Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

06 квітня 2022 року позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відібрання малолітніх дітей без позбавлення батьківських прав. В обґрунтування позовних вимог зазначили, що [PERSON] , [INFO] , має двох малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відомості про батька малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] внесені до актового запису про народження дитини відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України. [PERSON] з дітьми проживала разом з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] . Згідно наказів служби у справах дітей Глобинської міської ради від 27.10.2021 року №103 «Про взяття на облік [PERSON] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах» та №102 «Про взяття на облік [PERSON] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах» діти перебувають на даному обліку. Діти потребують раціонального, здорового харчування, ретельного догляду, а готують вдома в основному, коли отримують соціальні допомоги на дітей без овочів, фруктів, риби. Запас продуктів мінімальний, відсутній холодильник для зберігання продуктів. В дома відсутні умови для нормального купання дітей, коли купали хлопчика в лікарні, він повідомив що рідко купається і плакав, бо не звик до цієї процедури. Також вказали, що [PERSON] неналежно виконує свої батьківські обов`язки стосовно виховання та утримання малолітніх дітей, бувають випадки вживання алкогольних напоїв, що становить загрозу для життя дітей. Неодноразово попереджалася працівниками поліції, службою у справах дітей, центром надання соціальних послуг про відповідальність за неналежне ставлення до виконання батьківських обов`язків. 30.03.2022 року на адресу відділу поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області надійшло повідомлення про те, що [PERSON] перебуває у стані алкогольного сп`яніння. Спеціалістами служби у справах дітей Глобинської міської ради та працівниками відділу поліції № 1 Кременчуцького районного управління поліції здійснено виїзд до [PERSON] , де вона поводила себе не адекватно, висловлювалася нецензурною лексикою. [PERSON] доставлена до КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради, де було зафіксовано факт перебування її у стані алкогольного сп`яніння, згідно висновку щодо результатів огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 30.03.2022 року. На [PERSON] складено Протокол про адміністративне правопорушення у зв`язку з тим, що [PERSON] ухилялася від виконання передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України обов`язків щодо виховання своїх дітей (ст.184 КУпАП). Малолітні [PERSON] та [PERSON] 30.03.2022 були доставлені до КНП «Глобинська міська лікарня» Глобинської міської ради та тимчасово влаштовані до дитячого відділення лікарні до прийняття відповідних рішень. Виконавчим комітетом Глобинської міської ради від 31.03.2022 прийняті рішення №59 «Про негайне відібрання дітей від матері та доцільність позбавлення батьківських прав» та №60 «Про тимчасове влаштування до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради малолітніх дітей [PERSON] та [PERSON] ».Старостою неодноразово проводилися з нею профілактичні бесіди. 30.03.2022 було проведено оцінку рівня безпеки дитини, встановлено рівень безпеки дитини, як "дуже небезпечно". Існують умови, загрозливі до життя і здоров`я малолітніх дітей. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дітей встановлено, мати дитини - [PERSON] мала ознаки алкогольного сп`яніння. В помешканні присутні особи - [PERSON] та [PERSON] (баба та дід дітей), які теж перебували у стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи вищевикладене вказали, що залишення дітей з матір`ю, яка вживає алкогольні напої, може призвести до трагічних наслідків та є небезпечним для життя та здоров`я дітей. Відібрання дітей у матері є вимушеною мірою - з метою захисту життя та здоров`я дітей, виходячи з найкращого забезпечення інтересів дітей. Мати не належним чином виконує свої батьківські обов`язки, не приділяє дітям достатньої уваги, не створює належних матеріально-побутових умов для проживання та навчання дітей, веде асоціальний спосіб життя. Зазначені фактори можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування своїми обов`язками. Посилаючись на викладене, позивач просив суд відібрати у [PERSON] , [INFO] , жительки с. Новоселівка Кременчуцького району Полтавської області без позбавлення батьківських прав малолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . У судове засідання представник позивача не з`явився, направивши до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за відсутності представника, позов підтримує, прохає задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, направивши до суду заяву, в якій просить проводити розгляд справи за її відсутності, вказала, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти їх задоволення. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. Відповідач [PERSON] є матір`ю малолітньої [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 01 квітня 2022 року Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Суми), актовий запис №135. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України та малолітнього [PERSON] , [INFO] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим повторно 01 квітня 2022 року Глобинським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства (м. Суми), актовий запис №96. Батько дитини в свідоцтві про народження записаний відповідно до ч.1 ст.135 Сімейного кодексу України (а.с. 7-12). Згідно довідки - характеристки виконавчого комітету Жуківського старостинського округу Глобинської міської ради від 01.04.2022 № 89/02-19-2 [PERSON] проживає в с. Новоселівка без реєстрації місця проживання. За час проживання на території Жуківського старостату Глобинської міської ради не притягалася до кримінальної та адміністративної відповідальності. В даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною. За дітьми [PERSON] доглядає незадовільно. Діти не завжди вчасно та повноцінно харчуються. Бувають випадки коли діти не викупані та не переодягненні. Час від часу поступають повідомлення від односельців, про те, що [PERSON] перебуває з ознаками алкогольного сп`яніння. Старостою Жуківського старостинського округу, неодноразово проводився з матір`ю профілактичні бесіди. Звинувачення односельців [PERSON] не визнає (а.с. 19). Згідно наказів служби у справах дітей Глобинської міської ради від 27.10.2021 року №103 «Про взяття на облік [PERSON] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах» та №102 «Про взяття на облік [PERSON] , як дитину, яка перебуває у складних життєвих обставинах» діти перебувають на даному обліку (а.с. 13,14). 21.09.2021 року, 12.11.2021, 04.01.2022 та 01.02.2022 року спеціалістами служби у справах дітей на підставі перебування на обліку СЖО в ССД з метою обстеження умов проживання, проведено обстеження умов проживання за адресою Полтавська область, Кременчуцький район, с. Новоселівка та встановлено, що умови проживання задоволені, на момент обстеження в помешканні прибрано, житло умебльовано, температурний режим відповідає нормі, запас продуктів харчування мінімальний, в хаті тепло, є дитяче ліжко, коляска, речі для дитини. За даним фактом складені акти №133 від 21.09.2021 року, № 153 від 12.11.2021 року, №2 від 04.01.2022 року та № 12 від 01.02.2022 року. (а.с. 37, 39-40,42). Як вбачається з повідомлення КП «Центр ПМСД» Градизької селищної ради, що в с. Новоселівка проживає [PERSON] , 1999 р.н. зі своєю донькою [PERSON] , [INFO] . 03.01.2022 о 6.45 на № 102 телефонувалла сусідка [PERSON] , яка оповістила поліцію про те, що в будинку [PERSON] п`яні всі дорослі члени сім`ї, а дитина [PERSON] , [INFO] «холодна». Наряд поліції разом з медичними працівниками СЕМД Глобинського підрозділу виїхав за вказаною адресою. Всі дорослі, які знаходились в будинку, в т.ч. і [PERSON] були з явними ознаками сп`яніння. Лікар ЕМД [PERSON] оглянула дитину. Під час огляду стан дитини задовільний, дитина активна, температура нормальна, сатурація нормальна. Зі слів [PERSON] , вона дала дитині молоко з алкоголем. В будинку, де знаходиться малолітня дитина, безлад, всі дорослі були в стані алкогольного сп`яніння. Враховуючи вище вказане можна зробити висновок, що здоров`я і життя дитини малюкового віку знаходиться під загрозою (а.с.38). Згідно висновку щодо результатів огляду з метою встановлення факту вживання психоактивної речовини та стану сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів від 30.03.2022 року встановлено перебування [PERSON] у стані алкогольного сп`яніння (а.с.15) 31.03.2021 року за фактом невиконання [PERSON] обов`язків щодо виховання малолітніх дітей [PERSON] , 2021 р.н. та [PERSON] , 2016 р.н., працівниками Відділення поліції №1 Кременчуцького районного управління поліції ГУНП в Полтавській області складено протокол про адміністративне правопорушення серія ВАВ № 054387 за ч.1 ст.184 КУпАП (а.с.16). Відповідно до актів проведення оцінки рівня безпеки дитини від 30.03.2022, було проведено оцінку рівня небезпеки дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , встановлено рівень небезпеки дитини, як «дуже небезпечно». Існують умови, загрозливі до життя і здоров`я малолітніх дітей. Згідно з актом проведення оцінки рівня безпеки дітей встановлено, мати дитини - [PERSON] мала ознаки алкогольного сп`яніння. В помешканні присутні особи - [PERSON] та [PERSON] (баба та дід дітей), які теж перебували у стані алкогольного сп`яніння (а.с.20-36). За даними Комунальної установи «Центр надання соціальних послуг Глобинської міської ради», [PERSON] , [INFO] , яка проживає в [ADDRESS] , з 29.01.2021 року перебуває на обліку у відділенні соціальної роботи Центру та отримує соціальну послугу «соціальний супровід сімей/осіб, які перебувають у складних життєвих обставинах» має сина [PERSON] , [INFO] та доньку [PERSON] , [INFO] . За вказаною адресою проживає спільно з матір`ю [PERSON] та батьком [PERSON] . Основні чинники, що спричиняють складні життєві обставини даної родини: малозабезпеченість, ухилення матір`ю від виконання своїх обов`язків із виховання дітей. За період перебування під соціальним супроводом спеціалістами відділення надано комплекс заходів, але виконання плану соціального супроводу продовжується в зв`язку з невчасним виконанням отримувачем соціальних послугу мов договору надання соціальних послуг, окрім здобуття середньої освіти, яку [PERSON] отримала завдяки тісної співпраці спеціалістів відділення з Глобинською загальноосвітньою школою І-ІІІ ступенів № 5 Глобинської міської ради. [PERSON] надавалась натуральна допомога, а саме: одяг та продукти харчування (спонсорська та гуманітарна допомога). Проводилась робота щодо формування навичок відповідального батьківства, влаштування сина до дошкільного навчального закладу з метою отримання дитиною дошкільної освіти та підготовки до навчання в школі, але в зв`язку з відсутністю можливості матір`ю супроводжувати дитину до навчального закладу,який знаходиться в іншому населеному пункті, дитина відвідала дошкільний заклад лише 2 рази. За час вагітності за другою дитиною, [PERSON] на обліку в лікувальному закладі не перебувала, рекомендації спеціалістів щодо обліку ігнорувались. Після народження доньки спеціалістами відділення проведено оформлення виплат при народженні дитини та заключено декларіцію з лікарем педіатром. 22.03.2022 року надано допомогу в оформлені державної соціальної допомоги мало забезпечення сім`я та державну допомогу дітей одиноким матерям. За період з жовтня 2021 року по березень 2022 року відвідування сім`ї [PERSON] за місцем проживання з метою моніторингу виконання індивідуального плану проводилось щомісячно. Під час відвідування родини встановлено, що вдома наявний мінімальний запас продуктів, діти забезпечені одягом за сезоном, ліки наявні, в будинку тепло, домашнє господарство членами родини не ведеться. Умови проживання родини задовільні. Під час відвідування [PERSON] в стані алкогольного сп`яніння не було виявлена, але зі слів односельців [PERSON] неодноразово була помічена з ознаками алкогольного сп`яніння. На даний час робота зі соціального супроводу вище зазначеної сім`ї триває (а.с.43-44). За таких обставин, виконавчим комітетом Глобинської міської ради від 31.03.2022 року прийняті рішенням №59 «Про негайне відібрання дітей від матері та доцільність позбавлення батьківських прав» та № 60 «Про тимчасове влаштування до Кременчуцького обласного спеціалізованого будинку дитини Полтавської обласної ради малолітнії дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] » (а.с.17-18). Вирішуючи позовні вимоги про відібрання дитини, суд керувався такими положеннями Закону. Згідно з частиною третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Частинами першою, другою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до основних сформованих принципів суспільства, задекларованих у міжнародному праві та національному законодавстві, діти мають право на особливе піклування і допомогу, внаслідок своєї фізичної і розумової незрілості, потребують спеціальної охорони й піклування, включаючи належний правовий захист як до, так і після народження. За правилами статті 9 Конвенції держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають окремо і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Наведеними нормами закріплено основоположний принцип забезпечення найкращих інтересів дитини, якого необхідно дотримуватися. Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), у тому числі шляхом застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР. Відповідно до статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Ця стаття охоплює, зокрема, втручання держави в такі аспекти життя, як опіка над дитиною, право батьків на спілкування з дитиною, визначення місця її проживання. Так, рішенням у справі «М.С. проти України» від 11 липня 2017 року (заява № 2091/13) ЄСПЛ, установивши порушення статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, консолідував ті підходи і принципи, що вже публікувались у попередніх його рішеннях, які зводяться до визначення насамперед найкращих інтересів дитини, а не батьків, що потребує детального вивчення ситуації, урахування різноманітних чинників, які можуть вплинути на інтереси дитини, дотримання справедливої процедури у вирішенні спірного питання для всіх сторін. Також у рішенні від 11 липня 2017 року, заява № 2091/13, у справі «М. С. проти України» та у рішенні «Мамчур проти України», № 10383/09, від 16 липня 2015 року, § 100 ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним. ЄСПЛ у справі «Савіни проти України» вказує, що право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. При цьому, у конкретній ситуації враховується, що з іншої сторони держава має позитивний обов`язок вживати виважених і послідовних заходів зі сприяння возз`єднанню дітей зі своїми біологічними батьками, дбаючи при досягненні цієї мети про надання їм можливості підтримувати регулярні контакти між собою та якщо це можливо, не допускаючи розлучення братів і сестер (пункт 52 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). У § 54 рішення ЄСПЛ від 07 грудня 2006 року № 31111/04 у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага й, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. Отже, положення про право батьків і дітей бути поряд один з одним не може тлумачитися на шкоду інтересам дитини. В преамбулі Європейської конвенції про здійснення прав дітей, ратифікованої Україною 03 серпня 2006 року, визначається важливість ролі батьків у захисті та підтримці прав і найвищих інтересів дітей, зважаючи на те, що держави в разі необхідності мають також брати участь у такому захисті й у такій підтримці. Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»). Згідно з частинами першою-четвертою статті 150 СК України, батьки зобов`язанні виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, свої Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя, поважати дитину. Відповідно до частини першої статті 155 СК України, здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Згідно з пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва. За змістом частини першої статті 170 СК України суд може постановити рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них, не позбавляючи їх батьківських прав, у випадках, передбачених пунктами 2-5 частини першої статті 164 цього Кодексу, а також в інших випадках, якщо залишення дитини у них є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. У цьому разі дитина передається другому з батьків, бабі, дідові, іншим родичам - за їх бажанням або органові опіки та піклування. Під час ухвалення рішення про відібрання дитини від батьків або одного з них без позбавлення їх батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) зауважив, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (пункт 100 рішення ЄСПЛ від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України»). Основні підстави для відібрання дитини зазначені у частині першій статті 164 СК України Інші випадки, коли дитина може бути відібрана від батьків, про які йдеться у вищенаведеній частині першій статті 170 СК України, охоплюють ситуації, коли залишення дитини у батьків є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Така небезпека може випливати не лише з поведінки батьків, а й з їх особистих негативних звичок. Для відібрання дитини від батьків достатня наявність ризику лише для життя, здоров`я або лише для морального виховання. Варто враховувати й ступінь небезпеки для кожної окремо взятої дитини, враховуючи її фізичний та психічний розвиток. Наведене узгоджується з правовим висновком щодо врахування найкращих інтересів дитини при розгляді справ, які стосуються прав дітей, викладеним Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц, провадження № 14-327цс18. Відповідно до роз`яснень пунктів 16 і 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30 березня 2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і позбавлення батьківських прав та поновлення батьківських прав», ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Оцінивши та дослідивши усі докази по справі в їх сукупності, суд дійшов висновку, що [PERSON] ухиляється від виконання батьківських обов`язків, не піклується про фізичний та духовний розвиток дітей, не забезпечує їх задовільним харчуванням, навчання, надання медичної допомоги. З огляду на викладене суд вважає, що відібрання малолітніх дітей [PERSON] , та [PERSON] від матері [PERSON] з переданням її органу опіки та піклування для подальшого влаштування в дитячий заклад повністю відповідає інтересам дитини. З огляду на наведене, позов Виконавчого комітету Глобинської міської ради, як органу опіки та піклування, є законним та обґрунтованим та підлягає задоволенню в повному обсязі. Оскільки позов задоволено, відповідно до ст.141 ЦПК України, та враховуючи, що позивач при зверненні до суду з позовом був звільнений від сплати судового збору, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved