Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Відповідно до ч. 6 ст. 268 ЦПК України 16.06.2022 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення. Повний текст рішення виготовлено та підписано 21.06.2022 року. Позивач, [PERSON] , звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», Третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору, на стороні відповідача 1:Державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керечанин Богдана Степанівна, Третя особа, що не заявляє самостійних вимог відносно предмету спору, на стороні відповідача 2: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович про захист прав споживачів фінансових послуг та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позовна заява мотивована тим, що [PERSON] , з Єдиного порталу державних послуг «Дія» дізнався, що 28.10.2021 року державним виконавцем відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керечанин Богданою Степанівною відносно нього була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження ВП № 67312794. 01.11.2021 року позивач звернувся із заявою про ознайомлення з матеріалами справи до нотаріуса та видачу належним чином завірених всіх документів на підставі яких вчинено виконавчий напис. Також копію заяви з додатками Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» із вимогою про вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості. 02.11.2021 року позивач ознайомившись з матеріалами виконавчого провадження № 67312794 отримав копію постанови про відкриття виконавчого провадження № 67312794; копію оскаржуваного виконавчого напису № 8600 від 19.10.2021 р.; копію кредитного договору № 210226-29054-2 від 26.02.2021 р., на підставі якого вчинений виконавчий напис від 19.10.2021 року за № 8600 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.; інші документи виконавчого провадження № 67312794 (копія постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження). Позивач зазначає, що як вбачається, виконавче провадження відкрито 28.10.2021 року на підставі виконавчого напису, зареєстрованого 19.10.2021 року за № 8600 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Даний виконавчий напис містить вимогу про стягнення з боржника [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» заборгованості, а саме; 5000 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 24515 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 700 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 30215 гривень. Позивач зазначає, що нотаріусу не було надано письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання позивача та не надано копії заяви (оферти). Таким чином, в матеріалах нотаріальної справи про вчинення виконавчого запису відсутні документи про повідомлення боржника про надіслання йому письмової вимоги про усунення порушень виконання зобов`язань за кредитним договором, до державного виконавця не долучено жодного підтверджуючого документа про заборгованість та про правонаступництво за відступленням право вимоги. Позивач наголошує, що договір з даним товариством не заключав, та ніхто його не повідомляв про зміну правонаступника. При цьому позивач зазначає, що про небезспірність заборгованості за кредитним договором, є та обставина, що розмір заборгованості був визначений самостійно відповідачем при зверненні до приватного нотаріуса і існує тільки в складених відповідачем документах, які позивачем не визнані та із ним не узгоджені. При мотивуванні позовної заяви позивач посилається на ст. 18 ЦК України, ст.ст. 87,88 ЗУ «Про нотаріат», Наказом МЮУ від 22.02.2012р. № 296/5, висновки ВС, Постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017р., ст.124 Конституції України. Позивач зазначає, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису № 8600 від 19 жовтня 2021 не врахував , що станом на 04.04.2020р. Постановою КМУ № 662 від 26.11.2014р. "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів не передбачалось вчинення виконавчих написів про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних договорів, отже, норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитним договорам, укладеним у простій письмовій формі є нечинні, а тому повинен був відмовити кредитору у вчиненні виконавчого напису у відповідності до норм Закону України "Про нотаріат". Позивач зазначає, що зважаючи, що сам виконавчий напис містить вказівку на те, що його вчинено на підставі Постанови Кабінету Міністрів України "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", дає підстави стверджувати, що нотаріально не посвідчений договір № 210226-29054-2 від 26.02.2021 р. не входить до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів га не може підтвердній бсзспірність заборгованості позивача перед відповідачем. Згідно прохальної частини позовної заяви, позивач просить суд: визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис зареєстрований за № 8600 від 19.10.2021 року вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», якому ТОВ Фінансова компанія «Фінанс інновація» код ЄДРГІОУ 41146462, на підставі Договору факторингу № 17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021 року, відступило право вимоги за кредитним договором № 210226-29054-2 відДб.02.2021 року, ухваленого між ТОВ Фінансова компанія «Фінанс інновація» та [PERSON] , суми заборгованості за період з 04.04.2021 року по 24.09.2021 рік. 5000 грн. заборгованість за тілом кредиту; 24515 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами; 700 грн. - плата за вчинення виконавчого напису, що становить загальну суму 30215 гривень. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 22 листопада 2021 року у справі відкрито провадження. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 09 грудня 2021 року, за заявою позивача, витребувано: від Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» належним чином засвідчені копії: ліцензії, документів, що підтверджують борг, доказів безперечності боргу, підтвердження надходження повідомлень позивачу на підставі яких вчинено виконавчий напис, виданого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. та зареєстрованого в реєстрі за № 8600 від 19 жовтня 2021 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто». від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином засвідчену копію підтвердження наявності боргу, докази беззаперечності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» приватному нотаріусу Золотих О.О. та стали підставою для видачі виконавчого напису за № 8600 від 19 жовтня 2021 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», копію ліцензії нотаріуса. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 20 квітня 2022 року витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. належним чином засвідчену копію підтвердження наявності боргу, докази беззаперечності боргу, інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто» приватному нотаріусу Золотих О.О. та стали підставою для видачі виконавчого напису за № 8600 від 19 жовтня 2021 року, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», копію ліцензії нотаріуса. 21.12.2021 року від відповідача по справі надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач зазначає, що відповідно до укладеного Договору № 210226-29054-2 від 26.02.2021 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та [PERSON] , Позивач отримав кредит у розмірі 5 000 грн. 00 коп., строком на 30 днів, шляхом переказу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT КБ «ПРИВ АТБАНК», зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,9 % від суми кредиту за кожен день користування та 3,5 % від залишку суми кредиту за кожен день прострочення терміну повернення кредиту. 17.06.2021р. між ТОВ «ФК «Фінанс Інновація» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «РІАЛЬТО» (скорочене найменування - ТОВ «ФК «РІАЛЬТО») укладено договір відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З, відповідно до умов якого право вимоги за Договором № 210226-29054-2 від 26.02.2021 року перейшло до ТОВ «ФК «РІАЛЬТО». Відповідач зазначає, що Укладений Кредитний договір не відноситься до споживчого кредитування . Кредитний договір був укладений в електронному вигляді шляхом реєстрації Позивача на веб-сайті в мережі Інтернет https://monetka.com.ua та підписання Кредитного договору електронним підписом з одноразовим ідентифікатором, відповідно до Закону України «Про електронну комерцію». Одноразовий ідентифікатор 025185 направлявся Позивачу шляхом надсилання повідомлення на його мобільний номер [NUMBER] 26.02.2021 року о 13 год. 36 хв. 25 сек., який вказувався при реєстрації. Кредитний договір був підписаний Позивачем 26.02.2021 року о 13 год. 36 хв. 52 сек. шляхом введення одноразового ідентифікатора 025185 в особистому кабінеті на веб-сайті Відповідача в мережі Інтернет https.7/monetka.com.ua. Як вказує відповідач, кредитні кошти були відправлені Позивачу на його платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується чеком № 379618618 від 26.02.2021 року. Крім цього, Договір Ns 210226-29054-2 від 26.02.2021 року було пролонговано Позичальником шляхом сплати комісії у розмірі 250,00 грн., що підтверджується чеком № 391268882 від 30.03.2021 року. Як вказано у відзиві, відповідач свої зобов`язання за Кредитним договором виконав в повному обсязі, а саме 26.02.2021 року надав Позивачу кредит у розмірі 5 000 гривень 00 копійок, шляхом перерахування на платіжну картку № [NUMBER] емітовану AT КБ «ПРИВАТБАНК». Проте позивач, не виконував належним чином зобов`язання за вказаним Кредитним договором. Відповідач зазначає, що на підставі ст. ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, в зв`язку з не виконанням Позивачем зобов`язань за Кредитним договором, Відповідач подав до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. заяву про вчинення виконавчого напису на стягнення заборгованості по Договору № 210226-29054-2 від 26.02.2021 року з Позивача. При цьому у відзиві вказано на те, що станом на 03.12.2021р, заборгованість за Договором № 210226-29054-2 від 26.02.2021 року становить 30 215 грн. 00 коп., та складається з: 5 000 грн. 00 коп. - прострочена заборгованість за кредитом; 24 515 грн. 00 коп. - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700 грн. 00 коп. - заборгованість по витратам за вчинення виконавчого напису нотаріусом. Станом на 03.08.2021 року нарахування процентів Позивачу було зупинено та зафіксовано розмір заборгованості, розмір заборгованості не змінився з дати вчинення виконавчого напису, з урахуванням того, що не відбувалися погашення, що відображено у розрахунку заборгованості. Як вказано у відзиві, у Відповідача були всі обґрунтовані та законні підстави на звернення стягнення на грошові кошти Позивача шляхом вчинення виконавчого напису на Кредитному договорі. Відповідач просить суд: при розгляді справи встановити на підставі первинних підтверджуючих документів (Кредитного договору, розрахунку заборгованості, чеків) суму заборгованості Позивача. Згідно заяви відповідача від 05.01.2022, на виконання ухвали про витребування доказів, витребувані документи у нього відсутні. Від позивача по справі 19.05.2022 надійшла відповідь на відзив, так він зазначає, що вимоги відповідача, викладені у відзиву на позовну заяву ним не визнаються повністю. Зазначає, що станом на 19 жовтня 2021 року, дату вчинення спірного виконавчого напису нотаріуса, чинне законодавство не передбачало умов та підстав для вчинення виконавчого напису при поданні оригіналу кредитного договору, викладеного в простій письмовій формі. У даному спорі приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі норми (п. 2 вищенаведеного Переліку), який рішенням суду визнано незаконною та нечинною. Учинення виконавчого напису на підставі нотаріально непосвідчених письмових договорів чинним законодавством станом на 19 жовтня 2021 року також не передбачалось. При цьому позивач зазначає, що від ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» жодних повідомлень чи вимог про усунення порушень кредитних зобов`язань він не отримував, а тому був позбавлений можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості за кредитним договором та можливості або оспорити вимоги позивача, або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення. При цьому [PERSON] зазначає, що відповідач свої вимоги щодо його заборгованості за кредитним договором обґрунтовує виключно договорами відступлення прав вимог та розрахунком заборгованості, які у свою чергу не містять інформації про нарахування саме такої суми, її складових, даних про внесення платежів та строку розрахунку заборгованості, а фактично є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не є правовою підставою для стягнення відповідних сум та не може бути доказом безспірності розміру грошових вимог. На переконання позивача, відповідач не довів суду належними та допустимими доказами, суми заборгованості за кредитним договором, її розмір. [PERSON] , просить суд відмовити в задоволенні відзиву на позовну заяву у справі № 308/14646/21 за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Ріальто», про визнання виконавчого напису приватного нотаріуса таким, що не підлягає виконанні - в повному обсязі Позивач в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомялвся належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Відповідач в судове засідання не зявився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки не повідомляв. Згідно п. 3 відзиву на позовну заяву просить суд справу розглядати за відсутності представника відповідача. Треті особи без самостійних вимог: Державний виконавець відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керечанин Богдана Степанівна, в судове засідання не з`явилася, про дату та час розгляду справи повідомлялася належним чином, заяв не подавала. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих Олександр Олександрович в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином, заяв не подавав. Дослідивши матеріали справи, оцінюючи докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді справи в судовому процесі на засадах змагальності, як того вимагає ст.12 ЦПК України, та у відповідності з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що між [PERSON] та ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ» укладено кредитний договір №210226-29054-2 від 26.02.2021 року. Відповідно до змісту оскаржуваного виконавчого напису, право вимоги за вказаним кредитним договором перейшло до ТзОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНЯ «РІАЛЬТО» на підставі Договору про відступлення прав вимоги № 17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021 року. Судом встановлено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. 119 жовтня 2021 року вчинено виконавчий напис за № 8600 яким прожовано звернути стягнення: з громадянина( України, яким(якою) є [PERSON] , дата народження [INFO] , місце народження невідомо, місце роботи невідомо, реєстраційний номер облікової карти платника податків [NUMBER] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , який (-а) є Боржником за Договором №210226-29054-2 від 26.02.2021 року, укладеним з ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», ідентифікаційний код юридичної особи 41146462. правонаступником всіх прав та обов`язків якого за Договором відступлення права вимоги № 17/06/2021-Р/М-З від 17.06.2021 року є ТОВАРИСТВО З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «РІАЛЬТО» ідентифікаційний код юридичної особи 43492595 (Новий Кредитор), місцезнаходження: 03124, місто Київ, бульвар Вацлава Гавела, буд. 4, IBAN [NUMBER] в AT КБ «ПРИВАТБАНК», МФО: 305299, далі іменоване - Стягувач, заборгованості за Договором №210226-29054-2 від 26.02.2021 року. Згідно вказаного виконавчого напису: Строк платежу за Договором №210226-29054-2 від 26.02.2021 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04.04.2021 року по 24.09.2021 року. Сума заборгованості становить 29515,00 (двадцять дев`ять тисяч п`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок, що складається з: Прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5000,00 (п`ять тисяч) гривень 00 копійок; Прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 24515,00 (двадцять чотири тисячі п`ятсот п`ятнадцять) гривень 00 копійок. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі статті 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із Стягувана, розмірі 700 грн. (сімсот гривень 00 копійок), які підлягають стягненню з Боржника на користь Стягувана. Загальна сума, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувана становить 30215,00 (тридцять тисяч двісті п`ятнадцять) гривень 00 копійок. Виконавчий напис пред`явлено до примусового виконання. Постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби у місті Ужгороді Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) Керечанин Богданою Степанівною, від 28.10.2021 відкрито виконавче провадження №67312794 з примусового виконання вказаного виконавчого напису. Винесено також постанову про стягнення мінімальних витрат виконавчого провадження від 28.10.2021. На виконання ухвали про витребування доказів, жодних документів до суду не надходило. Разом із тим, до відзиву на позовну заяву відповідачем додано : Копію договору від 210226-29054-2 від 26.02.2021. Зі змісту якого вбачається, що такий укладено в електронному вигляді (п.5.1). Копію графіку розрахунку, де вказано дату повернення 28.03.2021. Підтвердження перерахунку коштів ТОВ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ « на номер картки [NUMBER] , із призначенням перерахунок коштів за договором 210226-29054-2 від 26.02.2021 на умовах фінансового кредиту. Розрахунок заборгованості здійснений відповідачем, згідно якого у позивача [PERSON] , існує заборгованість перед відповідачем станом на 02.12.2021 року 30 215 грн. 00 коп. Копію договору про відступлення права вимоги, №17/06/2021-Р/М-3 від 17.06.2021, укладеного між відповідачем та первісним кредитором ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ФІНАНС ІННОВАЦІЯ», а також витяг з акту приймання - передачі прав №1 до нього. Згідно заяви відповідача всі документи що стали підставою для видачі виконавчого напису перебувають у приватного нотаріуса Київського нотаріального округу Золотих О.О.. Суд констатує, що на виконання ухвали про витребування доказів, приватним нотаріусом жодних документів не надано. За приписами ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Згідно із ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Виконавчим написом є розпорядження нотаріуса про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачі чи повернення майна кредитору, здійснене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Із врахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Постановою Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц визначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність". Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та нечинною постанову КМУ від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 закону «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Як встановлено судом із долучених відповідачем до відзиву на позовну заяву документів, які надавались нотаріусу разом із заявою про вчинення виконавчого напису на підтвердження безспірності заборгованості позивача у справі, кредитний договір №210226-29054-2 від 26.02.2021 року нотаріально не посвідчували, при цьому оспорюваний виконавчий напис вчинено приватним нотаріусом 19 жовтня 2021 року, після набрання законної сили згаданою постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, тобто, за наведеного, приватний нотаріус на момент вчинення виконавчого напису керувався пунктом Переліку, який був незаконним та не чинним. Згідно із правовою позицією, викладено Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/2008414 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Крім того, у Постанові від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зазначає, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису вже є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Поруч з цим, позивач звертаючись до суду із позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню вказує на те, що пред`явлена відповідачем сума заборгованості є спірною, зокрема заперечує суму нарахованих процентів за користування кредитом, а приватним нотаріусом на момент вчинення ним виконавчого напису належним чином не перевірено та не встановлено дотримання всіх необхідних умов безспірності заборгованості. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих нотаріусу документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: - перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню (правові висновки, викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі N 201/4198/17, від 27 серпня 2020 року у справі N 554/6777/17, від 19.03.2021р. у справі №750/3781/20). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджує безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Так, для вчинення напису обов`язковою умовою є надіслання вимоги про усунення порушень кредитних зобов`язань і наявність відмітки поштового зв`язку про її відправлення. Даний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 25 липня 2018 року у справі № 127/15911/17. У даному випадку матеріали справи не містять жодних відомостей щодо повідомлення позивача у справі як боржника про наявну заборгованість за кредитним договором, зокрема шляхом скерування йому відповідачем вимоги про усунення порушень взятих на себе кредитних зобов`язань та доказів того, що на момент вчинення виконавчого напису, що позивач не менш ніж за тридцять днів до вчинення оспорюваного виконавчого напису був ознайомлений із розміром заборгованості за кредитним договором та відповідно не був позбавлений можливості добровільно у досудовому порядку усунути допущені порушення чи пред`явити заперечення щодо розміру заборгованості відповідачу як новому кредитору, оскільки тільки у випадку якщо жодна із вищеперелічених дій не виконана боржником, заборгованість вважається безспірною. За наведеного, у зв`язку із відсутністю належних доказів наявності у приватного нотаріуса при вчиненні ним виконавчого напису відомостей щодо дотримання усіх необхідних умов безспірності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підставний, а оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено із порушенням вимог чинного законодавства, а тому є таким, що не підлягає виконанню. Також матеріали справи не містять доказів на підтвердження того, що боржник [PERSON] повідомлявся належним чином про заміну кредитора у зобов`язанні. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16 дійшла висновку про те, що для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі та чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц погодилася з висновками апеляційного суду про законність вчинення нотаріусом виконавчих написів, оскільки позивач у встановленому законом порядку не спростував належними і допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом оспорюваного виконавчого напису була іншою, ніж та, яка запропонована в ньому до стягнення; не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Верховний Суд, у справі № 569/8884/17, скасовуючи рішення апеляційного суду та направляючи справу на новий розгляд виходив з того, що суд взагалі не надав жодної оцінки документам на підтвердження безспірності заборгованості, не перевірив факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, не перевірив дотримання нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі, тому за вказаних обставин, відсутні підстави вважати, що заборгованість була безспірною. Крім цього, із матеріалів справи не надається за можливе встановити, що при вчиненні напису нотаріус отримував від позивача первинні бухгалтерські документи ( та які саме) щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), тому у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед відповідачем є безспірними. Як видно із наданих на вимогу суду письмових доказів, відповідачем ТзОВ ФК «Ріальто» для вчинення нотаріусом виконавчого напису, було надано лише кредитний договір із графіком розрахунків. Будь яких доказів щодо надання нотаріусу засвідченої стягувачем виписки з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості - суду не надано. А в наявному у матеріалах справи розрахунку заборгованості по Договору №210226-29054-2 від 26.02.2021 року вказано заборгованість [PERSON] перед ТзОВ ФК «Ріальто» у розмірі 30125 грн. станом на 03.12.2021 року, в той час як виконавчий напис було вчинено 19.10.2021 року на загальну суму 30215 грн. А на час вчинення виконавчого напису у ТзОВ ФК «Ріальто» згідно Акту передачі до Договору про відступлення права вимоги заборгованість [PERSON] становила у розмірі 21465 грн. станом на 17.06.2021 року. Отже, судом встановлено, що нотаріусу не лише не було надано всіх документів необхідних для вчинення ним виконавчого напису, але і сума заборгованості позивача перед відповідачем станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису, не була безспірною, і доказів протилежного суду надано не було. Посилання відповідача на практику Верховного суду, викладену у постанові від 24.06.2020 року по справі №333/7373/17 суд не приймає до уваги, оскільки у випадку викладеному у даній постанові, принаймні було доведено факт належного направлення й отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень, чого не було доведено у даній справі. Відповідно до ст. ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно положень що закріплені в ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Таким чином, проаналізувавши надані суду докази, норми, що регулюють порядок вчинення нотаріусами виконавчих написів та врахувавши судову практику, суд прийшов до висновку про наявність підстав для визнання виконавчого напису нотаріуса від 19.10.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Виходячи із вищевикладеного, враховуючи наведені обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Статтею 141 ЦПК України визначено, що у разі задоволення позову судовий збір покладається на відповідача. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Таким , чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого позивачем судового збору що становить 908,00 грн. за подання до суду позовної .

Outcome: approved