Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

до Козелецького районного суду з позовною заявою про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 13 січня 2003 року виконавчим комітетом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 1. Після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] . [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] за законом повністю, оскільки постійно проживала разом з ним і не заявляла про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини, відповідно до Цивільного кодексу України, який діяв до 01.01.2004 року, на підставі норм Цивільного кодексу Української PCP 1963 року ст. 548, ст. 549 (спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину: - якщо він фактично вступив управління або володіння спадковим майном; - якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини). [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 27 лютого 2008 року виконавчим комітетом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 06. Після смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] ; 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, успадкована після [PERSON] , розташований в [ADDRESS] . Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син - [PERSON] , як спадкоємець за законом на дану спадщину, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не зміг. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців за законом на дану спадщину немає. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 30.10.2018 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 266. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] успадкований після своїх батьків. Для позивача у справі померлий [PERSON] є чоловіком, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб. Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за законом, даної спадщини, прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] , але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на будинок, а видати новий не можливо, у зв`язку з припиненням цивільної правоздатності в момент смерті вищевказаних осіб. Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом на дану спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Інших спадкоємців за законом на дану спадщину немає. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину та подання нотаріусу оригінала правовстановлюючого документа через його втрату, позивач у справі, змушена звернутись до суду. Позивач, [PERSON] , в судове засідання не з`явилась, надавши до суду заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник Козелецької селищної ради Чернігівської області Чернігівського району у судове засідання не з`явився, надавши до суду письмову заяву у якій просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд дослідивши матеріали справи та розглянувши справу у відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, з наступних підстав: Згідно довідки виданої виконкомом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, про те, що в будинку, який розташований в [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року, були зареєстровані та проживали: [PERSON] , 1918 року народження, помер [INFO] , [PERSON] , 1930 року народження, померла [INFO] . Домоволодіння відноситься до категорії колгоспних дворів. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 13 січня 2003 року виконавчим комітетом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 01. Згідно довідки виданої виконкомом Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області в тому, що померлий [PERSON] , [INFO] , був зареєстрований і проживав в [ADDRESS] і на день смерті [INFO] мав склад сім`ї: [PERSON] , [INFO] - дружина. Після смерті, [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] . 19 грудня 1955 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , та після одруження отримала прізвище [PERSON] . Таким чином, дружина, [PERSON] , прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] за законом повністю, оскільки постійно проживала разом з ним і не заявляла про відмову протягом 6-ти місяців з дня відкриття спадщини, відповідно до Цивільного кодексу України, який діяв до 01.01.2004 року. Відповідно до інформації наданої В.о. завідувачем Державним нотаріальним архівом Чернігівської області Шатуновою С., спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] не заводилась. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 27 лютого 2008 року виконавчим комітетом Скрипчинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 06. Після смерті, [PERSON] , яка померла [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] ; 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, успадкована після [PERSON] , розташований в [ADDRESS] . [PERSON] , народився [INFO] в с. Скрипчин, Козелецького району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] , відповідно до якого мати - [PERSON] , батько - [PERSON] . [PERSON] , як спадкоємець за законом, даної спадщини, прийняв її, оскільки звернувся до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті матері [PERSON] , але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може. [PERSON] є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину після смерті матері [PERSON] . Інших спадкоємців за законом на дану спадщину немає. Після смерті [PERSON] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області Мотовиловець І., заведена спадкова справа № 51/2016, відповідно до якої: 03 березня 2016 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті матері - [PERSON] , померлої [INFO] , яка на день смерті проживала: [ADDRESS] . Є спадкоємцем за законом першої черги згідно ст.. 1261 ЦК України. Спадщину приймає та просить видати свідоцтво про право на спадщину. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 30.10.2018 року виконавчим комітетом Козелецької селищної ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 266. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] відкрилася спадщина, до складу якої входить: житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований в [ADDRESS] успадкований після своїх батьків. Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за законом, даної спадщини, прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті чоловіка [PERSON] , але в нотаріальному порядку оформити дану спадщину не може, оскільки відсутній правовстановлюючий документ на житловий будинок. Позивач у справі, [PERSON] , народилася [INFO] в с. Скрипчин Козелецького району, Чернігівської області , де 12 листопада 1983 року уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , та після державної реєстрації шлюбу отримала прізвище [PERSON] . Позивач [PERSON] є єдиною спадкоємицею за законом на дану спадщину після смерті чоловіка [PERSON] . Інших спадкоємців за законом на дану спадщину немає. Після смерті [PERSON] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Чернігівської області Мотовиловець І., заведена спадкова справа № 54/2019, відповідно до якої: 18 березня 2019 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини за законом після померлого [INFO] чоловіка [PERSON] , [INFO] , який на день смерті проживав за адресою: [ADDRESS] . 18 березня 2019 року [PERSON] звернувся із заявою про відмову від прийняття належної частки спадкового майна, що залишилось після померлого [INFO] батька [PERSON] . 18 березня 2019 року [PERSON] звернулась із заявою про відмову від прийняття належної частки спадкового майна, що залишилось після померлого [INFO] батька [PERSON] . Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину та подання нотаріусу оригінала правовстановлюючого документа через його втрату, позивач змушена звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦГЖ визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Згідно довідки Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 33 від 07 лютого 2022 року право власності на житловий будинок в [ADDRESS] за даними КП «Ніжинське МБТІ» має такі характеристики. Право приватної власності на житловий будинок в КП «Ніжинське МБТІ» не зареєстровано. Як роз`яснює Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своєму листі від 16 травня 2013 року № 24-753/0/4-13 «Про практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Згідно роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» положення статей 17, 18 Закону «Про власність» щодо спільної сумісної власності поширюються на правовідносини, які виникли після введення в дію цього Закону (з 15.04.1991). До правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15.04.1991, мають вирішуватися за нормами, що регулювали власність цього двору, а саме: а) право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні; б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних; г) згідно зі статтею 4 Постанови Верховної Ради України «Про введення в дію Закону України «Про власність» загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. Статус майна колгоспного двору був врегульований ст.ст. 120-126 ЦК УPCP 1963 року в редакції, чинній на час існування спірних правовідносин. Згідно ч. 1 ст. 120 ЦК УРСР в редакції 1963 року колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності (ст. 112 цього Кодексу). Відповідно до змісту ст. 123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Враховуючи вищенаведене житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав [PERSON] та [PERSON] , як членам колгоспного двору. У п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» роз`яснено, що правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Відповідно до роз`яснень, даних в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» № 7 від 30 травня 2008 року, відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилась до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 1 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються цим Кодексом. Враховуючи дату смерті [PERSON] , [INFO] правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Згідно ст. 527 ЦК УРСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та має звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Таким чином, [PERSON] , прийняла спадщину в установленому законом порядку після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами справи. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.91 р. N 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді, він може бути об`єктом спадкування. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцями не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Таким чином, позовні вимоги позивача, підлягають задоволенню.

Outcome: approved