Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Моторне (транспортне) страхове бюро України (далі позивач) звернулося до [PERSON] (далі відповідач) з позовом про стягнення 28 690,46 грн. відшкодування в порядку регресу витрат, пов`язаних з виплатою страхового відшкодування. В обґрунтування позову позивач вказав, що 08.12.2017 року о 08 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Опель Кадет» р.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Фольцваген Поло» р.н.з. [NUMBER] , що належить ПАТ «Київоблгаз», цивільно-правова відповідальність водія якого [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра Україна» згідно Полісу № АК/7575898, строк дії якого з 01.11.2017 року по 31.10.2018 року. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.01.2018 року у справі № 369/186/18 відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. На дату ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до Звіту № 2080 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген Поло» р.н.з. [NUMBER] становить 77 583,63 грн. Згідно розрахунку Головного експерта відділу експертиз МТСБУ від 28.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольцваген Поло» р.н.з. [NUMBER] була перерахована на підставі пункту 8.5.6 Методики та склала суму 74\~912 грн. 38 коп., копія Розрахунку від 28.11.2018 року. На підтвердження відновлення транспортного засобу та отримання регламентної виплати з урахуванням суми податку на додану вартість третьою особою були надані в МТСБУ рахунки та платіжні доручення: № 1440 від 28.02.2018 року на суму 3\~777 грн. 24 коп., № 1472 від 01.03.2018 року на суму 39\~189 грн. 38 коп., № 1329 від 26.02.2018 року на суму 23\~001,00 грн., № 2382 від 04.04.2018 року на суму 2\~656 грн. 68 коп. та № 2757 від 17.04.2018 року на суму 6\~288 грн. 08 коп., а загалом на суму 74\~912 грн. 38 коп. 08.07.2017 року представник потерпілої сторони повідомив про страховий випадок та в подальшому звернувся із заявою про виплату відшкодування. 29.03.2018 року МТСБУ перерахувало третій особі суму страхового відшкодування в розмірі 61\~961 грн. 80 коп. В подальшому МТСБУ двома платежами доплатило регламенту виплату з урахуванням недоплаченої суми та суми ПДВ 25.05.2018 року в розмірі 5\~644 грн. 86 коп. та 18.12.2018 року в розмірі 7\~305 грн. 72 коп. У період з 20 квітня 2018 року по 14 лютого 2020 року відповідачем у добровільному порядку було сплачено позивачу 38\~000 грн. На момент зверненням із позовом до суду, заборгованість [PERSON] становить 28\~690 грн. 46 коп. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивачу завдану шкоду, позивач звернувся з позовом про стягнення 28 690,46 грн. завданої шкоди в порядку регресу. Ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області від 22.12.2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження. Представник позивача подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача. Відповідач через канцелярію суду подав заяву, в якій вказав, що позовні вимоги визнає та просив здійснювати розгляд справи за його відсутності. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи, та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. 08.12.2017 року о 08 год. 30 хв. трапилася дорожньо-транспортна пригода, з вини відповідача [PERSON] , який керував автомобілем «Опель Кадет» р.н.з. [NUMBER] . Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль «Фольцваген Поло» р.н.з. [NUMBER] , що належить ПАТ «Київоблгаз», цивільно-правова відповідальність водія якого [PERSON] була застрахована в ПрАТ «СК «Саламандра Україна» згідно Полісу № АК/7575898, строк дії якого з 01.11.2017 року по 31.10.2018 року. Відповідно до постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 29.01.2018 року у справі № 369/186/18 відповідач визнаний винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративне правопорушення. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. На дату ДТП, цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована. Відповідно до Звіту № 2080 встановлено, що вартість відновлювального ремонту автомобіля «Фольцваген Поло» р.н.з. [NUMBER] становить 77 583,63 грн. Згідно розрахунку Головного експерта відділу експертиз МТСБУ від 28.11.2018 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Фольцваген Поло» р.н.з. [NUMBER] була перерахована на підставі пункту 8.5.6 Методики та склала суму 74\~912 грн. 38 коп., копія Розрахунку від 28.11.2018 року. На підтвердження відновлення транспортного засобу та отримання регламентної виплати з урахуванням суми податку на додану вартість третьою особою були надані в МТСБУ рахунки та платіжні доручення: № 1440 від 28.02.2018 року на суму 3\~777 грн. 24 коп., № 1472 від 01.03.2018 року на суму 39\~189 грн. 38 коп., № 1329 від 26.02.2018 року на суму 23\~001,00 грн., № 2382 від 04.04.2018 року на суму 2\~656 грн. 68 коп. та № 2757 від 17.04.2018 року на суму 6\~288 грн. 08 коп., а загалом на суму 74\~912 грн. 38 коп. 08.07.2017 року представник потерпілої сторони повідомив про страховий випадок та в подальшому звернувся із заявою про виплату відшкодування. 29.03.2018 року МТСБУ перерахувало третій особі суму страхового відшкодування в розмірі 61\~961 грн. 80 коп. В подальшому МТСБУ двома платежами доплатило регламенту виплату з урахуванням недоплаченої суми та суми ПДВ 25.05.2018 року в розмірі 5\~644 грн. 86 коп. та 18.12.2018 року в розмірі 7\~305 грн. 72 коп. У період з 20 квітня 2018 року по 14 лютого 2020 року відповідачем у добровільному порядку було сплачено позивачу 38\~000 грн. На момент звернення із позовом до суду, заборгованість [PERSON] становить 28\~690 грн. 46 коп. Згідно з п. 21.1. ст. 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (далі Закон) з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТСБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Суд встановив, що на виконання вимог Закону цивільно-правова відповідальність відповідача на момент настання дорожньо-транспортної пригоди не була застрахована. Моторне (транспортне) страхове бюро України є єдиним об`єднанням страховиків, які здійснюють обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів за шкоду, заподіяну третім особам. Участь страховиків у МТСБУ є умовою здійснення діяльності щодо обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (п. 39.1. ст. 39 Закону). Згідно з\~підп.\~а)\~п.\~41.1.\~ст.\~41\~Закону МТСБУ\~за рахунок\~коштів фонду\~захисту потерпілих\~відшкодовує шкоду\~на умовах,\~визначених цим\~Законом,\~у разі\~її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі. Відповідно до ст. 29 Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Статтею 30 Закону визначено, що транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди. Згідно з п. 36.2. ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону,\~повідомлення про\~дорожньо-транспортну\~пригоду,\~але не\~пізніш як\~через 90\~днів з\~дня отримання\~заяви про\~страхове відшкодування\~зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.\~ Суд погоджується з доводами позивача, що потерпіла особа подала заяву про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, позивач визначив розмір заподіяної шкоди та здійснив регламентну виплату потерпілій особі. Відповідно до приписів ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини (ч. 2 ст. 1188 ЦК України). Згідно ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач, як особа, що винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язана відшкодувати в порядку регресу позивача завдану шкоду, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача на користь позивача 28 690,46 грн завданої шкоди в порядку регресу підтверджується наявними матеріалами справи, є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України уразі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи, те що відповідач визнав позов до початку розгляду справи по суті, суд вважає за можливе, повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1 135,00 грн. Окрім того, відповідно до ст. 142 ЦПК України, суд вважає за потрібне стягнути 1 135,00 грн. судового збору з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved