Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. [PERSON] звернулася до суду з позовом до ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» про скасування наказу про звільнення, поновлення на роботі та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Позов обґрунтовано тим, що 29 жовтня 2021 року, у відповідності з наказом «Про звільнення» № 153 від 28.10.2021 р. позивача звільнено з посади «Менеджера по персоналу», у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України. Позивачка зазначає, що однією з найважливіших гарантій для працівників при скороченні чисельності або штату є обов`язок власника підприємства чи уповноваженого ним органу працевлаштувати працівника. При звільненні її з роботи були порушені вимоги п. 1 ч. 1 ст. 40 КЗпП України та відсутні підстави для звільнення її з роботи. Так, під час винесення наказу № 82-к від 05.08.2021 р. «Про попередження про звільнення у зв`язку зі скороченням штатної одиниці - менеджера з персоналу та внесення змін до штатного розпису» на підприємстві існувала вакантна посада «Інспектор з кадрів» з аналогічною посадовою інструкцією, що і «Менеджер по персоналу», яку роботодавець повинен був запропонувати позивачці. Крім того, роботодавець зобов`язаний був запропонувати позивачу всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі позивач, працював. Відповідачем не виконані вимоги ч. 2 ст. 40 КзпП. В зв`язку з тим, що відповідач проігнорував вимоги позивача, щодо необхідності залишення її на посаді, позивачка відмовилась від підпису наказу № 153 про звільнення. Також зазначає, що при винесенні рішення про поновлення на роботі орган, який розглядає трудовий спір, одночасно приймає рішення про виплату працівникові середнього заробітку за час вимушеного прогулу, або різницю в заробітку за час виконання нижче оплачуваної роботи, але не більше як за один рік, а якщо заява про поновлення на роботі розглядається більше року , не з вини працівника за весь час вимушеного прогулу. Крім того просить стягнути судові витрати у вигляді суми судового збору у розмірі 908 грн. 22.12.2021 року до суду надійшов відзив на позов з додатками, за підписом директора ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», про відмову у задоволені позову (а.с. 31-44) . Заперечення обґрунтовані тим, що на підприємстві 01.08.2021 року була введена нова штатна одиниця - інспектор з кадрів. Надалі відповідачем, у відповідності з вимогами Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України) та рекомендацій Міністерства соціальної політики України, викладених в листі від 25 вересня 2013 року № 175/06/186-13 «Щодо припинення трудового договору в порядку переведення» направив на адресу товариства з обмеженою відповідальністю «Новгород-Сіверський елеватор» (далі ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» лист-запит № 522 від 02.08.2021 р., щодо можливості звільнення працівника [PERSON] з 06.08.2021р. (останній робочий день тижня) та наданням гарантій оформлення її на роботу на підприємстві відповідача на посаду інспектора з кадрів в порядку переведення відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України з 09.06.2021 р. (перший робочий день після звільнення). На підставі вказаного листа-запиту № 522 від 02.08.2021р. [PERSON] 03.08.2021р. подала до ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» заяву про звільнення з 06.08.2021р. на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України та наступного дня 04.08.2021 р. по ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» було видано наказ № 86 про звільнення [PERSON] з посади бухгалтера 06.08.2021р. Одночасно 04.08.2021р. [PERSON] звернулась до відповідача з заявою про прийняття її на роботу з 09.08.2021р. на підставі п. 5 ст. 36 КЗпП України. В день офіційного звільнення [PERSON] з ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» , а саме 06.08.2021 року відповідач згідно з наказом № 85-к прийняв [PERSON] на посаду інспектора з кадрів з 09.08.2021р. в порядку переведення відповідно до п. 5 ст. 36 КЗпП України. 05.08.2021 року в зв`язку зі змінами у виробничий структурі та зниження фінансово-економічних показників ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» прийнято рішення про внесення змін до штатного розпису та скорочення штатної одиниці «менеджер з персоналу» ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», про що попереджено позивача. Отже на день попередження [PERSON] про майбутнє скорочення її посади, фактично вільних вакантних посад, які б відповідали вимогам ст. 49-2 КЗпП України наявних на підприємстві не було. Щодо посади «Інспектора з кадрів», то на час попередження позивача про скорочення штату працівників у відповідача вже існував обов`язок щодо працевлаштування [PERSON] в порядку переведення, згідно п. 5 ст. 36 КЗпП України. Вказує, що аналогічна думка висловлена в позиції Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 285/4227/18 де суд доходить висновку, що не кожна тимчасова вільна посада/робоче місце є вакантною. Таким чином відповідач не вбачає в своїх діях порушень прав позивача. 14.01.2022 року на адресу суду надійшла відповідь [PERSON] на відзив ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» (а.с.65-67). У запереченнях на відзив позивач зазначає, що зобов`язання між працівником та роботодавцем виникає в силу укладеного договору. Таким чином, відповідач зобов`язаний був запропонувати їй не тільки вільну посаду «інспектора з кадрів», а в загалі вільні посади на підприємстві, за відповідною професією чи спеціальністю станом з дня попередження 05.08.2021 р. до самого дня звільнення 29.10.2021 р. Відповідачем ці вимоги не були виконані. Вказує, що зобов`язання підприємства перед нею, за вже укладеним трудовим договором, а саме запропонування посади «інспектор з кадрів» має вищу юридичну силу перед зобов`язанням на майбутнє, а саме працевлаштування [PERSON] на цю посаду. Вказує на безпідставність твердження відповідача щодо невідповідності її функціональних обов`язків на посаді «менеджер з персоналу» функціональним обов`язкам посади «інспектор з кадрів». Наполягає, що відповідач під час її звільнення діяв не добросовісно що не припустимо у трудових правовідносинах. Заперечення на відповідь на відзив відповідач не надав. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19 листопада 2021 року головуючим суддею визначено суддю Іващенко І.К. Ухвалою суду від 23 листопада 2021 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху. Надано п`ятиденний строк для усунення недоліків. Заявою від 30.11.2021 року позивачем виконані вимоги ухвали суду від 23.11.2021. Ухвалою суду від 01.12.2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, з викликом сторін. Призначено підготовче засідання у справі. Під час проведення підготовчого судового засідання позивачем неодноразово подані заяви про витребування доказів. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року залучено в якості третьої особи ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» та частково задоволені заяви позивача про витребування доказів. 02.02.2022 р. та 23.02.2022 р. від відповідача надійшли додаткові пояснення з витребуваними судом письмовими доказами. 02.02.2022 року на виконання ухвали суду від 11.01.2022 третя особа ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» надала витребувані позивачем документи. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові, відповіді на відзив. Додатково зазначила, що будь-яких змін в організації виробництва та праці ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», не відбулося, чисельність працівників не зменшено. Представник позивача підтримав позицію позивача. Додатково вказав на порушення відповідачем частини другої статті 40 КЗпП України, а саме відсутність запропонованих вакантних посад позивачу під час звільнення. Представник відповідача позовні вимоги не визнав, посилаючись на обставини викладені у відзиві. Додатково пояснив, що під час звільнення на підприємстві не було вакантних посад, яким відповідає кваліфікація позивача та його освіта. Враховуючи це відповідачем проігноровані вимоги ч. 2 ст. 40 КЗпП України. Представник третьої особи ТОВ «Новгород-Сіверський елеватор» в судове засідання не з`явився. Був повідомлений належним чином. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин. Судом встановлено, що [PERSON] на підставі наказу директора підприємства № 104 -к від 18.11.2014 прийнята на посаду менеджера по персоналу ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції». [PERSON] має диплом молодшого спеціаліста за спеціальністю дошкільне виховання (а.с. 102). 05 серпня 2021 року директором ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції», у зв`язку зі змінами в організації виробництва і праці, а також в порядку раціоналізацією штатної структури ПП «Новгород-Сіверські аграрні інвестиції» (надалі - Підприємство) за результатами господарської діяльності,

Outcome: dismissed