Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У грудні 2020 року ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» звернулося до Ленінського районного суду м.Запоріжжя з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованість за послуги з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] , за період з 01.11.2017 року по 21.10.2020 року у розмірі 8739,17 гривень. В позові зазначено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-801 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. У відповідності до п.7 рішення, інформацію про Управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія») було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Згідно п. 18 цього ж Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 року. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01.11.2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п.6 ст. 11 договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Тож, на теперішній час договір є чинним. Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхів будівлі 6,73 гривень на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. Відповідно до даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач є власником квартири [ADDRESS] . Згідно інформації, що є в наявності, загальна площа об`єкту нерухомості - квартири [ADDRESS] становить 62,17 кв.м. Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку відповідач зобов`язаний сплачувати на користь Управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»), становить 418,40 гривень щомісячно (площа об`єкту нерухомості х розмір встановленого тарифу = 62,17 кв.м. х 6,73 гривень = 418,40 гривень). Витрати позивача з управління будинком [ADDRESS] за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року з урахуванням суми загальновиробничих та адміністративних витрат, складають 2659922,14 гривень, що підтверджується карткою фактичної собівартості витрат з управління будинком. Також позивач зазначає, що вартість послуг позивача, як управителя, не є тотожною фактичним витратам з управління будинком, що були сплачені на користь безпосередніх виконавців (субпідрядників). Проте, це не є підставою для проведення позивачем перерахунку вартості послуг з управління для співвласників житлового будинку. Так, п. 13 «Порядку здійснення перерахунку вартості послуги з управління багатоквартирним будинком за період її ненадання, надання невідповідної якості», затвердженого Постановою КМУ від 05.06.2019 р. № 482, встановлено, що економія коштів отримана управителем під час надання послуги, яка не призвела до погіршення якості надання послуги, зокрема до порушення періодичності виконання (надання) робіт (послуг) з утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, поточного ремонту спільного майна багатоквартирного будинку, та/або ненадання окремих складових послуг, не є підставою для перерахунку. Позивач належним чином виконував свої зобов`язання за договором, що підтверджується відсутністю будь-яких претензій з боку відповідача до якості отриманих послуг. Відповідач зі свого боку зобов`язання з оплати отриманих послуг виконував не належним чином, що призвело до виникнення заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком за період з листопада 2017 року по жовтень 2020 року в розмірі 8739,17 гривень. Відповідач, як співвласник квартири, у відповідності до ч.4 ст.319, ст.322 ЦК України зобов`язаний утримувати належне йому майно та нести витрати, необхідні для збереження майна, та вживати всіх заходів, пов`язаних із забезпеченням належного стану майна. Вказані норми встановлюють презумпцію обов`язку власника нести всі витрати, пов`язані з утриманням належного йому майна. Такий обов`язок власника є похідним від належних йому як абсолютному володарю правомочностей володіння, користування та розпорядження майном. Просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» заборгованість по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року в розмірі 8739,17 гривень та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою від 11.12.2020 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 03.02.2021 року від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач позов не визнає та просить відмовити в задоволенні позову, посилаючись на те, що вказана позивачем сума заборгованості є значно перевищеною, оскільки нічим не підтверджено з боку позивача. У період часу з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року, з 01.11.2018 року по 30.04.2019 року за адресою: [ADDRESS] було оформлено субсидію, та відповідно послуги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» сплачувались державою. Також, посилання позивача про наявність боргу за вказаний період спростовуються відповідачем наявністю роздруківки з особового кабінету ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» по особовому рахунку № [NUMBER] - оборотна відомість, згідно якої відсутня заборгованість зі сплати за послуги ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» за період з 01.11.2017 року по 30.04.2018 року. В червні 2019 року відповідачем сплачено 1673,60 гривень, в липні 1255,20 гривень, в серпні 836,80 гривень замість вказаних позивачем 418,40 гривень. Також різниця і сума боргу зазначені в листі-попередженні ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», в якій зазначено, що сума боргу, станом на квітень 2021 року становить 6290,78 гривень. Позивачем не підтверджена сума боргу, оскільки суми у позові, листі-попередженні та інформації розміщеної на офіційному сайті ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зовсім різні, не враховані суми переплат відповідача, та які не відображені у розрахунку суми заборгованості позивача. Щодо посилань позивача на відсутність претензій з боку відповідача, щодо відсутності претензій по виконаним роботам ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», то дані посилання спростовуються письмовими запереченнями відповідача. Так, починаючи з грудня 2019 року відповідач, майже щомісяця направляв на адресу позивача заперечення, щодо сплати рахунку за житлово-комунальні послуги. В зазначених запереченнях відповідач зазначав на надання послуг не належної якості, та відсутністю надання послуг. Майже всі заперечення залишились без відповіді. Жодні заперечення не задоволені. Значною обставиною є, те, що в грудні 2019 р. відповідач письмово повідомив позивача про намір розірвати договір. Отже на даний час договір є нечинним. Також позивачем до позовної заяви та у відповідь на заперечення позивачем не додано жодного доказу про те, що ним надавались послуги та проводились будь-які роботи. Позивач фактично не здійснював дій щодо утримання будинку, доказів якими підтверджуються надання послуг з утримання будинку не надано. Позивач не має права звернення до суду з даним предметом позову, оскільки не є балансоутримувачем будинку. Пред`явлений розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Компанією було порушено Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», яким передбачено, що управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. Примірник договору ані відповідачу, ані іншим мешканцям будинку надано не було. Посилаючись на те, що позивачем до позовної заяви не додано жодного доказу про те, що ним надавались послуги та проводились будь-які роботи. Фактично не здійснював дій щодо утримання будинку, доказів якими підтверджуються надання послуг з утримання будинку не надано. Позивач не має права звернення до суду з даним предметом позову, оскільки не є балансоутримувачем будинку. Зазначив, що пред`явлений розрахунок заборгованості не відповідає дійсності. Компанією було порушено\~Закон України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», яким передбачено, що управитель протягом одного місяця після підписання з ним договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком (змін до нього) зобов`язаний надати або надіслати рекомендованим листом кожному співвласнику примірник такого договору (змін до нього), завірений підписом управителя. Примірник договору ані відповідачу, ані іншим мешканцям будинку не було надано. Відповідач вважає, договір № К-801 від 06.09.2017 укладений з порушенням чинного законодавства України.\~Статтею 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~передбачено, що істотними умовами договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком є: 1) перелік послуг; 2) вимоги до якості послуг; 3) права і обов`язки сторін; 4) відповідальність сторін за порушення договору; 5) ціна послуг; 6) порядок оплати послуг; 7) порядок і умови внесення змін до договору; 8) строк дії договору, порядок і умови продовження дії та розірвання договору. Разом з цим у договорі № К-801 від 06.09.2017 відсутні такі обов`язкові істотні умови як перелік послуг та вимоги до якості послуг. Предметом будь-якого договору про надання послуг є послуга. Відповідно до\~ст. 177 ЦК України\~вона є самостійним об`єктом цивільних прав. Також, відповідно до пункту 10 Договору № К-801 від 06.09.2017 управитель зобов`язаний надавати необхідну інформацію мешканцям об`єкта та реєструвати їх звернення в установленому законодавством порядку. Позивач порушив вищевказані норми законодавства та договору, оскільки відмовився від прийняття звернень Відповідача та надання обгрунтованої відповіді на направлені відповідачем заперечення. За вказаних обставин, вважає, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, обставини на які він посилається у поданому позові. 09.04.2021 року від представника позивача надійшов відгук на відзив на позовну заяву, відповідно до якого наданий новий розрахунок заборгованості за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року у розмірі 5872,38 гривень, яку представник позивача просить стягнути з відповідача. З наданого розрахунку заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] співвласникам квартири [ADDRESS] за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року нараховано - 14225,60 гривень, субсидія - 2881,57 гривень, пеня - 15,07 гривень, до сплати - 12195,90 гривень, сплачено - 6323,52 гривень, борг - 5872,38 гривень. 04.06.2021 року від відповідача надійшли заперечення на відгук на відзив на позовну заяву. 24.09.2021 року представник позивача подав до суду клопотання про долучення письмових доказів та уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на їх користь заборгованість за період з 01.11.2017 року по 31.08.2021 року в розмірі 5028,19 гривень та витрати по сплаті судового збору. 02.12.2021 року відповідач подав до суду заперечення щодо відмови у прийнятті уточненої позовної заяви. 10.01.2022 року від відповідача надійшли додаткові пояснення у справі, відповідно до яких просить суд відмовити в задоволенні позову у зв`язку з безпідставністю та недоведеністю заявлених позовних вимог. Ухвалою № 334/7039/20 від 21.06.2022 року Товариству з обмеженою відповідальністю «Керуюча компанія «Мрія» відмовити у прийнятті уточненої позовної заяви до [PERSON] про стягнення заборгованості по сплаті послуг з управління багатоквартирним будинком. В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі. Представник відповідача - адвокат Кошліченко Н.В. відмовилась від виклику свідків в судове засідання, посилаючись на те, що у зв`язку із зброєною агресією рф, заявлені особі виїхали за межі України та не можуть прибути до суду для подачі пояснень. Позовні вимоги вважає безпідставними та недоведеними, просить в задоволенні позову відмовити. Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників позивача та відповідача, проаналізувавши надані суду докази, повно і всебічно з`ясувавши обставини, на які сторони посилались як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов наступних висновків. Статтею 13 ЦПК України\~визначено принцип диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до якого суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до вимог\~ЦПК України, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до\~ст. 264 ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує зокрема: чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини випливають зі встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин. Судом встановлено, що 06.09.2017 року між співвласниками багатоквартирного будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] та ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» було укладено договір № К-801 про надання послуг з управління багатоквартирним будинком. Даний договір було укладено на виконання Рішення Запорізької міської ради від 01.09.2017 року № 520 «Про призначення управителів багатоквартирних будинків міста Запоріжжя», яким ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» призначено управителем багатоквартирних будинків у м. Запоріжжя за об`єктом конкурсу (група будинків) № 1. У відповідності до п.7 рішення, інформацію про Управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія») було доведено до відома співвласників будинку шляхом розміщення на офіційному веб-сайті Запорізької міської ради та на інформаційному стенді будинку (інформація про повне найменування управителя, контактні телефони, номер та дату укладення договору, ціну послуги). Згідно п. 18 цього ж Договору, він набрав чинності з моменту його підписання і діє до 05.09.2018 року. Надання послуг в рамках дії договору було розпочато з 01.11.2017 року. В силу приписів Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», а саме п.6 ст. 11 договір вважається продовженим на наступний однорічний строк, якщо за один місяць до закінчення строку дії жодна зі сторін не повідомить письмово іншу сторону про відмову від договору. Тож, на теперішній час договір є чинним. Згідно умов вказаного договору Управитель - ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» зобов`язалося надавати Замовнику послуги з управління будинком та об`єктів благоустрою, що розташовані на прибудинкових територіях для забезпечення їх сталого функціонування відповідно до цільового призначення, збереження їх споживчих властивостей та організації забезпечення потреби власників (співвласників, орендарів, наймачів) окремих житлових і нежитлових приміщень у своєчасному отриманні житлово-комунальних послуг відповідної якості, а Замовник, в свою чергу, надав право Управителю відраховувати належну йому плату від загальної суми оплати за житлово-комунальні послуги, а також відшкодовувати здійснені ним необхідні витрати, пов`язані з управлінням об`єктом. При цьому, сторони вищевказаного договору погодились, що Замовник сплачує за надані Управителем послуги щомісяця додатково до встановленого тарифу на послуги для житлових та нежитлових приміщень, розташованих на 2 та вище поверхів будівлі 6,73 гривень на місяць за 1 кв.м загальної площі житлового (або нежитлового) приміщення у Об`єкті, яке перебуває у власності або користуванні кожного зі співвласників. З розрахунку заборгованості з оплати послуг з управління багатоквартирним будинком [ADDRESS] за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року нараховано - 15062,40 гривень, сплачено - 6323,23 гривень, борг - 8739,17 гривень (а.с.6). Відповідно до даних Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, відповідач є співвласником Ѕ частки квартири [ADDRESS] . Згідно інформації, що є в наявності, загальна площа об`єкту нерухомості - квартири [ADDRESS] становить 62,17 кв.м. Таким чином, розмір оплати за послуги з управління багатоквартирним будинком, яку [PERSON] , як співвласник вищезазначеної квартири зобов`язаний сплачувати на користь Управителя (ТОВ «Керуюча компанія «Мрія»), становить 209,20 гривень щомісячно (площа об`єкту нерухомості х розмір встановленого тарифу = 62,17 кв.м. х 6,73 гривень = 418,40 гривень / 2 співвласника). Згідно листа Управління соціального захисту населення по Шевченківскому району від 05.02.2021 року № К-197 [PERSON] користувалась субсидією з 01.11.2017 року по 31.03.2019 року. В період з листопада 2017 року по січень 2019 року призначена субсидія надавалась шляхом перерахування кошті на рахунки підприємств надавачів послуг. Розмір субсидії на ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» становить 2713,04 гривень. В період з лютого 2019 року по березень 2019 року [PERSON] отримувала субсидію в грошовій готівковій формі. Таким чином, позивачем при розрахунку заборгованості не враховано отриману суму субсидії. Відповідно до листа ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс» від 26.0.2021 року № 0039/О, виданого [PERSON] у період з грудня 2017 року по вересень 2019 року за особовим рахунком № [NUMBER] на користь ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» сплачено через ПрАТ Запоріжзв`язоксервіс» кошти в загальному розмірі 6323,52 гривень, із зазначенням дати оплати, № квитанції, назви послуг (управління будинком), суми та отримувача коштів. Аналізуючи вищевикладене суд виходить з того, що позивачем при здійсненні розрахунку не враховані всі складові щодо оплати послуг. Так, за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року за адресою: [ADDRESS] утворилась заборгованість у розмірі 15062,40 гривень, розмір сплаченої субсидії становить 2713,04 гривень, борг становить - 12349,36 гривень. Таким чином борг кожного із співвласників становить - 12745,36 гривень / 2 співвласника, що дорівнює - 6174,68 гривень. Співвласником [PERSON] сплачено борг у розмірі 6323,23 гривень. Враховуючи, що у даній справі позивачем не було притягнуто в якості відповідача іншого співвласника, суд вважає, що [PERSON] було сплачено послуги в повному обсязі та за ним відсутня заборгованість за пред`явлений період. Крім того, суд не бере до уваги розрахунок, який було долучено до відгуку (вх. № 11567/21 від 09.04.2021 року), оскільки представник позивача надавши новий розрахунок заборгованості не уточнив своїх позовних вимог. Згідно\~ст. 322 ЦК України\~власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України\~передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна. Відповідно до ч. 1\~ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Відповідно до ст. 19 ч.2, 3, 4\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник. Виробник послуг може бути їх виконавцем. Особливими учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є балансоутримувач та управитель, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником. Пунктом 1 ч. 1\~статті 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому право прямо відповідає визначений пунктом 5 частини 3\~статті 20 цього Закону\~обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст.\~7,\~13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~до повноважень органів місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг належить, зокрема, встановлення цін/тарифів на житлово-комунальні послуги відповідно до закону; визначення виконавця житлово-комунальних послуг відповідно до цього\~Закону\~в порядку, затвердженому центральним органом виконавчої влади з питань житлово-комунального господарства. Залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: комунальні послуги (центральне постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо - та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання внутрішньо будинкових приміщень та прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, утримання ліфтів, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо); послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків (балансоутримування, укладення договорів на виконання послуг, контроль виконання умов договору тощо); послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд (заміна та підсилення елементів конструкцій та мереж, їх реконструкція, відновлення несучої спроможності несучих елементів конструкцій тощо). Статтями 20, 21 Закону визначені обов`язки споживача та виконавця житлово-комунальних послуг. Зокрема, обов`язком споживача є укладення договору на надання житлово-комунальних послуг, підготовленого виконавцем на основі типового договору, а також оплата житлово-комунальних послуг у строки, встановлені договором або законом, а обов`язки виконавця - надання послуг вчасно та відповідної якості згідно із законодавством та умовами договору, а також підготовка та укладення зі споживачем договору про надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Відповідно до\~ст. 25 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~управитель зобов`язаний забезпечувати експлуатацію будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд та об`єктів благоустрою, розташованих на прибудинкових територіях, згідно з умовами укладених договорів, стандартами, нормативами, нормами і правилами вимагати своєчасної і в повному обсязі оплати наданих житлово-комунальних послуг від споживачів. Згідно ч.ч. 1, 5\~ст. 11 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку»\~управління багатоквартирним будинком управителем здійснюється на підставі договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком, що укладається згідно з типовим договором. Згідно вимог ч. 3 ст.\~12, ч. 1 ст.\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до\~ст. 79 ЦПК України\~достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1\~ст. 80 ЦПК України). Вказана позиція наведена у Постанові Верховного суду від 20.02.2020 у справі № 554/608/19. Проте надані позивачем докази не відповідають зазначеним вимогам законодавства. Матеріали справи не містять жодних доказів, що ТОВ «Керуюча компанія «Мрія» дійсно надавало послуги щодо утримання будинку. З матеріалів справи вбачається, що з 2017 року ТОВ «Керуюча компанія «Мрія», відповідно до умов договору приступило до виконання послуг з утримання будинків та прибудинкової території по житловому будинку розташованому за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до\~ст. 68 Житлового кодексу України\~жильці зобов`язані своєчасно проводити оплату експлуатаційних витрат на утримання будинку та прибудинкової території. Статтями\~67,\~151 Житлового кодексу України\~визначено, що плата за комунальні послуги береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Громадяни, які мають в приватній власності квартиру, зобов`язані забезпечувати її схоронність, проводити за свій рахунок поточний і капітальний ремонт, утримувати в порядку придомову територію. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом. Позивачем до позовної заяви додано картку фактичної собівартості витрат з управління будинком [ADDRESS] за період з 01.11.2017 року по 31.10.2020 року, яка не містить відомостей щодо особи, яка її склала, та посади. складову послуги з управління та утримання багатоквартирним будинком за 1 кв.м. загальної площі квартири за місяць щодо будинку [ADDRESS] згідно якої до структури тарифу входять наступні послуги: 1. утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі: 1.1 прибирання прибудинкової території 1.2 прибирання сходових кліток 1.3 прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі 1.4 технічне обслуговування ліфтів 1.5 технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем 1.6 дератизація 1.7 дезінсекція 1.8 обслуговування димових та вентиляційних каналів 1.9 технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем 2. Поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, у тому числі 2.1 поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження 2.2 поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем 3. Оплата послуг щодо енергопостачання спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі: 3.1 освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води 3.2 енергопостачання ліфтів 4. Винагорода управителю Усього 9,682 грн. за 1 кв. м. В обґрунтування обставин надання послуг по утриманню будинку та прибудинкової території, а саме - надання послуг, включених до затвердженої структури тарифу, наведеної вище, позивачем за вимогою суду надано акти виконаних робіт із ТОВ «СтройГрупПроект». Однак вказані акти не містять реквізитів вказаної компанії та не зазначено прізвище особи, яка їх підписала, що робить неможливим визнання їх належними і допустимими доказами, так як суд позбавлений можливості перевірити повноваження осіб, які ці акти підписали. Згідно ч. 2\~ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати такі обов`язкові реквізити: назву документа (форми); дату складання; назву підприємства, від імені якого складено документ; зміст та обсяг господарської операції, одиницю виміру господарської операції; посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції; особистий підпис або інші дані, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції. Відповідальність за організацію бухгалтерського обліку та забезпечення фіксування фактів здійснення всіх господарських операції, а так само за збереження таких документів, законом покладено на власника підприємства або уповноваженого ним органу. Суд зазначає, що жодних доказів, які б свідчили про фактичне виконання вказаного договору, тобто, про фактичне надання зазначеного у договорі послуг мешканцям будинку [ADDRESS] зокрема, актів приймання-передачі робіт, інших документів, які б свідчили про фактичне виконання та фактичне надання послуг щодо утримання спільного майна багатоквартирного будинку та прибудинкової території, в тому числі прибирання прибудинкової території; прибирання сходових кліток; прибирання підвалу, технічних поверхів та покрівлі; технічне обслуговування ліфтів; технічне обслуговування внутрішньо-будинкових систем; дератизація; дезінсекція; обслуговування димових та вентиляційних каналів; технічне обслуговування мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку, у тому числі поточний ремонт конструктивних елементів внутрішньо будинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, теплопостачання та зливної каналізації і технічних пристроїв будинків та елементів зовнішнього упорядження; поточний ремонт мереж електропостачання та електрообладнання, а також інших внутрішньо будинкових інженерних систем; оплата послуг щодо енергопостачання спільного майна багатоквартирного будинку, в тому числі освітлення місць загального користування і підвалів та підкачування води в розпорядження суду позивачем не надано, матеріали справи таких письмових доказів не містять, а факт їх надання саме позивачем категорично заперечується відповідачем та свідками допитаними під час судового засідання. Щодо посилання позивача на відсутність претензій з боку відповідача про відсутність претензій з надання послуг, суд зазначає наступне. З матеріалів справи вбачається, що починаючи з грудня 2019 року відповідач, майже щомісяця направляв на адресу ТОВ КК «Мрія» заперечення, щодо сплати рахунку за житлово-комунальні послуги. В зазначених запереченнях відповідач зазначав на надання послуг не належної якості, та відсутністю надання послуг. Майже всі заперечення залишились без відповіді. Жодні заперечення не задоволені. Так, 21.12.2019 року відповідач звернувся до ТОВ КК «Мрія» з претензією щодо надання житлово-комунальних послуг, а саме: прибирання сходових клітин іноді відбувається 2 рази на місяць. Жодного разу двірник/прибиральниця не виконувала миття вікон, підлоги, сходів, вони брудні на протязі останніх 10 років. Павутиння висить по всьому під`їзду. Поточний ремонт в під`їзді не проводиться. На першому поверсі,біля ліфту продовжують пригати блохи, які є переносниками інфекції. Отже роботи з витравлення не проводяться. Перед домова територія та під`їзди не прибираються. Контейнери для сміття не миються, смердять. На 4-му поверсі, та інших поверхах 4-го під`їзду не горять лампочки, між 3-м та 4-м поверхами розбито скло. Протягом серпня-жовтня 2020 року по всьому будинку виключалось світло, на тривалий час. Постійно велика напруга. Завдяки встановленому реле напруги йому вдалось зберегти в робочому стані всі електричні прибори. Компанією не з`ясовані причини високого напруження та не усунена причина. Не проведене ревізія щитка. Отже вбачається повна бездіяльність ТОВ КК «Мрія». В подальшому відповідач звертався до ТОВ КК «Мрія» з аналогічними зверненнями до ТОВ КК «Мрія» - 06.02.2020 року, 11.03.2020 року, 01.09.2020 року, 16.10.2020 року, 10.11.2020 року. 13.01.2020 року, 26.02.2020 року, 06.05.2020 року, 24.09.2020 року позивач при відповіді на звернення [PERSON] обмежився лише наданням відомостей про стан рахунку № [NUMBER] відкритого на ім`я відповідача та роз`яснено обов`язки споживача послуг та наслідки їх невиконання. Питання, які ставив [PERSON] до керуючої компанії залишені без відповіді. 06.02.2020 року [PERSON] надіслав до ТОВ КК «Мрія» повідомлення про розірвання договору № К-801 від 06.09.2017 року 11.03.2020 року відповідач надіслав ТОВ КК «Мрія» повідомлення (повторне) про розірвання договору № К-801 від 06.09.2017 року. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи та підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Згідно ч. 1, 6\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Частиною четвертою\~статті 10 ЦПК України\~передбачено, що суд застосовує при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Відповідно до статей\~1\~та\~17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини"\~суди застосовують як джерело права при розгляді справ положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та протоколів до неї, а також практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини. Закон України "Про судоустрій і статус суддів"\~встановлює, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. Суд враховує положення Висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів щодо якості судових рішень (пункти 32-41), в якому, серед іншого, звертається увага на те, що усі судові рішення повинні бути обґрунтованими, зрозумілими, викладеними чіткою і простою мовою і це є необхідною передумовою розуміння рішення сторонами та громадськістю; у викладі підстав для прийняття рішення необхідно дати відповідь на доречні аргументи та доводи сторін, здатні вплинути на вирішення спору; виклад підстав для прийняття рішення не повинен неодмінно бути довгим, оскільки необхідно знайти належний баланс між стислістю та правильним розумінням ухваленого рішення; обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент заявника на підтримку кожної підстави захисту; обсяг цього обов`язку суду може змінюватися залежно від характеру рішення. Суд також враховує позицію Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у апеляційному провадженні), сформовану, зокрема у справах "Салов проти України" (заява № 65518/01; від 6 вересня 2005 року; пункт 89), "Проніна проти України" (заява № 63566/00; 18 липня 2006 року; пункт 23) та "Серявін та інші проти України" (заява № 4909/04; від 10 лютого 2010 року; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) серія A. 303-A; 09 грудня 1994 року, пункт 29). За вказаних обставин, суд приходить до висновку про те, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами, обставин, на які він посилається у поданому позові. Враховуючи у сукупності зазначені вище обставини, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Outcome: dismissed