: 205011349). Згідно п. 7 цього ж договору, відомості про зареєстровані обтяження, інші речові права на житловий будинок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, інформація про податкову заставу у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні, що перевірено за допомогою Державних реєстрів та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номери інформаційних довідок: 205011349, 205011349, 205013481, 205014236), та Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (податкові застави), номер витягу: 65431351, які сформовані приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є. за станом на 23.03.2020 та залишаються у справі приватного нотаріуса. Згідно п. 13 цього ж договору, продаж житлового будинку вчинено за 1 077 000, 00 (один мільйон сімдесят сім тисяч) гривень 00 копійок. Згідно п.2 договору купівлі-продажу земельної ділянки, посвідченого приватним нотаріусом ОМНО Харитоновою Т.Є., реєстровий № 170, земельна ділянка належить продавцю на праві приватної власності на підставі Свідоцтва про право власності, виданого приватним нотаріусом ОМНО Колмаковою Н.В., 13.11.2017 року за реєстр. № 774, спадкова справа № 22/2017 (1/2 частка), та Свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого приватним нотаріусом ОМНО Колмаковою Н.В., 13.11,2017 року за реєстр. № 776, спадкова справа № 22/2017, зареєстрованого в Спадковому реєстрі за номером 61545756 (1/2 частка). Державна реєстрація права власності продавця на земельну ділянку проведена відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 868669251101, номер запису про право власності: 23335150, дата державної реєстрації: 13.11.2017, державний реєстратор: приватний нотаріус Колмакова Н.В., Одеський міський нотаріальний округ, що підтверджується інформацією з Державного реєстру речових драв на нерухоме майно, яка отримана приватним нотаріусом ОНМО Харитоновою Т.Є. за станом на 23.03.2020 (номер інформаційної довідки: 205011738). Згідно п. 6 цього ж договору, відомості про зареєстровані обтяження, інші речові права на земельну ділянку у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, Державному реєстрі іпотек, інформація про податкову заставу у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відсутні, що перевірено за допомогою Державних реєстрів та підтверджується інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (номери інформаційних довідок: 205011738, 205012238, 205013868, 205014236), та Витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (податкові застави), номер витягу: 65431351, які сформовані приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є, за станом на 23.03.2020 та залишаються у справі приватного нотаріуса. Згідно п. 11 цього ж договору продаж земельної ділянки вчинено за 514 753, 00 (п`ятсот чотирнадцять тисяч сімсот п`ятдесят три) гривні. На підставі висновку № 950 від 03.04.2020 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , 13.04.2020 року було проведено державну реєстрацію закриття розділу №868678551101 та державну реєстрацію створення нових об`єктів нерухомого майна в результаті поділу, а саме: домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , було поділено на окремі об`єкти нерухомого майна, наступним чином: квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069998251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070052251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070065551101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070075251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 20700994511; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2078229651101; приміщення №11, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070144151101. Судовим розглядом також встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101, є [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір дарування, серія та номер: 452, виданий 14.09.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54040110 від 14.09.2020 13:47:22, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Власниками квартир [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір купівлі-продажу, серія та номер: 687, 690, виданий 18.12.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55793982 від 18.12.2020 12:53:05, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55794354 від 18.12.2020 13:01:53, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Крім того, судовим розглядом встановлено, що 28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» укладено договір про відступлення прав вимоги № 212009, відповідно до умов якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором № 89/К-07ф, позичальником за яким є [PERSON] . 28.11.2019 року між ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечними договорами, зареєстровано в реєстрі за № 12541, відповідно до якого ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» відступило ТОВ «Вердикт Капітал», а ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги за іпотечними договорами, у тому числі і за іпотечним договором домоволодіння та земельної ділянки від 30.03.2007 року, іпотекодавцем за яким є [PERSON] . Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01.06.2020 року було замінено сторону виконавчого провадження - ПАТ «Всеукраїнський акціонерний банк» на правонаступника стягувача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», у цивільній справі №520/14725/16 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «ВіЕйБі Банк» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. 03.11.2020 року реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Буркою Сергієм Івановичем, на підставі рішення суду, серія та номер: 460/2649/18, виданий 01.02.2019, видавник: Рівненський окружний адміністративний суд; Іпотечний договір, серія та номер: Д-42, виданий 30.03.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П.; Договір про відступлення права вимог, серія та номер: 12541, виданий 28.11.2019, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С.; Лист - повідомлення, серія та номер: 01/09/20_1, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; відомості з ДЗК, серія та номер: 25461479, виданий 03.11.2020, видавник: Державний земельний кадастр, були внесені записи № 38992980 та № 38992759 про іпотеку майна - земельної ділянки та будинку [ADDRESS] , якого вже не існувало, за якими іпотекодавцем і боржником зазначено [PERSON] , а іпотекодержателем ТОВ «Вердикт Капітал». З урахуванням викладеного, враховуючи невиконання зобов`язань по укладеному кредитному договору щодо своєчасного повернення кредиту, Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» звернулося до суду із відповідним позовом про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки. При цьому, [PERSON] , вважаючи себе добросовісним набувачем спірного нерухомого майна, звернулася до суду з відповідним зустрічним позовом про визнання добросовісним набувачем та визнання іпотеки припиненою. Судовим розглядом також було встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , актовий запис про смерть №7951 від 13.08.2020 року, складений Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса). Листом від 11.03.2021 року (вхід. суду №15323 від 12.03.2021 року) Київська державна нотаріальна контора у місті Одеса повідомила про те, що спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 08.07.2021 року, оскільки спадкова справа до майна померлого [INFO] [PERSON] не заводилась, тобто осіб, які є спадкоємцями померлого [INFO] [PERSON] встановити неможливо, а відповідно до ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою, було здійснено процесуальне правонаступництво відповідача, а саме: залучено до участі у справі Одеську міську раду як орган місцевого самоврядування, який зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 20.03.1952 року, ратифікованого Законом України від 17.07.1997 року № 475/97-ВР, проголошено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Пунктами 2 та 6 статті 3 ЦК України до загальних засад цивільного законодавства віднесено: неприпустимість позбавлення права власності, крім випадків, встановлених Конституцією України та законом; справедливість, добросовісність та розумність. Частиною четвертою статті 41 Конституції України встановлено, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Положеннями статей 317, 319, 321 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частина друга статті 598 ЦК України). Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Згідно з ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Частиною 1 ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно з ч. 1 ст. 575 ЦК України іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Частиною п`ятою статті 3 цього Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору. Згідно з частиною першою статті 7 Закону України «Про іпотеку» за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання. Відповдіно до ст. 12 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення іпотекодавцем обов`язків, встановлених іпотечним договором, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов`язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. У разі порушення іпотекодавцем обов`язків щодо збереження чи страхування предмета іпотеки іпотекодержатель може скористатися правами, визначеними згідно з частиною першою цієї статті, або вжити заходів для збереження чи страхування предмета іпотеки у власних інтересах та за власний кошт. Іпотекодавець зобов`язаний негайно на вимогу іпотекодержателя відшкодувати останньому всі витрати, понесені у зв`язку з вжиттям заходів щодо збереження та страхування предмета іпотеки. Правочин щодо відчуження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, лізинг, оренду чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним. Частинами першою, третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Статтею 23 Закону України «Про іпотеку» визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Згідно із частиною першою статті 4 Закону України «Про іпотеку» обтяження нерухомого майна іпотекою підлягає державній реєстрації в порядку, встановленому законодавством. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 01 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно з визначенням, наведеним у п. 1 ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», під державною реєстрацією прав розуміється офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Положеннями п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» до загальних засад державної реєстрації прав віднесено гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. В силу ч. 5 ст. 12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» відомості Державного реєстру прав вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою, доки їх не скасовано у порядку, передбаченому Законом. Тобто, сутність державної реєстрації речового права (обтяження) полягає в тому, що держава від свого імені доводить до відома усіх учасників правовідносин інформацію про зареєстровані права та обтяження, а також гарантує достовірність відомостей, які наявні у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Наявність державної реєстрації речового права (обтяження) у поєднанні з відкритістю відомостей з Державного реєстру прав та публічністю реєстрації надає учасникам цивільного обороту реальну можливість проявити обачність при прийняті рішення щодо вступу у правовідносини (наприклад, чи придбавати певне нерухоме майно), перевірити наявність у контрагента права на вчинення цього правочину та убезпечитися від можливих шахрайських дій або інших негативних для себе наслідків. Відповідно, відсутність державної реєстрації речового права або обтяження (у даному випадку, іпотеки) - це так само гарантована державою відсутність такої іпотеки. На момент придбання [PERSON] у [PERSON] домоволодіння та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , у Державному реєстрі речових прав були відсутні відомості обтяження цього нерухомого майна іпотекою. Відсутні були ці відомості й при придбанні цього майна наступними особами: [PERSON] на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом, після смерті [PERSON] , яка придбала його на підставі договорів купівлі-продажу у [PERSON] , яка в свою чергу, придбала їх у [PERSON] . Таким чином, жоден з попередніх власників належної [PERSON] нерухомості, а також сама [PERSON] , немали взагалі ніякої можливості дізнатися про те, що спірне майно раніше було обтяжене іпотекою. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про іпотеку», у разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі і на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки. Якщо право власності на предмет іпотеки переходить до спадкоємця фізичної особи - іпотекодавця, такий спадкоємець не несе відповідальність перед іпотекодержателем за виконання основного зобов`язання, але в разі його порушення боржником він відповідає за задоволення вимоги іпотекодержателя в межах вартості предмета іпотеки. У разі видачі заставної перехід права власності на предмет іпотеки не допускається до повного задоволення вимоги за заставною, крім переходу права власності на предмет іпотеки в порядку спадкування чи правонаступництва. Проте, у даному випадку державою в особі державного реєстратора було здійснено відповідну дію - реєстрацію припинення іпотеки й лише після цього предмет іпотеки змінив власника. Дана реєстраційна дія незаконною не визнавалася. Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 01.02.2019 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 22.07.2019 року, було поновлено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державному реєстрі Іпотек, Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна записи про обтяження в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна №13574178 та №13574207 від 30.03.2007, а саме: про обтяження (іпотеку) по об`єктах нерухомого майна: житловий будинок та земельна ділянка, що знаходяться в [ADDRESS] (реєстраційні номери об`єктів 868678551101 та 868669251101, відповідно), які виникли на підставі іпотечного договору від 30.03.2007, укладеного між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» та [PERSON] . Судовим розглядом встановлено, що незважаючи на те, що [INFO] [PERSON] помер, 03.11.2020 року реєстратором Білобожницької сільської ради Чортківського району Тернопільської області Буркою Сергієм Івановичем, на підставі рішення суду, серія та номер: 460/2649/18, виданий 01.02.2019, видавник: Рівненський окружний адміністративний суд; Іпотечний договір, серія та номер: Д-42, виданий 30.03.2007, видавник: Приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П.; Договір про відступлення права вимог, серія та номер: 12541, виданий 28.11.2019, видавник: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Розсоха С.С.; Лист - повідомлення, серія та номер: 01/09/20_1, видавник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»; відомості з ДЗК, серія та номер: 25461479, виданий 03.11.2020, видавник: Державний земельний кадастр, були внесені записи № 38992980 та № 38992759 про іпотеку майна - земельної ділянки та будинку [ADDRESS] , за якими іпотекодавцем і боржником зазначено [PERSON] , а іпотекодержателем ТОВ «Вердикт Капітал». Однак, попередні реєстраційні дії незаконними не визнавались, позивачем за первісним позовом у встановленому законом порядку не оспорені та не скасовані. Таким чином, на момент укладення договорів купівлі-продажу [PERSON] з [PERSON] іпотека була відсутня й перейти до набувача не могла. При цьому, право власності на спірне майно [PERSON] , а до цього [PERSON] , а до цього [PERSON] , набули не від особи, яка укладала із банком іпотечний договір, а від третіх осіб, які статус іпотекодавця не набували. Оскільки на момент укладання договору купівлі-продажу спірного майна запис про обтяження майна іпотекою було виключено з Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна, до спірних правовідносин не може застосовуватись ст. 12 та ст. 23 Закону України «Про іпотеку», так як під час переходу права власності на спірне майно до відповідача воно предметом іпотеки не було. Згідно положення статті 204 ЦК України, яка закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. Таким чином, у разі неспростування презумпції правомірності всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Так як при придбанні [PERSON] нерухомого майна - домоволодіння та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , були відсутності в реєстрі відомості про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень, вона, як добросовісний набувач, набула право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Також, суд приймає до уваги правову позицію Великої Палати Верховного Суду, викладену у постанові від 15 червня 2021 року по справі №922/2416/17. Так, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 червня 2021 року по справі №922/2416/17 дійшла висновків, що відомості Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вважаються правильними, доки не доведено протилежне (пункт 6.30 постанови від 2 липня 2019 року у справі № 48/340). Однією із загальних засад цивільного законодавства є добросовісність (пункт 6 частини першої статті 3 ЦК України). Відповідно до пункту 1 частини першої статті 3 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" до загальних засад державної реєстрації прав належить гарантування державою об`єктивності, достовірності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Тому суд має оцінювати наявність або відсутність добросовісності зареєстрованого володільця нерухомого майна (пункт 51 постанови від 26 червня 2019 року у справі № 669/927/16-ц). Добросовісна особа, яка придбаває нерухоме майно у власність або набуває інше речове право на нього, вправі покладатися на відомості про речові права інших осіб на нерухоме майно та їх обтяження (їх наявність або відсутність) з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (пункт 46.2 постанови Великої Палати Верховного Суду від 1 квітня 2020 року у справі № 610/1030/18 (провадження № 14-436цс19)). Тому за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень. Такі висновки сформульовані у пункті 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 (провадження № 12-127гс19). Запис про іпотеку не може бути відновлений з моменту вчинення первинного запису, а вчиняється державним реєстратором повторно за наявності для цього підстав, передбачених законом, зокрема договору іпотеки, а також судового рішення про визнання права іпотекодержателя. За відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на нерухоме майно або їх обтяжень особа, яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набуває право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень (пункт 38 постанови Великої Палати Верховного Суду від 23 жовтня 2019 року у справі № 922/3537/17 за провадженням № 12-127гс19). За таких умов право іпотеки припиняється, відомості про іпотеку поновленню не підлягають, а позов про звернення стягнення на предмет іпотеки не підлягає задоволенню. Аналогічний висновок міститься в п. 7.22 Постанови Великої Палати Верховного Суду від 15 червня 2021 року по справі №922/2416/17. При вирішенні таких спорів необхідно враховувати наявність чи відсутність обставин, які можуть свідчити про недобросовісність набувача майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження. Таким чином, оскільки усі вищевказані переходи права власності здійснені після зняття заборони відчуження, а дана реєстраційна дія банкомне відмінялася, записи про зняття заборони відчуження не були оскаржені та не були скасовані, як на момент переходу права власності так і на теперішній час є дійсним, тому особи, які в наступному придбавали право власності на це майно[PERSON] , [PERSON] ,[PERSON] та [PERSON] не набували статусу іпотекодавця, так як такий статус не мав кожний з них. Отже, суд виходить з добросовісності набуття майна у власність теперішнім власником [PERSON] , а тому будь-яких зобов`язань перед банком [PERSON] не несе, а вказане майно не є предметом іпотеки. При цьому, за відсутності в реєстрі відомостей про права інших осіб на спірне нерухоме майно або їх обтяжень [PERSON] , яка добросовісно покладалася на ці відомості, тобто не знала і не мала знати про існування таких прав чи обтяжень, набула право на таке майно вільним від незареєстрованих прав інших осіб та обтяжень, та вважається добросовісною особою, яка придбала спірне нерухмое майно у власність. Отже, виходячи з системного аналізу норм законодавства, проаналізувавши практику Верховного суду України та ЄСПЛ, враховуючи обставини справи та наявні у ній докази, суд приходить до висновку про відсутність обставин, які б свідчили про недобросовісність дій [PERSON] , як набувача спірного майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження. З урахуванням викладеного, суд зазначає, що право іпотеки припинилося, у зв`язку з чим, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки задоволенню не підлягає. З цих підстав підлягає задоволенню зустрічний позов [PERSON] в частині визнання такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором домоволодіння та земельної ділянки, укладеним30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П., реєстровий № Д-42, відповідно до якого, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань боржника [PERSON] за кредитним договором № 89/К-07 від30.03.2007 було передано в іпотеку банку земельну ділянку, площею 0,0647 га (кадастровий номер 5110136900:40:025:0006), та домоволодіння (житловий будинок), загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Суд також звертає увагу на те, що у спірних правовідносинах права відповідача [PERSON] як власника спірного нерухомого майна захищені і статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод в статті 1 Першого протоколу, практично в єдиному приписі, що стосується майна, об`єднує всі права фізичної або юридичної особи, які містять у собі майнову цінність. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у ряді рішень зауважує, що стаття 1 Першого протоколу до Конвенції містить три окремі норми: перша, що виражається в першому реченні першого абзацу та має загальний характер, закладає принцип мирного володіння майном. Друга норма, що міститься в другому реченні того ж абзацу, охоплює питання позбавлення права власності та обумовлює його певними критеріями. Третя норма, що міститься в другому абзаці, визнає право договірних держав, серед іншого, контролювати використання майна в загальних інтересах. Друга та третя норми, які стосуються конкретних випадків втручання у право мирного володіння майном, повинні тлумачитися у світлі загального принципу, закладеного першою нормою. Перша та найбільш важлива вимога статті 1 Першого протоколу до Конвенції полягає у тому, що будь-яке втручання у право на мирне володіння майном повинно бути законним. Вимога щодо законності у розумінні Конвенції вимагає дотримання відповідних положень національного законодавства та відповідності принципові верховенства права, що включає свободу від свавілля. Будь-яке втручання у право на мирне володіння майном повинно забезпечити «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Необхідність досягнення такого балансу відображена в цілому в структурі статті 1 Першого протоколу. Необхідного балансу не вдасться досягти, якщо на відповідну особу буде покладено індивідуальний та надмірний тягар. У практиці ЄСПЛ напрацьовано три головні критерії, які слід оцінювати на предмет відповідності втручання в право особи на мирне володіння своїм майном принципу правомірного втручання, сумісного з гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: а) чи є втручання законним; б) чи переслідує воно «суспільний інтерес»; в) чи є такий захід пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення державою статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано. Втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном повинно здійснюватися на підставі закону, під яким розуміється нормативно-правовий акт, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм. Тлумачення та застосування національного законодавства - прерогатива національних судів, але спосіб, у який це тлумачення і застосування відбувається, повинен призводити до наслідків, сумісних з принципами Конвенції з точки зору тлумачення їх у світлі практики ЄСПЛ. У своїй діяльності ЄСПЛ керується принципом пропорційності, тобто дотримання «справедливого балансу», враховуючи те, що заінтересована особа не повинна нести непропорційний та надмірний тягар. Конкретному приватному інтересу повинен протиставлятися інший інтерес, який може бути не лише публічним (суспільним, державним), але й іншим приватним інтересом, тобто повинен існувати спір між двома юридично рівними суб`єктами, кожен з яких має свій приватний інтерес, перебуваючи в цивільно-правовому полі. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення. Відповідно до статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відмовляючи у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки, суд виходить з того, що на даний час домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , яке було предметом іпотеки, на даний час вже не існує. Так, судовим розглядом встановлено, що після отримання [PERSON] у власність домоволодіння та земельної ділянки, за адресою: [ADDRESS] , на підставі висновку № 950 від 03.04.2020 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , 13.04.2020 року було проведено державну реєстрацію закриття розділу №868678551101 та державну реєстрацію створення нових об`єктів нерухомого майна в результаті поділу, а саме: домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , було поділено на окремі об`єкти нерухомого майна, наступним чином: квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069998251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070052251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070065551101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070075251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 20700994511; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2078229651101; приміщення №11, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070144151101. Судовим розглядом також встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101, є [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір дарування, серія та номер: 452, виданий 14.09.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 54040110 від 14.09.2020 13:47:22, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Власниками квартир [ADDRESS] , є [PERSON] та [PERSON] , підстава набуття у власність (державної реєстрації та внесення запису): договір купівлі-продажу, серія та номер: 687, 690, виданий 18.12.2020, видавник: Харитонова Т.Є., приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу, рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55793982 від 18.12.2020 12:53:05, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл., та рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 55794354 від 18.12.2020 13:01:53, приватний нотаріус Харитонова Тетяна Євгенівна, Одеський міський нотаріальний округ, Одеська обл. Підстави припинення іпотеки окремо визначені в статті 17 Закону України «Про іпотеку». Конструкція цієї статті дає підстави для висновку, що припинення іпотеки можливе виключно з тих підстав, які передбачені цим Законом. Зокрема, іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом. Таким чином, суд приходить до висновку, що майна, яке перебувало в іпотеці у вигляді домоволодіння, за адресою: [ADDRESS] , не існує, оскільки його було реконструйовано шляхом створення нових об`єктів нерухомого майна - восьми квартир та приміщення, у зв`язку з чим між сторонами припинилися правовідносини щодо даного предмета іпотеки (який знищений) та припинився сам договір іпотеки. Вказане також є підставою для відмови у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки, та підставою для задоволення зустрічного позову [PERSON] в частині визнання такою, що припинена іпотеку за іпотечним договором домоволодіння та земельної ділянки, укладеним30.03.2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський акціонерний банк» (правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал») та [PERSON] , посвідченим приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Юрченко І.П., реєстровий № Д-42, відповідно до якого, в рахунок забезпечення виконання зобов`язань боржника [PERSON] за кредитним договором № 89/К-07 від30.03.2007 було передано в іпотеку банку земельну ділянку, площею 0,0647 га (кадастровий номер 5110136900:40:025:0006), та домоволодіння (житловий будинок), загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., що знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Щодо вимог зустрічного позову [PERSON] про визнання її добросовісним набувачем та визнання за нею права власності на майноземельну ділянку загальною площею 0,0647 га, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, адреса: [ADDRESS] , та житловий будинок, загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Як було встановлено судом вище, [PERSON] є добросовісним набувачем спірного майна, придбаного за відсутності в державному реєстрі відомостей про обтяження. За змістом ч. 5 ст. 12 ЦК України добросовісність набувача презюмується, тобто набувач вважається добросовісним, поки не буде доведено протилежне. Статтею 16 ЦК України не передбачено такого способу захисту як визнання добросовісним набувачем. Законодавчі обмеження матеріально-правових спорів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом. Порушення цивільного права чи цивільного інтересу підлягають судовому захисту у спосіб, не передбачений ст.16 ЦК України, якщо такий є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту порушеного права, характеру його порушення та наслідкам, спричиненим цим порушенням. Верховний Суд зазначає, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (п. 57 постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі № 338/180/17). Відтак, вимога [PERSON] про визнання її добросовісним набувачем земельної ділянки загальною площею 0,0647 га, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, адреса: [ADDRESS] , та житлового будинку, загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , не підлягає задоволенню, оскільки не може вважатися ефективним способом захисту та не має наслідком відновлення порушеного права. Під час розгляду позову про витребування майна згідно зі ст. 388 ЦК України особа має право заперечити проти позову про витребування майна з його володіння шляхом подання доказів відплатного придбання ним цього майна в особи, яка не мала права його відчужувати, про що добросовісний набувач не знав і не міг знати. У такому разі пред`явлення зустрічного позову про визнання добросовісним набувачем не вимагається і, крім того, не є належним способом судового захисту (ст. 16 ЦК України), оскільки добросовісність набуття - це не предмет позову, а одна з обставин, що має значення для справи та підлягає доказуванню за позовом про витребування майна (постанова ВСУ від 30.09.2020 року справа № 645/747/16-ц, провадження № 61-5240св19). З урахуванням викладеного, суд надходить до висновку про те, що, заявляючи позовну вимогу про визнання добросовісним набувачем, [PERSON] обрала невірний спосіб захисту цивільного права, а тому вказана вимога не підлягає задоволенню. Відповідно до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, а також якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.344, ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України). Відповідно до п.37 постанови № 5 від 07.02.2014 року пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» з урахуванням положень частини першої статті 15 статті 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, до це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Судом було встановлено вище, що [PERSON] є добросовісним набувачем та власником земельної ділянки загальною площею 0,0647 га, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, адреса: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.03.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., зареєстровані в реєстрі за №170, однак її право не визнається Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» та оспорюється. Приймаючи до уваги, що позивач є [PERSON] є добросовісним набувачем та власником земельної ділянки загальною площею 0,0647 га, кадастровий номер 5110136900:40:025:0006, адреса: [ADDRESS] , на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 23.03.2020 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Харитоновою Т.Є., зареєстровані в реєстрі за №170, нею на законних підставах набуто право власності на земельну ділянку, тому зустрічний позов в цій частині підлягає задоволенню. Разом з тим, суд вважає за необхідне відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічного позову в частині визнання за нею права власності житлового будинку, загальною площею 430,8 кв.м., житловою площею 102,8 кв.м., розташованого за адресою: [ADDRESS] , оскільки судовим розглядом було встановлено, що вказаного житлового будинку вже не існує, на підставі висновку № 950 від 03.04.2020 року щодо технічної можливості поділу об`єкта нерухомого майна розташованого за адресою: [ADDRESS] , його було поділено на окремі об`єкти нерухомого майна, наступним чином: квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069980151101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2069998251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070052251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070065551101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070075251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070094251101; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 20700994511; квартира [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2078229651101; приміщення №11, за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер згідно ДРРП 2070144151101. При цьому, суд не надає правову оцінку заяві [PERSON] про застосування строків позовної давності до первісного позову, оскільки судом у задоволенні первісного позову відмовлено по суті з підстав недоведеності та безпідставності позовних вимог. Конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через приписи ст. 4 ЦПК України, за якими передбачено право кожної особи в порядку, встановленому ЦПК України, звернутися до суду за захистом порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ч.1 ст.5 ЦПК України). Стаття ст.15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа також має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відтак, зазначена норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язано з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликане поведінкою іншої особи. Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту. При цьому, має значення лише суб`єктивне уявлення особи про те, що її право чи інтерес потребує захисту. Лише в результаті розгляду спорувиявляється чи доведене таке порушення і за відсутності порушення суд повинен відмовити у позові. Звертаючись до суду позивачі у позовній заяві, яка є зверненням до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, викладає предмет і підставу позову. Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 ЦК України. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорювання. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Під порушенням слід розуміти такий стан суб`єктивного права, за якого воно зазнало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок чого суб`єктивне право особи зменшилось або зникло як таке, порушення права пов`язане з позбавленням можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково. Таким чином, у розумінні закону, суб`єктивне право на захист - це юридично закріплена можливість особи використати заходи правоохоронного характеру для поновлення порушеного права і припинення дій, які порушують це право. Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, який являє собою одночасно спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є факти, які обґрунтовують вимогу про захист права чи законного інтересу. Позивачем є особа, яка подала позов про захист порушеного чи оспорюваного права або охоронюваного законом інтересу. При цьому, позивач самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві у чому саме полягає порушення його прав та інтересів, а суд перевіряє ці доводи, і в залежності від встановленого вирішує питання про наявність чи відсутність підстав для правового захисту. Вирішуючи спір, суд надає об`єктивну оцінку наявності порушеного права чи інтересу на момент звернення до суду, а також визначає, чи відповідає обраний позивачем спосіб захисту порушеного права тим, що передбачені законодавством, та чи забезпечить такий спосіб захисту відновлення порушеного права позивача. Така позиція ґрунтується на тому, що під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною, внаслідок чого реально відбудеться припинення порушення (чи оспорювання) прав цього суб`єкта, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав; під захистом легітимного інтересу розуміється відновлення можливості досягнення прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом. Суд зауважує, що лише після з`ясування фактичних обставин суд може зробити висновок щодо відповідності заявленої матеріально-правової вимоги способам захисту права і порушення інтересу позивача, який охороняється Законом. Якщо буде встановлено, що заявлені вимоги за своїм змістом не відповідають матеріально-правовим способам захисту права суд приймає рішення про відмову у позові. Крім того, право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорювання та спричиненим цими діяннями наслідкам. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом. Слід також вказати, що згідно практики Європейського суду з прав людини та зокрема, рішення у справі «Серявін та інші проти України» від 10 лютого 2010 року, заява 4909/04, відповідно до п.58 якого суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» від 09 грудня 1994 року, серія A, № 303-A, п.29). З огляду на викладене вище, розглядаючи справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність та взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» до [PERSON] , [PERSON] , Одеської міської ради, [PERSON] , [PERSON] про скасування державної реєстрації права власності, визнання права на предмет іпотеки та звернення стягнення на предмет іпотеки, та необхідність часткового задоволення зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання добросовісним набувачем та визнання іпотеки припиненою. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позовуТовариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», судові витрати позивачу за первісним позовом не відшкодовуються. Відповідно до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з частковим задоволенням зустрічного позову, з відповідача за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на користь позивача за зустрічним позовом - [PERSON] підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому, вирішуючи питання про стягнення судового збору лише з відповідача за зустрічним позовом - Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», суд виходить з того, що відповідачем - Одеською міською радою права [PERSON] порушені не були, а також те, що позивачем за зустрічним позовом не заявлені вимоги про стягнення витрат по сплаті судового збору з відповідача - Одеської міської ради, у зв`язку з чим, у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача - Одеську міську раду. Згідно імперативних положень ч. 9 та ч. 10 ст. 158 ЦПК України у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду. З огляду на відмову у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заходи забезпечення позову, вжиті ухвалами Київського районного суду м. Одеси від 16 січня 2021 року та від 22 березня 2021 року, підлягають скасуванню.

Outcome: partial