Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

22 листопада 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою, в якій просив виз- нати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, посилаючись на наступні об- ставини. 27 серпня 2017 року між нимта ТОВ «Веллфін» був укладений кредитний договір № 248668 на загальну суму 2000 грн., який він обслуговував упродовж певного часу, але через складну економі- чну ситуацію в країні та його матеріальним становищем, виникла заборгованість по вищевказа- ному кредитному договору. 25.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотарі- ального округу Горай О.С. вчинений виконавчий напис № 51707 щодо стягнення з нього заборго- ваності за вищевказаним договором в загальній сумі 82177,20 грн. На підставі виконавчого напису державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Півде- нного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чеботар О.Г. 01.12.2020 р. було відкрито виконавче провадження № 63763911. Вважає, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не витребовувались та не отримувались від відповідача та позивача первинні докумен- ти щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (платіжні доручення, меморіа- льні ордери, розписки, чеки тощо), тому вважає, що у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем, а також суми штрафних санкцій та проце- нтів, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Розрахунок боргу, здійснений відповіда- чем, щодо наявності грошового зобов`язання позивача по кредиту, процентах річних та пені, не може вважатися документом, який підтверджує безспірність вимог банку до боржника, оскільки він зроблений відповідачем одноособово без урахування його думки та позиції, крім того не від- повідає дійсній сумі заборгованості. У зв`язку з чим у приватного нотаріуса Житомирського місь- кого нотаріального округу Горай О.С. були відсутні правові підстави вчиняти виконавчий напис. 18 січня 2022 року ухвалою Суворівського районного суду м.Одеси позовну заяву надіслано за підсудністю на розгляд до Татарбунарського районного суду Одеської області (а.с.46), яка отри- мана судом 06 квітня 2022 року (а.с.48). Ухвалою суду від 11.04.2022 р. відкрито провадження у справі та призначено справу до підго- товчого розгляду в порядку загального позовного провадження (а.с.51). Ухвалою суду від 10.05.2022 р. підготовче провадження закрито та справу призначено до судо- вого розгляду по суті з повідомленням учасників справи (а.с.60). Позивач у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив справу розглянути у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі (а.с.57). Представник відповідача та третя особа сповіщалися через оголошення про виклик особи зареє- строване місце проживання (перебування) місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме (а.с. 63, 64), а також рекомендованим листом з повідомлення (а.с. 65) в судове засідання не з`явилися, причина неявки суду не відома. Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження, у відповідності до ч. 5 ст.279 ЦПК України, за наявними у справі матеріалами з ухваленням заочного рішення на під- ставі положень ст.ст.280-282 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за від- сутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального техні- чного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Судом встановлено, що в рамках виконавчого провадження № 63763911 старшим державним виконавцем Татарбунарського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжре- гіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Чеботар О.Г. винесено постанову про від- криття виконавчого провадження (а.с.24-25) на підставі виконавчого напису № 51707, виданого 25.09.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Веллфін» боргу в сумі 81177,20 грн., а 01.12.2020 р. винесено постанову про арешт коштів боржника (а.с.21). Приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. на підставі ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат» та п.2 Переліку документів, за якими стягнення забор- гованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверд- женого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172, звернено стягнення з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який є Боржни- ком за Кредитним договором 248668 від 27.08.2017 р., укладеним з товариством з обмеженою від- повідальністю «Веллфін», ідентифікаційний код юридичної особи 39952398, місцезнаходження: 03061, м.Київ, вул.Героїв Севастополя,48, реквізити: ІВАN [NUMBER] в АТ «Альфа-банк», МФО 300346. Строк платежу за Кредитним договором 248668 від 27.08.2017 р. настав, боржником допущеного прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період 27.08.2017 р. по 11.09.2020 р. Сума заборгованості складає 82177,20 грн., у тому числі: про- строчена заборгованість за сумою кредиту становить 2000 грн.; прострочена заборгованість за ко- місією становить 0,00 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 80177,20 грн.; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 0,00 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст.31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувача, в розмірі 900 грн., які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню - 83077,20 грн. (а.с.23). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом. Виходячи з положень ст.87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або ви- требування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встано- влюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у без- спірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За змістом п.п.1.1, 3.1, 3.2 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. № 296/5, для стягнення гро- шових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на доку- ментах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягне- ння на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком доку- ментів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі викона- вчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. № 1172. Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після на- дання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності запе- речень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспір- ності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен відмовити у здійсненні виконавчого напису. З урахуванням приписів ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ст.ст.50, 87, 88 Закону України "Про но- таріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконав- чого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру забор- гованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, ви- кладеній у Постанові Верховного Суду України у справі № 6-887цс17 від 05.07.2017 р. Для правильного застосування положень ст.ст.87, 88 Закону України "Про нотаріат" суд пови- нен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на мо- мент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягу- вачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про на- явність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним до- казів. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16.05.2018 р. у справі № 320/8269/15-ц, прова- дження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат». Водночас контекстний аналіз наведених норм дозволяє дійти висновку, що безспірною забор- гованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її ро- зміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак, і документи, які підтверджують її безспір- ність і на підставі яких нотаріуси здійснюють виконавчі написи, мають бути однозначними, без- заперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме у та- кому розмірі. В той же час, 22.02.2017 р. постановою Київського апеляційного адміністративного суду у сп- раві № 826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення забор- гованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", зокрема, в на ступній частині: п.2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення забо- ргованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: Допов- нити перелік після розділу Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченим договором новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за яким боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашен- ня з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . Київський апеляційний адміністративний суд при розгляді вказаної справи дійшов висновку про необхідність визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету міністрів України № 662 від 16.11.2014 р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості про- вадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині з момен- ту її прийняття. Таким чином, постановою суду, яка набрала законної сили, було визнано незаконним та нечин- ним положення правової норми щодо можливості вчинення виконавчого напису за кредитним до- говором, не посвідченим нотаріально. У постанові Верховного Суду від 29.01.2019 № 910/13233/17 р. зазначається, що у зв`язку з виз- нанням судом нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 р. до спірних правовідносин підлягала застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на пі- дставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 . Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 р. № 158/2157/ 17. Отже виконавчий напис було вчинено на підставі нормативного акту, який було визнано не- законним та нечинним з моменту його прийняття. Враховуючи, що станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, та те, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису засто- совано нечинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів за кредитними договорами, укладеними у простій письмовій формі, суд доходить висновку, що спірний виконав- чий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, отже позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved