Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивач Орган опіки та піклування - виконком Дубровицької міської ради звернувся в суд з позовом та просить позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що на обліку дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, служби у справах дітей Дубровицької міської ради перебувають [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Мати дітей, [PERSON] , померла [INFO] . Діти відібрані від батька [PERSON] рішенням Дубровицького районного суду від 13 серпня 2020 року. Розпорядженням голови Дубровицької райдержадміністрації від 09 жовтня 2020 року №246 [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] надано статус дітей позбавлених батьківського піклування. діти [PERSON] та [PERSON] виховуються в дитячому будинку сімейного типу [PERSON] та [PERSON] , а [PERSON] виховується під опікою баби [PERSON] . Для дітей створені належні матеріально-побутові умови проживання. Батько дітей [PERSON] підтвердив той факт, що давно не бачив дітей, не підтримував їх матеріально та не заперечує щодо позбавлення його батьківських прав, про що надав письмові пояснення. До початку розгляду справи, від представника позивача Отупор С.М. на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений своєчасно та належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши документи і матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги, давши оцінку доказам, які мають значення для справи, суд приходить до наступного висновку. Встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] , виданим 08 грудня 2005 року, серії [NUMBER] , виданим 02 червня 2007 року та серії [NUMBER] , виданим 11 травня 2010 року, копії яких знаходиться в матеріалах справи (а.с.6, 7, 8). Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 2019 року (а.с.9) [PERSON] померла [INFO] , про що складено відповідний актовий запис №51. Рішенням Дубровицького районного суду Рівненської області від 13 серпня 2020 року (а.с.11) відібрано [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у батька [PERSON] без позбавлення батьківських прав та передано дітей Органу опіки та піклування Дубровицької райдержадміністрації в Рівненській області для подальшого влаштування. Вказане рішення суду набрало законної сили 15 вересня 2020 року. Розпорядженням голови Дубровицької районної державної адміністрації №246 від 09 жовтня 2020 року (а.с.16) на підставі свідоцтва про смерть матері [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 29 серпня 2019 року та рішення Дубровицького районного суду Рівненської області від 14 серпня 2020 року про відібрання дітей без позбавлення батьківських прав у батька [PERSON] , надано статус дитини, позбавленої батьківського піклування [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Форма влаштування [PERSON] та [PERSON] на час надання статутус - сім`я тітки [PERSON] , а [PERSON] - сім`я бабусі [PERSON] . Згідно розпорядження голови Дубровицької районної державної адміністрації №252 від 23 жовтня 2020 року (а.с.17) направлено дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . На підставі розпорядження голови Рівненської районної державної адмінстрації №310 від 28 жовтня 2020 року (а.с.18-19) дітей, позбавлених батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які тимчасово влаштовані у сім`ю [PERSON] влаштовано на виховання та спільне проживання у дитячий будинок сімейного типу [PERSON] та [PERSON] . На підставі розпорядження голови Дубровицької районної державної адмінстрації №254 від 28 жовтня 2020 року (а.с.20) встановлено опіку на дитиною, позбавленою батьківського піклування, [PERSON] , [INFO] та призначеного його опікуном бабусю [PERSON] . У відповідності до наказу служби у справах дітей Дубровицької міської ради №4 від 06 квітня 2021 року (а.с.21) з 06 квітня 2021 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] взято на облік дітей, які залишились без батьківського піклування, дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування. Згідно актів обстеження матеріально-побутових умов сім`ї [PERSON] та сім`ї [PERSON] та [PERSON] (а.с.30, 32) діти [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] забезпечені усім необхідним для проживання, виховання та навчання. Зазначене підтверджується наявними у матеріалах справи характеристиками на дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.27, 34, 36). Водночас, як вбачається з акту обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] (а.с.24) комісія прийшла до висновку, що [PERSON] не створив для своїх дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] належні умови для виховання та проживання, ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Разом з тим, у своїх письмових поясненнях, наданих 18 жовтня 2021 року, діти [PERSON] та [PERSON] зазначили, що батько [PERSON] лише кілька разів на рік дзвонив до них на мобільний телефон, але ні разу не приїжджав до них, а тільки обіцяв і обіцянок не дотримався (а.с.37, 38). Як вбачається із заяви [PERSON] від 29 жовтня 2021 року (а.с.28) з моменту перебування під її опікою дитини [PERSON] , батько [PERSON] відвідував дитину лише один раз у серпні 2020 року. Участі у вихованні дитини батько не приймає, не цікавиться життям та здоров`ям дитини. Зі слів дитини, він хоче побачити батька, але батько його не відвідує. При цьому, у своїх письмових поясненнях від 20 версеня 2021 року, [PERSON] не заперечив щодо позбавлення його батьківських прав відносно його дітей [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с.25). Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 Сімейного кодексу України. Згідно вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основної уваги. Вимогами ст. 27 даної Конвенції передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину, нести основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей та фінансових можливостей рівень життя, необхідний для розвитку дитини. У судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] не має бажання займатися вихованням та утриманням своїх дітей. У зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням батька брати участь у вихованні та забезпечені матеріального благополуччя дітей, створились умови, які шкодять їхнім інтересам. Відповідач самоусунувся від виконання батьківських обов`язків. Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. З оглянутого в судовому засіданні висновку органу опіки та піклування - виконкому Дубровицької міської ради про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] від 16 листопада 2021 року (а.с.39-41) вбачається, що з часу відібрання дітей [PERSON] до органу опіки та піклування Дубровицької міської ради, служби у справах дітей, не звертався. Подальшою долею дітей, станом їх здоров`я, навчанням, розвитком та їх потребами, бажаннями, не цікавився. [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно дітей. Враховуючи вищевикладене, орган опіки та піклування вважає, що позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] є доцільним та відповідає інтересам дітей. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України; ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Всупереч вимогам ст.ст. 150 та 180 СК України, [PERSON] не виконував батьківські обов`язки щодо виховання та утримання дітей. Батько дитини ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , не проявляє щодо них батьківської турботи та любові. [PERSON] не відповідає вимогам сімейного законодавства та суперечить інтересам дітей. Отже, виходячи із вищевикладеного, у зв`язку з бездіяльністю, а саме небажанням батька дітей брати участь у вихованні та забезпеченні матеріального благополуччя, створились умови, які шкодять інтересам дітей. Ухилення від виконання відповідачем батьківських обов`язків є факт його свідомої поведінки, оскільки він має реальну можливість виконувати їх, але не вчиняє відповідних дій. У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" від 30.03.2007 року № 3 зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини від інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків. Приймаючи рішення про позбавлення відповідача батьківських прав, з метою забезпечення належного захисту дітей, суд приймає до уваги як доказ висновок органу опіки та піклування про доцільність позбавлення батьківських прав, оскільки такий ґрунтується на вимогах закону, є обґрунтованим, вмотивованим, переконливим та не викликає сумнівів у суду щодо викладених у ньому обставин, а також бере до уваги свідоме нехтування відповідачем батьківськими обов`язками, та враховує всі докази в сукупності. Статтею 169 СК України передбачено право батьків на поновлення у батьківських правах, не позбавлений цієї можливості і відповідач, якщо змінить своє відношення до дітей, проявить турботу та піклування щодо дітей. Враховуючи викладене вище, суд дійшов до висновку про задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав відповідача стосовно дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , оскільки у судовому засіданні у повній мірі підтверджено факт того, що відповідач ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню своїх дітей, не піклується про них, не проявляє до них щонайменшої батьківської турботи, зацікавленості у їх долі, що свідчить про те, що відповідач свідомо ухиляється від виконання батьківських обов`язків.

Outcome: approved