Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із позовом до [PERSON] , у якому просила встановити юридичний факт її спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] ; змінити черговість права на спадкування, визнавши за нею право на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із спадкоємцями першої черги. Позовні вимоги мотивувала тим, що з листопада 1997 р. перебувала у не зареєстровану шлюбі із [PERSON] , який помер [INFO] , та з яким проживала без реєстрації у житловому будинку по [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , вона залишилась проживати та користуватися житловим будинком із земельною ділянкою, оскільки вважає їх своєю власністю. Як зазначає позивач, фактично без реєстрації шлюбу вона та [PERSON] прожили повних 22 років 6 місяців. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з житлового будинку із земельними ділянками. У встановлений законом строк вона звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, проте останнім було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки нею не надано документів щодо наявності підстав для закликання її до спадкування за законом. Окрім позивачки із заявою про прийняття спадщини за законом до нотаріуса також звернулась рідна сестра [PERSON] [PERSON] , з якою виник спір щодо прийняття спадщини. Спільних дітей позивач з [PERSON] не мали, проживали у житловому будинку разом із матір`ю померлого [PERSON] [INFO] мати померла, [PERSON] успадкував її майно. Позивач зазначає, що від початку спільного проживання вона з [PERSON] дбали один про одного, вели спільне господарство, їх спільні доходи складалися з грошових коштів, які отримував померлий від виконання будівельних робіт, та з отриманої нею пенсії і заробітної плати. У 2017 році [PERSON] поставлено на «Д» облік у Млинівській ЦРЛ у зв`язку із зловживанням алкоголем, у 2017 та 2019 роках він лікувався стаціонарно у КП «Волинський медичний центр терапії залежностей. У вересні 2019 року стан здоров`я [PERSON] погіршився, проте останній відмовився від лікування у медичному закладі та потребував постійної опіки та піклування. Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 24.06.2021 року відкрито провадження у справі, постановлено її розглядати за правилами загального позовного провадження. 21.10.2021 року ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області закрито підготовче провадження, призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі у справі співвідповідачем [PERSON] , витребувано із медичних закладів історії хвороб [PERSON] , викликано в судове засідання заявлених свідків. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Лейковський А.М. у судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити повністю з підстав, зазначених у позовній заяві. Також зазначили, що сестри спадкодавця відповідачі по справі, за життя [PERSON] жодним чином не дбали про його добробут та здоров`я, а дали про себе знати лише коли відкрилася спадщина. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала до суду 23.09.2021 р. письмові пояснення (а.с. 56-57) та відзив (а.с. 54-55) на позовну заяву [PERSON] , у яких просила відмовити у задоволенні позовних вимог щодо зміни черговості права на спадкування та визнання за [PERSON] права на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] із спадкоємцями першої черги. При цьому зазначила, що [PERSON] не був особою похилого віку, не мав каліцтва, позивачем не доведено факт тривалого безпорадного стану спадкодавця, а також що він потребував сторонньої допомоги. Представник відповідача [PERSON] адвокат Котищук В.Л. у судовому засіданні просив відмовити у задоволенні позову. Зазначив, що немає підстав для зміни черговості права на спадкування, оскільки [PERSON] не був особою похилого віку, до часу смерті не перебував у безпорадному стані протягом тривалого часу, позивачем не доведено, що останній потребував постійного стороннього нагляду та піклування. Померлий хоча й перебував на лікуванні у наркологічному диспансері, проте працював на будівельних роботах. Відповідач [PERSON] та її представник - адвокат Максимович О.В. у судове засідання не з`явилися, представник подав до суду відзив на позовну заяву (а.с. 133-134), у якому просив розгляд справи проводити у відсутності відповідачки [PERSON] та її представника. При цьому вказав, що позовні вимоги в частині встановлення юридичного факту спільного проживання позивачки однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] є доведеними та підлягають до задоволення. Однак не можуть бути задоволені позовні вимоги про зміну черговості права на спадкування та визнання за [PERSON] права на спадкування разом із спадкоємцями першої черги, оскільки відповідачі [PERSON] та [PERSON] , як рідні сестри покійного, мають право на спадкування в другу чергу, а позивачкою не доведено умов, передбачених ч. 2 ст. 1259 ЦК України для зміни черговості одержання права на спадкування. Суд, заслухавши думку учасників судового розгляду, пояснення свідків, дослідивши наявні в матеріалах справи докази їх сукупності, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. [PERSON] помер [INFO] в с. Новосілки Млинівського району Рівненської області у віці 50 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області 09.06.2020 року (а.с. 4). Згідно довідки № 1091 від 13.08.2020 р., виданої виконкомом Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області (а.с. 5), [PERSON] , який помер [INFO] , доглянула до дня смерті та поховала [PERSON] , з листопада 1997 року і до моменту його смерті постійно проживала разом з ним без реєстрації та вели спільне господарство. Як вбачається із довідки № 245 від 11.11.2020 року, виданої Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області (а.с. 6), на момент смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вона була прописана в с. Новосілки Млинівського району Рівненської області, разом із нею проживали її син [PERSON] та співмешканка сина [PERSON] (проживала без реєстрації). На момент смерті [PERSON] , [INFO] , позивач [PERSON] проживала без реєстрації місця проживання у житловому будинку в [ADDRESS] , що підтверджується довідкою № 249 від 17.11.2020 р. (а.с. 8), а також довідкою-характеристикою № 246 від 11.11.2020 р. (а.с. 7), виданими Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області. Згідно виписки № 252 від 26.11.2020 р., виданої Острожецькою сільською радою Млинівського району Рівненської області (а.с. 9) з погосподарської книги, житловий будинок [ADDRESS] рахується за [PERSON] (померла), за нею рахується земельна ділянка для будівництва і обслуговування будинку, господарських будівель та споруд розміром 0,20 га. Відповідно до копії витягу з Держаного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 89462083 від 13.07.2017 року (а.с. 11 -12) [PERSON] на праві приватної власності належала земельна ділянка площею 3,9843 га з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер 5623885200:04:002:0253, що знаходиться на території Новосілківської сільської ради Млинівського району Рівненської області. Після смерті [PERSON] , приватним нотаріусом Млинівського районного нотаріального округу Мельничук Н.В. 01.12.2020 р. була заведена спадкова справа номер у нотаріуса 68/2020, номер у спадковому реєстрі 66850899 (а.с. 101-130), із матеріалів якої вбачається, що із заявою про прийняття спадщини померлого звернулася його сестра [PERSON] (а.с. 103), а також [PERSON] (а.с. 120). Постановою приватного нотаріуса Млинівського районного нотаріального округу Мельничук Н.В. від 11.12.2020 р. (а.с. 126) [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки [PERSON] за життя не було складено жодного заповіту, а [PERSON] не надано будь-яких документів щодо наявності підстав для закликання її до спадкування за законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Вирішуючи позовну вимогу [PERSON] про встановлення факту її спільного проживання однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини зі спадкодавцем [PERSON] , який помер [INFO] , суд виходить з такого. Статтею 21 Сімейного кодексу України визначено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. Релігійний обряд шлюбу не є підставою для виникнення у жінки та чоловіка прав та обов`язків подружжя, крім випадків, коли релігійний обряд шлюбу відбувся до створення або відновлення органів державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя (ч. 1 ст. 36 СК України). Відповідно до\~ч.\~2\~ст.\~3\~Сімейного кодексу\~України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Подружжя вважається сім`єю і тоді, коли дружина та чоловік у зв`язку з навчанням, роботою, лікуванням, необхідністю догляду за батьками, дітьми та з інших поважних причин не проживають спільно. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Як вбачається із матеріалів справи, позивач [PERSON] не перебувала у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , спільних дітей вони не мали. Проте із пояснень свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та досліджених судом доказів, вбачається що [PERSON] понад п`ять років проживала разом із [PERSON] до дня його смерті, вела з ним спільний побут, а тому суд вважає доведеним факт її проживання з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини. Щодо позовної вимоги [PERSON] змінити черговість права на спадкування, визнавши за нею право на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , із спадкоємцями першої черги, суд виходить з такого. Відповідно до ст.ст. 1216, 1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1220 ЦК України передбачено відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Згідно ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Відповідно до ч. 2 ст. 1259 ЦК України фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані. У четверту чергу право на спадкування за законом згідно ст. 1264 ЦК України мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ураховуючи доведення позивачем факту її проживання з [PERSON] однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини, [PERSON] є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] четвертої черги. Зі змісту ч. 2 ст. 1259 ЦК України вбачається, що підставами для задоволення позову щодо зміни черговості одержання спадкоємцями за законом права на спадкування є сукупність наступних юридичних фактів, встановлених у судовому порядку: 1) здійснення опіки над спадкодавцем, тобто надання йому нематеріальних послуг (спілкування, поради та консультації, поздоровлення зі святами, тощо); 2) матеріальне забезпечення спадкодавця; 3) надання будь-якої іншої допомоги спадкодавцеві, тобто такої допомоги, яка має матеріалізоване вираження, - прибирання приміщення, приготування їжі, ремонт квартири; 4) тривалий час здійснення дій, визначених у пунктах 1 - 3; 5) безпорадний стан спадкодавця, тобто такий стан, під час якого особа неспроможна самостійно забезпечувати свої потреби, викликаний похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом. Для задоволення позову необхідна наявність всіх п`яти вищезазначених обставин. Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постановах від 17.03.2021 року у справі №200/12980/14 (провадження №61-14159св19), від 22.04.2021 року в справі № 331/6453/18 (провадження № 61-380св21). Водночас, під безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений віком, тяжкою хворою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування. Належними доказами, які підтверджують безпорадний стан особи, є відповідні медичні (лікарські) документи, висновки судово-медичних експертів. На підтвердження\~обставин,\~передбачених ч.\~2\~ст.\~1259\~ЦК України,\~для зміни\~черговості одержання\~права на\~спадкування позивач\~подала суду:\~ копію\~ довідки № 3052/1-18 від 17.10.2017 р., згідно якої [PERSON] з 15.08.2017 року по 23.08.2017 року перебував на стаціонарному лікуванні у Волинському обласному наркологічному диспансері з діагнозом: «Психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю. Синдром залежності» (а.с. 14); копії направлення № 101 від 17.10.2017 р. та висновку лікаря від 17.10.2017 р. про те, що [PERSON] не придатний для військової служби в мирний час та обмежено придатний у воєнний час (а.с. 14-15); копію довіреності від 25.04.2017 року (а.с. 17), згідно якої [PERSON] уповноважував позивача на представництво його інтересів, зокрема в центрі надання адміністративних послуг при вирішенні питань, пов`язаних з отриманням документів для подальшого оформлення свідоцтва на право власності на земельну ділянку. Із витребуваних та досліджених судом медичних карток стаціонарного хворого № 1959, №3697 вбачається, що [PERSON] дійсно перебував з 15.08.2017 року по 23.08.2017 року, та з 15.04.2019 року по 26.04.2019 року на лікуванні у Волинському обласному наркологічному диспансері із зазначеним вище діагнозом. Разом із тим, [PERSON] виписувався із полішенням медичного лікування, а рекомендації лікаря після виписки не містили постійного догляду за ним у зв`язку із безпорадним станом, йому рекомендовано було вести тверезий спосіб життя, консультативне спостереження у нарколога. Поясненнями свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] підтверджується, що померлий [PERSON] зловживав алкогольними напоями, проте він працював на сезонних роботах, шукав собі підробіток, каліцтва не мав. Таким чином\~позивачем не\~доведено,\~що [PERSON] перебував у безпорадному стані, не міг здійснювати догляд за собою, а також повністю перебував на її матеріальному забезпеченні та остання надавала померлому фінансову підтримку у зв`язку із перебуванням у такому стані. Враховуючи вищевикладене,відсутні правові підстави для застосування ч. 2 ст. 1259 ЦК України та зміни черговості одержання позивачем права на спадкування, а тому в частині вимог [PERSON] змінити черговість права на спадкування, визнавши за нею право на спадкування майна, яке залишилось після смерті [PERSON] , із спадкоємцями першої черги, слід відмовити. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, із відповідачів [PERSON] , [PERSON] слід стягнути на користь [PERSON] судовий збір у розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень, тобто по 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні з кожної.

Outcome: partial