Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивачка звернулась до Андрушівського районного суду Житомирської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що перебуває з відповідачем у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 2021 року у Станично-Луганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актовим записом № 143. Спільних неповнолітніх дітей сторони не мають. Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, не спілкуються, шлюб існує лише документально. Розривати шлюб у позасудовому порядку відповідач не бажає. Враховуючи викладене позивачка просить задовольнити позов про розірвання шлюбу. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище [PERSON] . Судові витрати з відповідача на її користь не стягувати. Позивачка у судове засідання не з`явилась, надіслала на адресу суду заяву, в якій розгляд справи просить провести у її відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Про причини неявки суд не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи, відзиву не подавав. Статтею 280 ЦПК України передбачено, що у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності, або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, та не подано відзиву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. На підставі вищевикладеного та враховуючи те, що позивач проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення не заперечує, суд, вважає за можливе розглянути справу та ухвалити заочне рішення по ній, на підставі наявних у справі доказів. У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав: Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 26 серпня 2021 року у Станично-Луганському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Щастинському районі Луганської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) за актовим записом № 143, що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 5). З довідки Андрушівської міської ради та копії свідоцтва про народження вбачається, що спільних неповнолітніх дітей сторони не мають (а.с. 10,11). Сімейне життя не склалося через різні погляди на життя та несумісність характерів. Подружні стосунки сторони не підтримують, проживають окремо, не спілкуються, шлюб існує лише документально. Розривати шлюб у позасудовому порядку відповідач не бажає. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Згідно ст.112 СК України, шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам кожного з подружжя та інтересам їх дітей, що має істотне значення. Враховуючи, що регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння, а держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню. Суд, вважає встановленим, що збереження сім`ї та поновлення шлюбних відносин неможливе, розірвання шлюбу відповідає дійсній волі позивачки. Відповідно до ст.113 СК України, позивачці після розірвання шлюбу залишити прізвище, яке вона отримала під час державної реєстрації шлюбу, що розривається - [PERSON] . Враховуючи клопотання позивачки суд не стягує з відповідача на її користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved