Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

16.12.2021\~року [PERSON] \~звернулася до\~суду з\~позовною заявою\~до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що вона з 14.09.2012 року перебувала з відповідачем у шлюбі, який рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 18.05.2020 року був розірваний. Від спільного подружнього життя мають сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області стягнуто з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на сина [PERSON] [INFO] у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 12.05.2016 року і до досягнення повноліття, а також додаткові витрати, пов`язані з профілактичним лікуванням дитини з приводу гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до виздоровлення. Рішенням колегії суддів судової палати в цивільних справах апеляційного суду Львівської області від 15.11.2016 року, рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.07.2016 року змінено, зменшивши розмір додаткових витрат на 500,00 гривень щомісячно. В решті рішення залишено без змін. [PERSON] знаходиться на обліку у лікаря-невролога з діагнозом: арахноїдальна кіста скроневої частки зліва. Просить змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] згідно рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.07.2016 року по цивільній справі №455/612/16-ц, провадження №2/455/321/2016 на її користь, аліменти на сина [PERSON] , у розмірі 1000,00 гривень, щомісячно, починаючи з 12.05.2016 року і до досягнення повноліття, а також додаткові витрати, пов`язані з профілактичним лікуванням дитини з приводу гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи у розмірі 500,00 гривень та стягувати з відповідача в її користь, аліменти на утримання сина [PERSON] , у розмірі однієї чверті із всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття, а також додаткові витрати, пов`язані з лікуванням дитини у розмірі 1000,00 гривень. Ухвалою судді від 14.01.2022 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 09 годину 30 хвилин 01.04.2022 року, яке відкладено на 16 годину 00 хвилин 15.06.2022 року, та на 14 годину 00 хвилин 01.07.2022 року. 12.04.2022 року до суду від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позов, в якому він посилається на те, що із позивачкою у нього є дитина син - [PERSON] , [INFO] , але спільно вони тривалий час не проживали i не проживають. Колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 15.11.2016\~року по справі №455/612/16 - ц було прийнято рішення про стягнення аліментів з нього на користь [PERSON] , [INFO] на утримання їхнього спільного сина [PERSON] , [INFO] у сумі\~1000,00 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття, а також додаткові витрати, пов`язані з лікуванням їхнього спільного сина в розмірі 500,00 гривень, щомісячно до його одужання. Зазначив, що він систематично приймає участь у фінансуванні витрат на утримання, лікування та розвиток їхньої дитини. Станом на кінець\~2021\~року він сплатив позивачці майже 100000,00 тисяч гривень аліментів. В його особистому спілкуванні із сином позивачка йому вiдмовляє, вимагаючи за це гроші. Він має намір в подальшому вирішувати це питання окремо в судовому порядку. За потребою дитини, він разом із позивачкою відвідує лікарів, діагностичні центри та сплачує додатково витрати на лікування дитини. При цьому він фактично позбавлений можливості контролю за цільовим використанням позивачкою сплачених ним аліментів на дитину. Вимогу [PERSON] щодо змiни розміру та порядку стягнення аліментів на утримання дитини він не визнає у зв`язку із її безпідставністю та необгрунтованістю. Станом на дату розгляду справи він не є працевлаштованим, але має несистематичні заробітки. На цей час активно шукає постійну роботу. Позовні вимоги про збільшення розміру аліментів на лікування дитини також не визнає, вважає їх необгрунтованими та безпідставними, оскільки [PERSON] на обгрунтування доцільності збільшення додаткових витрат на лікування дитини, не додано жодних аргументів та доказів. Тому, просить відмовити у задоволенні позову. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Бущак Р.Є. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали, посилаючись на обставини, викладені у позовній заяві, просили їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Причина неявки суду не відома. Суд, заслухавши пояснення позивачки та її представника адвоката Бущака Р.Є., повно та всебічно дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі, за час якого у них [INFO] народилася спільна дитина син [PERSON] (а.с.6-8). Рішенням Старосамбірського районного суду Львівської області від 15.07.2016 року вирішено стягувати з [PERSON] в користь [PERSON] , аліменти на сина [PERSON] , [INFO] у розмірі 1000,00 гривень щомісячно, починаючи з 12.05.2016 року і до досягнення повноліття, а також додаткові витрати, пов`язані з профілактичним лікуванням дитини з приводу гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи- у розмірі 1000,00 гривень щомісячно до виздоровлення (а.с.9-10). Колегією суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Львівської області від 15.11.2016 року рішення Старосамбірського районного суду Львівської області від 15 липня 2016 року змінено, зменшивши розмір додаткових витрат на 500,00 гривень, щомісячно. В решті рішення залишено без змін. Згідно ч.4 ст.82\~ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. З розрахунку\~заборгованості по\~аліментах Старосамбірського\~відділу державної\~виконавчої служби\~в Самбірському\~районі Львівської\~області Західного\~міжрегіонального управління\~Міністерства юстиції\~(м.Львів)\~від 10.12.2021\~року відомо,\~що заборгованість\~боржника [PERSON] ,\~зі сплати\~аліментів станом\~на 10.12.2021\~року відсутня.\~Позивачка [PERSON] на\~підставі виконавчого\~листа №455/612/16-ц\~отримує щомісячно\~по 1500,00\~гривень (а.с.11-12). З свідоцтва про шлюб, серії [NUMBER] , виданого 08.05.2021 року відомо, що 08.05.2021 року [PERSON] зареєструвала шлюб у Самбірському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) з [PERSON] у зв`язку з чим змінила своє пріщвище « [PERSON] » на « [PERSON] » (а.с.17). В позовній заяві позивачка стверджує, що на теперішній час сума аліментів, яку вона отримує на утримання сина є недостатньою для організації його розвитку, повноцінного харчування та забезпечення повсякденними потребами, а тому зміна розміру і способу аліментів буде відповідати нормам чинного законодавства та буде достатньою для забезпечення сина всім необхідним для його життя та розвитку. Відповідно до ч.1 ст.185 Сімейного кодексу України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). З довідкок, виданих Торчиновицьким старостинським округом, виконавчого комітету Старосамбірської міської ради Самбірського району Львівської області №925 від 01.12.2021 року відомо, що [PERSON] , [INFO] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] на даний час тимчасово не працює згідно записів у трудовій книжці. На її утриманні та вихованні знаходиться малолітній син [PERSON] , [INFO] (а.с.14-15). Актом обстеження матеріально-побутових умов проживання [PERSON] №924 від 01.12.2021 року встановлено, що [PERSON] разом з сином [PERSON] , 2015 року народження проживає в задовільних матеріально-побутових умовах. Сім`я має все необхідне для проживання, мама за дитиною доглядає та забезпечує його продуктами харчування, слідкує за його гігієною та підтримує санітарний стан приміщення. Батько малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] участі у вихованні та матеріальному забезпеченні сина не приймає (а.с.16). Згідно ст.\~180, ч.3 ст.181 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частиною першою та другою статті 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до\~статті 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно зі\~статтею 181 СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними і той із батьків хто проживає окремо від дитини може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. З набранням чинності 08 липня 2017\~року Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» № 2037-VIII\~відбулися зміни в законодавстві, яке регулює питання стягнення аліментів на утримання дітей. Так, з 08 липня 2017 року мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (до внесення змін цей розмір складав 30 відсотків прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку). Відповідно до ч.1\~ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2\~ст.182 СК України\~визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно зі ст.182, ч.1 ст.183 СК України\~частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом з врахуванням стану здоров`я та матеріального становища дитини і платника аліментів, наявності у платника інших дітей та непрацездатних осіб, а також інших обставин, що мають істотне значення. Частина перша\~статті 192 СК України\~передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів"\~розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.181,\~192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Сімейний кодекс України\~передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3\~ст. 181 СК України).\~Стаття 192 СК України\~тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених\~ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями\~ст. 192 СК України\~зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки\~ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 "Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів", ст.183 "Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини", ст.184 "Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі"). Такі ж висновки містяться у постановах Верховного Суду від 05.02.2014 року по справі № 143 цс 13, від 14 серпня 2019 року у справі № 524/7388/17 (провадження № 61-37490св18), від 11 вересня 2019 року у справі № 662/64/18 (провадження № 61-41266св18), від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц (провадження № 61-20737св19), від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18 (провадження № 61-10529св19), від 27 травня 2020 рокуу справі № 128/373/18 (провадження № 61-43813св18). При цьому за змістом ст.141\~СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незважаючи на розірвання шлюбу чи проживання окремо від дитини. У відповідності до Закону України\~Про державний бюджет України на 2021рік\~прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років з 1 січня 2021 року встановлений у розмірі 2270,00 гривень, з 01 липня 2021 року\~у розмірі 2379,00 гривень, з 01 грудня 2021 року\~у розмірі 2481,00 гривень. Відповідно до\~ст.7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік»\~встановлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 до 18 років становить: з 1 січня - 2618,00 гривень, з 1 липня - 2744,00 гривні, з 1 грудня - 2833,00 гривні. Отже, постійні зміни співвідношення розміру аліментів у твердому розмірі з прожитковим мінімумом, інфляція грошових коштів, проблеми, що виникають з застосуванням щомісячної індексації цього розміру (частина 2\~статті 184 СК), а також характер відносин, що склались між батьками дитини, дійсно свідчать про те, що визначення аліментів на дитину у частці від заробітку (доходу) батька буде сприяти захисту інтересів дитини. При прийнятті рішення, судом враховано, що відповідач є працездатним, інших утриманців за виконавчими листами не має, а, відтак, зобов`язаний утримувати дитину в межах, необхідних для її зростання і виховання, повноцінного здоров`я, задовільного фізичного, духовного та морального розвитку, має можливість сплачувати аліменти в мінімально визначеному на законодавчому рівні розмірі однієї четвертої своїх доходів, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. За таких обставин, виходячи з найкращого та максимально можливого врахування інтересів дитини, суд приходить до висновку про можливість зміни розміру і способу стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 1000,00 гривень на одну четверту частину заробітку (доходу) відповідача, що буде у повній мірі відповідати вимогам закону, розумності і справедливості, з урахуванням обставин справи та доказів наданих сторонами. Згідно роз`яснення у\~постанові Пленуму Верховного суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням суду законної сили. Таким чином, стягнення аліментів у зміненому розмірі необхідно розпочати з дня набрання рішенням суду законної сили і проводити до досягнення дитиною повноліття. Що стосується вимоги позивачки щодо додаткових витрат, пов`язаних з профілактичним лікуванням дитини з приводу гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи, суд виходячи з вимог ч.1 ст.185\~СК України до додаткових витрат відносять витрати пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом, тощо. Згідно до ч.2 ст.185 Сімейного кодексу України, додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. З довідки Центру медичних інновацій №269 від 01.12.2021 року відомо, що [PERSON] пройшов наступні обстеження: 21.03.2019 року - медичне обстеження головного мозку на магнітно - резонансному томографі, з анестезією для дітей та формуванням та друком результатів обстеження на плівку. Батьками пацієнта було сплачено 3060,00 гривень; 21.05.2020 року - медичне обстеження головного мозку на магнітно -резонансному томографі, з анестезією для дітей та формуванням та друком результатів обстеження на плівку. Батьками пацієнта було сплачено 3121,00 гривня; 07.08.2021 року - медичне обстеження головного мозку на магнітно-резонансному томографі з формуванням і друком результатів обстеження на плівку. Батьками пацієнта було сплачено 2311,00 гривень. Загальна сума коштів, сплачених батьками пацієнта за усі візити, становить 8492,00 гривні. Також позивачкою надано квитанцію на суму 497.70 гривень (а.с.44) до одноразової покупки ліків. Судом встановлено, що дитина знаходиться на обліку у невролога з діагнозом: гіпоксично-ішемічне ураження центральної нервової системи, синдром рухових порушень, гіпертензивно-гідроцефальний синдром. Потребує та проходить постійне спостереження педіатра, окуліста, ортопеда, хірурга, ЛОР-спеціаліста, нейросонографії, УЗО; рекомендовано вигодовування адаптованою сумішшю, гігієнічні ванни, масаж, гімнастика. Зазначені обставини свідчать про необхідність певних затрат, як часу матері дитини та коштів, розмір яких у певний період може різнитись. Однак позивачкою не було здобуто та не подано суду належних доказів щомісячних витрат на суму 1000,00 гривень чи більше. Тому враховуючи об`єктивні обставини справи, що дитина дійсно хворіє, захворювання тяжке і по своїй специфіці потребує регулярних медичних процедур та медикаментозного лікування, суд не ставить під сумнів, що мати дитини дійсно здійснює регулярно витрати на її лікування. Враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, а також те, що обов`язок утримувати дитину покладається рівною мірою на матір і батька, суд приходить до висновку, що [PERSON] спроможний та зобов`язаний надавати матеріальну допомогу на утримання неповнолітнього сина у розмірі 500,00 гривень. Доказів іншого стороною позивачки суду не надано. А відтак, суд вважає за необхідне позовні вимоги [PERSON] задовольнити частково та змінити спосіб\~стягнення аліментів,\~визначений рішенням\~Старосамбірського районного\~суду Львівської\~області від\~15.07.2016\~року,\~по цивільній\~справі №455/612/16-ц\~та стягувати\~з [PERSON] на користь [PERSON] , аліменти на утримання неповнолітньої дитини сина [PERSON] , [INFO] , щомісячно в розмірі однієї чверті із усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також додаткові витрати, пов`язані з профілактичним лікуванням дитини з приводу гіпоксично-ішемічного ураження центральної нервової системи у розмірі 500,00 гривень щомісячно до виздоровлення, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття. В задоволенні решти позовних вимог відмовити. Згідно п.1 ч.1\~ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат, понесених сторонами, суд враховує положення постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17.10.2014 року № 10. Так згідно п. 36 даного Пленуму вимога пропорційності присудження судових витрат при частковому задоволенні позову (частина перша\~статті 88 ЦПК) застосовується незалежно від того, за якою ставкою сплачено судовий збір, (наприклад, його сплачено за мінімальною ставкою, визначеною\~Законом № 3674-VI). Якщо вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо (наприклад, при частковому задоволенні позову немайнового характеру), то судові витрати розподіляються між сторонами порівну. Таким чином, враховуючи, частковість задоволення позовних вимог [PERSON] , особливості їх формулювання, у зв`язку з чим вимогу пропорційності розподілу судових витрат при частковому задоволенні позову точно визначити неможливо, у зв`язку з неможливістю складення чіткої математичної пропорції, те, що позивач був звільнений від сплати судового збору при зверненні із даним позовом до суду, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача [PERSON] на користь держави половину розміру судового збору, який підлягав сплаті при зверненні із даним позовом до суду та від сплати якого був звільнений позивач, а саме: 454,00 гривні (908,00 гривень : 2). На підставі ст.ст.141, 180, 184, 192, 195, 196 СК України,

Outcome: partial