Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мельник Оксана Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що 20 грудня 2021 року їй стало відомо, що на її грошові кошти на банківському рахунку накладено арешт і що вона є боржником у виконавчому провадженні № 67742210 щодо виконання виконавчого напису № 253572 від 30.06.2021, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Зазначає, що вона жодних документів щодо наявності боргу не отримувала. Будь-яких боргових зобов`язань перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» не має. З отриманих від державного виконавця Відділу ДВС у місті Івано- Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Мельник О.М. документів їй стало відомо, що постановою державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Мельник О.М. від 03.12.2021 було відкрито виконавче провадження на виконання виконавчого напису № 253572 виданого 30.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 9542,70 грн. Як зазначено у виконавчому написі з\~ [PERSON] стягуються невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ТОВ «Мілоан» відступлено право вимоги на підставі Договору про відступлення прав вимоги від 15.03.2019 за Кредитним договором № 980114 від 16.12.2018, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Пропонується стягнути з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» за період з 14.03.2019 по 25.06.2021 заборгованість за тілом кредиту 3800 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2912,7 грн., заборгованість за нарахованою пенею 1900 грн., та плату за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 9542,7 грн. Позивач зазначає, що вона не укладала жодних кредитних договорів з ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал». Про наявність будь-якої заборгованості за невиконання чи неналежне виконання кредитного договору не повідомлялось, також не повідомлялось про факт відступлення права вимоги за кредитним договором та суму заборгованості. Про вчинення щодо неї шахрайських дій по укладенню такого договору позивачем було написано заяву до органів поліції. Вона ніколи не користувалась номером телефону та електронною поштою, які зазначені у кредитному договорі. Вважає, що виконавчий напис нотаріуса не підлягає виконанню, оскільки вчинений з порушенням вимог Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Виконавчий напис № 253572 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. виданий 30 червня 2021 року на стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» заборгованості в розмірі 9542,7 грн.: яка складається із заборгованості за тілом кредиту 3800 грн., заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками 2912,7 грн., заборгованості за нарахованою пенею 1900 грн., та плату за вчинення виконавчого напису (загальна сума становить 8612,7 грн.). Однак, сума заборгованості вказана у виконавчому написі нотаріуса не є безспірною, оскільки вона не укладала кредитних договорів з ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», їй про наявність будь-якого боргу не повідомлялось, як не повідомлялось про розрахунок заборгованості, тому вона не мала можливості надати свої заперечення щодо наявності боргу. Таким чином, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису безспірність заборгованості не була встановлена. Просить суд визнати виконавчий напис № 253572, виданий 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансової компанії «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 9542,7 грн. таким, що не підлягає виконанню, а також стягнути з ТОВ «Фінансової компанії «Кредит-Капітал» на її користь судові витрати - судовий збір у справі в сумі 1488,60 грн. та витрати за надання правової допомоги в сумі 4000 грн. Представник позивача подала заяву в якій позов підтримала, просила про задоволення позовних вимог. Представник відповідача в судове засідання\~ не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Жодних заперечень проти позову, в тому числі відзиву на позовну заяву, від відповідача не надійшло. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Третя особа державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мельник Оксана Михайлівна в судове засідання не з`явилася. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у їх сукупності, які мають юридичне значення для розгляду справи, приходить до наступного. Згідно ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею\~ст.5 ЦПК України\~визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Відповідно до ч.1\~ст.13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 16.12.2018 року між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] укладено кредитний договір №980114, відповідно до якого\~ [PERSON] отримала суму кредиту у розмірі 3\~800,00 грн. строком на 15 днів, з 16.12.2018 року (п.1.2, 1.3 Договору).\~ Згідно п.1.4 термін повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом \~ 31.12.2018 рік. 30 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №253572, відповідно до якого запропоновано стягнути з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ТзОВ «Мілоан» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №26-МЛ від 15.03.2019 року за Кредитним договором №980114 від 16.12.2018 року, укладеним між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] . Заборгованість запропоновано стягнути за період з 14.03.2019 року по 25.06.2021 року, включно у розмірі: заборгованість за тілом кредиту 3800 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2912,7 грн., заборгованість за нарахованою пенею 1900 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 9 542,7 грн. 03.12.2021 року державним виконавцем відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Мельник О.М. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №67742210 з виконання виконавчого напису №253572, виданого 30.06.2021 року про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Кредит-Капітал» заборгованості в розмірі 9542,70 грн. 03.12.2021 року постановою державного виконавця відділу ДВС у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Мельник О.М. у виконавчому провадженні №67742210 накладено арешт на кошти боржника [PERSON] . Сторона позивача вважає виконавчий напис таким, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню, оскільки вчинення виконавчого напису було здійснено із порушенням процедури його вчинення. Відповідно до\~статті 18 ЦК України\~нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з ч. 1\~ст. 1 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок), постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Вчинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія (п.19 ст.34 закону «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена гл.14 закону «Про нотаріат» та гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.\~ Постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - постанова № 662) перелік документів доповнено після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 постанову № 662 визнано незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнення Переліку документів розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишено без змін. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові ВП ВС від 21 вересня 2021 року, справа № 910/10374/17, провадження № 12-5гс21. За положеннями п. 10.2 постанови пленуму Вищого адміністративного суду України від 20.05.2013 року № 7 «Про судове рішення в адміністративній справі» визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Рішення суб`єкта владних повноважень є нечинним, тобто втрачає чинність з певного моменту лише на майбутнє, якщо на підставі цього рішення виникли правовідносини, які доцільно зберегти. Спірний виконавчий напис був вчинений приватним нотаріусом 30.06.2021 року, тобто на момент коли вже були скасовані внесені постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662 зміни та діяла редакція Переліку, яка передбачає вчинення виконавчого напису на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Як вбачається із форми вищезазначеного кредитного договору - він не є нотаріально посвідченою угодою, а тому не може бути підставою для вчинення виконавчого напису. Відтак, нотаріусом при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не було дотримано вимоги ст.87 Закону України «Про нотаріат». Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи, зокрема, підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п.п. 3.5. п. 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Отже, відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Крім того, згідно ч. 1 ст. 88 Закону України "Про нотаріат", нотаріус вчиняє виконавчі написи за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом пп.3.4 п.2 гл.16 розд.ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Таким чином, для перевірки судом правомірності вчинення оскаржуваних виконавчих написів необхідно, зокрема, з`ясувати: чи було їх вчинено на підставі нотаріально посвідчених кредитних договорів; чи зазначена у них сума зобов`язань є безспірною, тобто чи існувала вона узагалі, чи була вона саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису; чи було заявником дотримано 3-річний строк, з моменту виникнення права вимоги, для звернення за вчиненням виконавчого напису. Так, із виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. №253572 від 30.06.2021 року вбачається, що виконавчий напис виданий про стягнення з позивача заборгованості на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», якому ТзОВ «Мілоан» відступило право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №26-МЛ від 15.03.2019 року за Кредитним договором №980114 від 16.12.2018 року, укладеного між ТзОВ «Мілоан» та [PERSON] . Заборгованість запропоновано стягнути за період з 14.03.2019 року по 25.06.2021 року, включно у розмірі: заборгованість за тілом кредиту 3800 грн., заборгованість за нарахованими та несплаченими відсотками 2912,7 грн., заборгованість за нарахованою пенею 1900 грн., а також плату за вчинення виконавчого напису. Загальна сума, що підлягає стягненню 9 542,7 грн Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач також доводила перед судом відсутність безспірності боргу, щодо цього слід зазначити наступне. Повноваження нотаріуса при розгляді питань вчинення виконавчих написів, в т.ч. вивчення питання безспірності заборгованості, висловлено у справі № 305/2082/14-ц, яка розглядалась Великою Палатою Верховного Суду 15 січня 2020 р. Так, в даному рішенні ВП ВС зазначено, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право, але в результаті розгляду нотаріальної справи та вчинення нотаріальної дії правова невизначеність все ж припиняється. Отже, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, нотаріус має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу, щоб покласти його у підставу нотаріального акта в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії. Так, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). З урахуванням статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Зазначене узгоджується з висновком Великої Палати Верховного Суду щодо застосування норм права сформульованому у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 84цс19). Згідно правового висновку викладеного у постанові Верховного Суду України від 04.03.2015 року у справі №6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки викладено і в постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Позивачем зазначається, що на момент вчинення виконавчого напису нотаріусом не була встановлена безспірність заборгованості. Позивач вказує на те, що вона не укладала кредитних договорів з ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», про наявність будь-якого боргу не повідомлялось, як не повідомлялось про розрахунок заборгованості. За таких обставин, суд вважає позов про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтованим та таким, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1\~ст. 133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з вимогами ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (п. 3 ч. 2\~ст. 141 ЦПК України). Згідно положень ч. 1, 2\~статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. (ч. 3\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України). Відповідно до частин 4-6\~ст. 137 Цивільного процесуального кодексу України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.\~\~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.\~\~Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до\~статті 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність»\~гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, розмір витрат на оплату правничої допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правничу допомогу. Витрати на правничу допомогу, які мають бути документально підтверджені та доведені, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правничої допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій тощо). Склад та розміри витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги, документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). 22 грудня 2021 року між [PERSON] (клієнт) та адвокатом Челій-Пушкар О.І. укладено договір про надання правової допомоги, предметом якого згідно п.1 даного Договору передбачено, що «Клієнт» доручає, в адвокат бере на себе зобов`язання надавати клієнту на умовах, передбачених цим договором, правову допомогу, а саме: здійснювати представництво інтересів «Клієнта» в, будь яких, установах організаціях та на підприємствах незалежно від порядку їх створення і форм власності, в органах державної влади та органах місцевого самоврядування, та інших, в усіх судових установах, в тому числі першій, апеляційній та касаційній інстанціях. Пунктом 3.1 за надання правової допомоги «Клієнт» вносить «Адвокату» гонорар, який встановлюється за домовленістю сторін. Розмір гонорару може бути змінений за взаємною згодою. Відповідно до п.3.2 «Клієнт» зобов`язується відшкодувати «Адвокату» кошти та витрати необхідні для покриття фактичних витрат, пов`язаних із виконанням доручення (оплати роботи фахівців, чиї висновки запитуються «Адвокатом», транспортні витрати, оплата друкарських, копіювальних та інших технічних робіт, перекладу та нотаріального посвідчення документів, телефонних розмов, тощо) протягом 3 днів, після пред`явлення «Адвокатом» розрахунку проведених витрат.\~ Згідно квитанції №423358 від 22.02.2022 року вартість надання правової допомоги адвокатом Челій-Пушкар О.І. клієнту Качановській І.В. згідно договору від 22.02.2022 року становить 4\~000,00 грн. Враховуючи, що позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Івано-Франківську Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Мельник Оксана Михайлівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, підлягає до задоволення, відповідно до ст.141 ЦПК України\~ з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені судові витрати\~ на\~ правничу допомогу в розмірі 4 000,00 грн. Окрім того, вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд з урахуванням задоволення позову відповідно до\~ст.141 ЦПК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати по справі у розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви до суду, а також 496,20 грн. за подання заяви про забезпечення позову. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved