Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ [PERSON] , звернувся в суд з позовом про визнання права на майно в порядку спадкування за законом, мотивуючи тим, що [INFO] померла її мати [PERSON] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Після смерті матері [PERSON] залишилось спадкове майно, яке складається із квартири, що розташована по [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Квартиру спадкодавець отримала на підставі ордера № 616 від 07.09.1979 року виданого Немирівською селищною радою народних депутатів м. Немирова, який було видано на ім`я [PERSON] , до складу її сім`ї на той час входили діти, [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . За життя мати не оформила правовстановлюючі документи на квартиру, тобто право власності на вищевказану квартиру не було зареєстровано. 03 вересня 1974 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] і змінила прізвище « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом за № 00028595343 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб, але ордер прізвище матері записано « [PERSON] ». Після смерті матері [PERSON] , вона прийняла спадщину. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який по проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємцями за законом на майно після смерті [PERSON] є вона дочка [PERSON] , її сестра дочка спадкодавця [PERSON] та її брат син спадкодавця [PERSON] , які спадщини не прийняли. Інших спадкоємців передбачених законом та заповітом немає. Відповідно до ч.5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Наразі у неї виникла необхідність одержати свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, а саме: на квартиру. 20.11.2020 року вона звернулася до Немирівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу її свідоцтва про право на спадщину на майно. 20.11.2020 року державним нотаріусом Немирівської нотаріальної контори Кнап Л.П. винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 1210/02-31, а саме: видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , належну померлій [INFO] [PERSON] . Підставою відмови у видачі її свідоцтва про право на спадщину за законом є не подання нею правовстановлюючого документа на квартиру розташовану в [ADDRESS] , належну померлій [INFO] [PERSON] та у зв`язку з відсутністю державної реєстрації права власності на підставі вимог Цивільно-процесуального кодексу. 26.11.2020 року [PERSON] звернулася до державного реєстратора Немирівської міської ради, щоб зареєструвати право власності на спадкове майно за спадкодавцем. 26.11.2020 року державним реєстратором Немирівської міської ради Кахно Ю.М. було винесено рішення № 55366542 про відмову у державній реєстрації права власності на квартиру, що розташована за адресою: [ADDRESS] , за суб`єктом [PERSON] свідоцтво про смерть серія [NUMBER] видане виконавчим комітетом Немирівської міської ради Вінницької області 02.05.2018 року, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на квартиру. \~ \~ \~ \~ В зв`язку з цим позивачка [PERSON] просить суд визнати за нею право власності на квартиру [ADDRESS] . В судовому засіданні представник позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує в повному обсязі просить їх задовольнити. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача Немирівської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, в якій просить справу розглянути без його участі позов визнає повністю, не заперечує щоб за [PERSON] визнати право власності на квартиру. Суд заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне. Статтею 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Прийняття спадщини спадкоємцем, який звертається з вимогою про визнання права власності на спадкове майно, має встановлюватись належними доказами: копіями документів із спадкової справи, якщо така справа заводилася нотаріусом, довідками з житлово-експлуатаційних організацій, сільських, селищних рад за місцем проживання спадкодавця. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З матеріалів спадкової справи вбачається, що [PERSON] заповіт не складала. Частиною 1 ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є донькою [PERSON] . Квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , на праві власності не зареєстрована. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно. Згідно з абзацом 3 ч. 2 ст. 331 ЦК України якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. Частиною 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Відповідно до ч. 4 ст. 3 цього Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. На час виплати пайового внеску питання державної реєстрації права власності на нерухоме майно регулювалось Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженою заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13 грудня 1995 року № 56, що передбачала державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК України та Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Вбачається, що в разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. За життя [PERSON] не оформила право власності, у видачі свідоцтва про право на спадщину позивачу було відмовлено через відсутність правовстановлюючого документа на спадкове майно. Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Зі змісту цієї статті вбачається, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] є її дочка [PERSON] , яка подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. [PERSON] позбавлена можливості розпорядитися належним її спадковим майном - квартирою, що належала спадкодавцю [PERSON] , оскільки немає правовстановлюючого документу, що підтверджує право власності останньої на квартиру, тому [PERSON] позбавлена можливості зареєструвати успадковане нерухоме майно. Враховуючи те, що у позивача існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, тому суд вважає за можливе визнати за [PERSON] право власності на квартиру в порядку спадкування за законом. З огляду на наведене, позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved