Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

І. Стислий виклад позицій сторін: [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просить: розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 28.08.2008 виконкомом Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано Франківської області, актовий запис № 19; неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , залишити проживати з нею; після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати. Свої вимоги мотивує тим, що 28.08.2008 вона з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано виконкомом Великотур`янської сільської ради Долинського району Івано Франківської області, актовий запис № 19. Від даного шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] . Оскільки спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейні відносини та обов`язки, просить їхній шлюб розірвати не надаючи строк на примирення. У судовому засіданні позивачка [PERSON] позовні вимоги підтримала. Додатково зазначила, що відповідач, як батько не приймав участь у вихованні їхнього сина, а тому просить його залишити проживати з нею. Відповідач в судовому засіданні позов визнав в повному обсязі. ІІ. Процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 31.05.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. ІІІ. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: з свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28.08.2008 виданого Долинським управлінням юстиції, актовий запис №19 (а.с. 2) встановлено, що сторони по справі перебувають у шлюбі. За час перебування в шлюбі в сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 7). Таким чином, між сторонами виник спір з приводу розірвання шлюбу, який вони враховуючи наявність малолітньої дитини, не можуть розірвати в позасудовому порядку. ІV. Оцінка суду: проаналізувавши доводи позивачки, заслухвши сторін, дослідивши письмові докази в їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з такого. Згідно зі ст. 51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Частиною 3 статті 56 Сімейного кодексу України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Відповідно до ч. 1 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч. 1 ст. 110 СК України). Згідно з\~ч.\~2\~ст.\~112\~СК України,\~суд постановляє\~рішення про\~розірвання шлюбу,\~якщо буде\~встановлено,\~що подальше\~спільне життя\~подружжя і\~збереження шлюбу\~суперечило б\~інтересам одного\~з них,\~інтересам їхніх\~дітей,\~що мають\~істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Частиною 1 стаття 113 Сімейного кодексу України передбачено, що особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Відповідно до ч. 1 ст. 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини (ч. 2 ст. 160 СК України). Оскільки в судовому засіданні встановлено, що подружнє життя у сторін не склалося, вони припинили шлюбні відносини, позивачка не бажає зберегти сім`ю, відповідач з цього приводу заперечень не висловив, тому відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є неприпустимим. Виходячи з вищенаведеного, суд вважає за необхідне позов задовольнити, шлюб між сторонами розірвати, малолітню дитину залишити проживати з позивачкою, прізвище останньої не змінювати, що відповідно до ч. 1 ст. 113 СК України, є її правом. На підставі викладеного, ст. 24, 56, 104, 105, 110, 112, 113, 114, 160 СК України,

Outcome: approved