Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовом, обґрунтовуючи свої позовні вимоги тим, що в період з 14 жовтня 2006 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Від шлюбу сторони мають доньку: [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. На даний час сторони мешкають окремо, донька проживає разом з позивачем. 26 серпня 2020 року рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №305 визначено місце проживання доньки разом з позивачем. За весь цей час відповідач життям доньки не цікавився, не виявляв бажання спілкуватися з дитиною і приймати участь в її житті та вихованні, не піклується про її фізичний і моральний розвиток. 06 липня 2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнені аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Однак відповідач ухиляється від сплати аліментів, сплачує їх не у повному розмірі та з порушенням строків, у зв`язку з чим має заборгованість по аліментам в розмірі 38937,76 грн. У зв`язку з ухиленням відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків позивач стикається із проблемою щодо повноцінного життя доньки, у тому числі і з перешкодою у відпочинку за кордоном. Для відпочинку позивача разом з донькою за кордоном необхідний дозвіл відповідача на виїзд дитини за кордон. З метою пошуку відповідача і встановлення його місце перебування позивач зверталася до ГУНП в Дніпропетровській області, однак листом від 02 червня 2021 року їй було повідомлено, що в результаті перевірки встановлено, що відповідач перетнув державний кордон України 11 серпня 2018 року у напрямку «виїзд», ПП «Шегині», ділянка кордону і до теперішнього часу у зворотному напрямку не повертався. З 2015 року відповідач жодного разу не спілкувався з донькою, не брав участі в її житті. Позивач самостійно займається вихованням і утриманням доньки. Просить суд позбавити його батьківських прав відносно доньки. Позивач до початку судового засідання надала суду письмову заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, надала згоду на заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився по невідомим суду обставинам, хоча неодноразово повідомлявся про судові засідання шляхом доставки електронного листа. Представник третьої особи до початку судового засідання надав суду письмову заяву, якою просить розглянути справу без його участі. Проти задоволення позовних вимог не заперечує. Під час судового розгляду справи по суті судом були оглянуті письмові докази у справі. Таким чином, суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Копією свідоцтва про шлюб підтверджується факт перебування сторін у шлюбі з 14 жовтня 2006 року. Згідно копії свідоцтва про народження під час перебування сторін у шлюбі у них народилася донька - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 липня 2015 року шлюб між сторонами розірвано, що вбачається з копії судового рашення. 26 серпня 2020 року рішенням виконавчого комітету Синельниківської міської ради №305 визначено місце проживання доньки разом з позивачем. 06 липня 2015 року рішенням Синельниківського міськрайонного суду Дніпропетровської області з відповідача на користь позивача стягнені аліменти на утримання доньки в розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів №12189 від 19 травня 2021 року за період з 20 травня 2015 року до 30 квітня 2021 року відповідач має заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 38937,76 грн. З копії листа №49/3-7544 від 02 червня 2021 року вбачається, що в результаті перевірки встановлено, що відповідач перетнув державний кордон України 11 серпня 2018 року у напрямку «виїзд», ПП «Шегині», ділянка кордону і до теперішнього часу у зворотному напрямку не повертався. Згідно копії довідки Синельниківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Відділу освіти Синельниківської міської ради №35 від 30 червня 2021 року відповідач не бере участі в освітньому процесі дитини, не відвідує батьківські збори, не спілкується з класним керівником. Той факт, що дитина проживає разом з матір`ю підтверджується копією довідки відділу реєстрації Синельниківськоїї міської ради, а також копією довідки про реєстрацію їх місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Згідно характеристики квартального комітету Синельниківської міської ради від 07 червня 2021 року позивач [PERSON] проживає разом з донькою, за характером спокійна, добра мати, повністю займається вихованням і навчанням доньки. Згідно з висновком органу опіки та піклування Синельниківської міської ради, затвердженим рішенням Синельниківської міської ради №72/0/8-22 від 14 лютого 2022 року орган опіки та піклування Синельниківської міської ради дійшов висновку щодо доцільності позбавлення батьківський прав [PERSON] відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.122 СК України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Згідно ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. У ст.150 СК України перелічені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Як вказано у ч.2, 3 ст.157 СК України, той з батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той з батьків, з яким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Із вищезазначеного випливає, що як мати, так і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню дитини. Як роз`яснено у абз.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Отже, судом встановлено, що відповідач свої батьківські обов`язки щодо дітей не виконує, матеріально дітей не забезпечує, у зв`язку з чим суд вважає за необхідне позовні вимоги щодо позбавлення відповідача батьківських прав задовольнити. Таким чином, суд вважає наявність фактів, якими позивач обґрунтовує свої позовні вимоги, встановленою. Понесені позивачем витрати на сплату судового збору в розмірі 908,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved