Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого діє представник адвокат Канівець О.П., звернувся в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позов мотивовано тим, що 14.11.2015 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Дітей з відповідачем не мають та спільна сумісна власність відсутня. Зазначає, що відповідач не хоче розривати шлюб в добровільному порядку шляхом подання заяви-згоди до органу РАЦС. Мотивами відмови відповідача є не мета збереження сім`ї, а байдужість до їх юридичного статусу. Підставою для розірвання шлюбу є ті обставини, що у них відсутні спільні інтереси з відповідачем, наявні різні погляди на життя та відсутнє взаєморозуміння. Вони втратили почуття любові та поваги один до одного. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Вважає, що шлюб фактично припинив існування, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам, у зв`язку з чим наполягає на його розірванні. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 24.01.2022 від представника відповідача адвоката Калинич О.І. до суду надійшов відзив на позовну заяву, згідно з яким просить відмовити у задоволенні позовних вимог та надати сторонам у справі строк для примирення протягом шести місяців. Ухвалою суду від 28.04.2022 сторонам надано строк для примирення до 30.06.2022, а провадження у справі зупинено до закінчення строку для примирення, визначеного судом. Ухвалою суду від 30.06.2022 постановлено поновити провадження у даній справі після надання сторонам строку для примирення. Позивач у дане судове засідання не з`явилася, при цьому згідно з наявною у матеріалах справи заявою позивач та його представник просять розглянути справу без їх участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити. Відповідач у дане судове засідання не з`явився, однак її представник подала до суду заяву, відповідно до якої просить розглянути справу без їх участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Як вбачається з матеріалів справи, 14.11.2015 між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, який зареєстровано у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Ужгороду Ужгородського міськрайонного управління юстиції у Закарпатській області за актовим записом № 617, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим повторно 31.08.2016 Дарницьким районним у місті Києві відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві. Від даного шлюбу сторони дітей не мають. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. У пункті 10 постанови Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 № 11 роз`яснено, що передбачене ч. 1 ст. 111 СК вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення (ч. 5 ст. 191 ЦПК України). Судам слід використовувати надану законом можливість відкласти розгляд справи для примирення подружжя, особливо за наявності неповнолітніх дітей. При визначенні строку на примирення суд заслуховує думку сторін та враховує конкретні обставини справи. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що вони разом не проживають та не підтримують сімейних відносин, втратили почуття поваги, любові і довіри один до одного, їхня сім`я розпалася остаточно. Позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачем. Спільних неповнолітніх дітей від шлюбу, що могло б хоч якось зв`язувати сторін, вони не мають. Наданий сторонам строк для примирення згідно з ухвалою суду від 28.04.2022 позитивного результату не приніс. Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам позивача, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved