Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У вересні 2021 року [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , в якому просив розірвати шлюб між позивачем і відповідачем; визначити місце проживання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] з батьком. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 27 вересня 2021 року позов залишено без руху для усунення недоліків, а саме: доплати судового збору у розмірі 908 гривень, викладу обставин, яким позивач обґрунтовує вимогу про визначення місця проживання дитини, надання доказів, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, а також надання їх копій для відповідача. 31 січня 2022 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків та позовна заява у новій редакції, в якій позивач просить розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, про що зроблено актовий запис № 82. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що спільне життя з відповідачем не склалося внаслідок відсутності спільних інтересів, взаєморозуміння та різних поглядів на життя, сторони фактично припинили шлюбно-сімейні відносини, спільне господарство не ведуть а тому подальше примирення та збереження шлюбу є неможливим. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 31 січня 2022 року відкрито провадження у справі №753/17930/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 14 червня 2022 року. У судове засідання 14 червня 2022 року позивач не з`явився, до початку розгляду справи подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій він підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити. Відповідач у судове засідання 14 червня 2022 року також не з`явилася, до початку розгляду справи подала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги щодо розірвання шлюбу визнала. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 24 лютого 2012 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №82. Від шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною 1 статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини 2 статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною 2 статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося через різні погляди на життя, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною 4 цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнала позовні вимоги про розірвання шлюбу і судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною 2 статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Як визначено ч. 1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,00 грн.

Outcome: approved