Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

ПрАТ «СК «ТАС» звернулось до Приморського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування в сумі 117922,03 грн. та судових витрат в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги вмотивовані тим, що 28 червня 2020 року в м. Одесі 129 причал сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] . На момент коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір Обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 7214021 від 06.04.2020 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», згідно з яким, Позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок та з розміром франшизи 2500 гривень 00 копійок. За обставинами справи Відповідач самовільно залишив місце дорожньо - транспортної пригоди. Постановами Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2020 року у справі №522/15730/20, які набрали законної сили, Відповідач був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, які були передбачені: ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо- транспортної пригоди, до якої вони причетні). До Позивача звернулися з претензією про страхове відшкодування від 06.07.2020 року. Претензія була розглянута та на підставі: висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 34-D/75/7/0620 від 10.09.2020 року; Страхового акту № 24600/38/920 від 27.10.2020 року; Позивач, відповідно до умов полісу в межах ліміту, з урахування франшизи, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 117922,31 грн. Позивач зазначає, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду якщо він після дорожньо- транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Ухвалою суду від 03.12.2021 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін з призначенням судового засідання на 26.01.2022 року. 26.01.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 17.03.2022 року. 17.03.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 20.04.2022 року. 20.04.2022 року у зв`язку з неявкою сторін, розгляд справи відкладено на 14.06.2022 року. У судове засідання 14.06.2022 року учасники справи не з`явилися, викликані, представник позивача просив провести судове засідання за його відсутності. Відповідно до ч.6 ст.128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, додані до неї документи приходить до висновку, що даний позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 28 червня 2020 року в м. Одесі, 129 причал, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «ВАЗ 21099», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Під час цієї пригоди було заподіяні механічні пошкодження автомобілю марки «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] . На момент коли матеріальна шкода була спричинена, діяв договір Обов`язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АР 7214021 від 06.04.2020 року, укладеного Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», згідно з яким, Позивач прийняв на себе ризики щодо експлуатації автомобіля марки «ВАЗ 21099» державний номерний знак [NUMBER] , з лімітом відповідальності за шкоду, заподіяну майну в сумі 130 000 (сто тридцять тисяч) гривень 00 копійок та з розміром франшизи 2500 гривень 00 копійок. За обставинами справи Відповідач самовільно залишив місце дорожньо - транспортної пригоди. Постановами Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2020 року у справі №522/15730/20, які набрали законної сили, Відповідач був визнаний винним та притягнутий до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, які були передбачені: ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення (порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна), та ст. 122-4 Кодексу України про адміністративні правопорушення (залишення водіями транспортних засобів, іншими учасниками дорожнього руху на порушення встановлених правил місця дорожньо- транспортної пригоди, до якої вони причетні). До Позивача звернулися з претензією про страхове відшкодування від 06.07.2020 року. Претензія була розглянута та на підставі: висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 34-D/75/7/0620 від 10.09.2020 року; Страхового акту № 24600/38/920 від 27.10.2020 року; Позивач, відповідно до умов полісу в межах ліміту, з урахування франшизи, здійснив виплату страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль марки «Ford Escape», державний номерний знак [NUMBER] , в розмірі 117922,31 грн. (платіжне доручення № 134477 від 30 жовтня 2020 року). Частиною першою та другою ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підсдаві (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ст. 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимого (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно підпункту в) підпункту 38.1.1 пункту 38.1 ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо - транспортну пригоду якщо він після дорожньо- транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Отже, суд вважає, що позивач як страховик, після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника (відповідача) або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди, а відтак позов підлягає задоволенню. Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Outcome: approved