Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У червні 2022 року заявник [PERSON] звернувся до суду із заявою про встановлення факту смерті дружини заявника, а саме [PERSON] , уродженки с. Крамарівка, Ізюмського району, Харківської області. Вказує, що встановлення факту смерті в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану, отримання відповідного документа - свідоцтва про смерть, згідно чинного законодавства України. Заявник в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання в якому просить розглядати заяву у його відсутність. Представник заінтересованої особи - Святошинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого 17.04.1992 р. відділом державної реєстрації актів громадського стану Харківської області (актовий запис № 100), [PERSON] є чоловіком [PERSON] . Відповідно до медичної довідки про смерть виданою Ізюмською центральною районною лікарнею 30.05.2022 р. №40, [PERSON] померла [INFO] внаслідок множинних осколкових поранень правого колінного суглоба та голені. Як вбачається з матеріалів справи, 18.06.2022 р. [PERSON] звернувся до Святошинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) щодо проведення державної реєстрації смерті [PERSON] . У відповідь на вказану заяву листом від 18.06.2022 р. Святошинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) запропоновано звернутися до суду для вирішення питання державної реєстрації смерті [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 9 «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Частина 2 та 3 цієї статті передбачає, що будь які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків, крім документів, що підтверджують факт народження, смерті, реєстрації (розірвання) шлюбу особи на тимчасово окупованій території, які додаються до заяви про державну реєстрацію відповідного акта цивільного стану. Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п.8 ч.2 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч.2 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їх представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року, суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Судом встановлено, що неможливість отримати у м. Ізюмі, Харківської області необхідних документів для реєстрації факту смерті [PERSON] виникла у зв`язку з вторгненням Російської Федерації на територію України 24.02.2022 р. та окупацією у тому числі і міста Ізюм, Харківської області. Крім того, суд зазначає, що на час ухвалення рішення м. Ізюм, Харківської області відсутнє у переліку тимчасово окупованих територій, що визначені Верховною Радою України, разом з тим, ведення активних бойових дій, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України на території м. Ізюм, Харківської області у період смерті дружини заявника та на даний час є загальновідомим фактом, який згідно із ч. З ст. 82 ЦПК України не потребує доказування. Крім того, відповідно до Наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 року № 75 затверджено перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), в який увійшли населені пункти Харківської області. З огляду на викладене, суд вважає, що надані докази підтверджують той факт, що [PERSON] , [INFO] померла в м. Ізюм, Харківської області [INFO] внаслідок множинних осколкових поранень правого колінного суглоба та голені. Судом встановлено, що заявник позбавлений можливості здійснити державну реєстрацію смерті дружини у позасудовому порядку. Оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить висновку про обґрунтованість заяви та можливість її задоволення. На підставі викладеного,

Outcome: approved