Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з вказаним позовом, мотивуючи тим, що перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем, від спільного проживання з яким мають повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який навчається у Недержавному Технікумі імені 72-го Полку піхоти міста Радом Закладу професійного вдосконалення міста Кельці в Республіці Польша. на що потребує значних витрат, зокрема на оплату проживання, харчування, проїзд, забезпечення підручниками, однак не має змоги працювати, оскільки є студентом денної форми навчання. Позивачка усі витрати на утримання сина несе сама, відповідач ніякої матеріальної допомоги не надає, хоча в змозі сплачувати аліменти, однак ухиляється від сплати аліментів на навчання сина, а тому просить стягнути з [PERSON] аліменти на її користь на утримання сина [PERSON] у розмірі 1/4 частини від усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до сином 23-х років за умови продовження навчання. Крім того, просить стягнути з відповідача на її користь судові витрати на переклад та нотаріальне посвідчення документів в розмірі 3500,00 грн. Ухвалою судді від 11.02.2022 у справі відкрито провадження та справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судовому засіданні позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] позовні вимоги підтримали частково та просили стягнути з [PERSON] аліменти на утримання повнолітнього сина на період його навчання в розмірі 1/5 частини доходів відповідача, крім того просили стягнути з останнього витрати на здійснення перекладу документів з польської мови та їх нотаріальне посвідчення. Відповідач [PERSON] та його представник адвокат Наталюк Н.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнали частково, вказавши, що не заперечують проти стягнення на користь позивачки аліментів на утримання сина аліментів на період його навчання в розмірі 1/6 частини заробітку відповідача. Крім того, в матеріалах справи наявний відзив на позов відповідача [PERSON] , у якому останній заперечив проти стягнення з нього аліментів на утримання сина в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, оскільки наразі має іншу сім`ю, у якій є неповнолітня дитина, крім того раніше постійно здійснював грошові перекази сину, який навчається, проте останніх шість місяців з невідомих йому причин син не їздить на навчання в Польшу, в зв`язку з чим припинив перераховувати кошти. Також вказав, що згоден сплачувати аліменти на утримання сина в розмірі 1/8 частини від доходу щомісячно. У вимозі про стягнення судових витрат за нотаріальне посвідчення документів просив відмовити. Представник позивачки [PERSON] подав до суду відповідь на відзив, у якій наполягав на задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - [PERSON] у судове засідання не з`явився, однак направив до суду заяву про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Суд, заслухавши думку учасників провадження, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до задоволення. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, однак рішенням Дунаєвецького районного суду Хмельницької області від 02.03.2022 шлюб було розірвано, що підтверджується копією відповідного рішення. Встановлено, що сторони мають від шлюбу повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Також встановлено, що [PERSON] є учнем ІІІ класу Недержавного Технікуму імені 72-го Полку піхоти міста Радом Закладу професійного вдосконалення міста Кельці в Республіці Польша, навчається на денній формі, що підтверджується копією довідки від 25.06.2021, виданою директором вказаної школи. Крім того, встановлено, що позивачка, хоч і працює, однак зазнає матеріальних труднощів, оскільки сама утримує сина, та не має можливості повністю забезпечити усі його витрати, пов`язані з навчанням, адже син постійно потребує кошти на оплату проживання в гуртожитку, проїзду, покупку продуктів харчування, канцелярського приладдя, одягу. Вказане підтверджується копіями електронних квитків, скріншотів з додатку мобільного банку, копіями квитанцій про оплату послуг за навчання та проживання в інтернаті, копією договору про користування інтернатом. Коштів, які отримує позивачка, не вистачає, щоб забезпечити належний рівень життя дитини. Син влаштуватись на роботу та самостійно заробляти гроші не має змоги, оскільки навчається на денній формі навчання. Із матеріалів позовної заяви відповідач коштів на утримання дитини в добровільному порядку не надає, хоча має змогу це робити, оскільки працює у КЗ ХОР "Дунаєвецький психоневрологічний інтернат" , отримує заробітну плату та пенсію. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] хоч і має постійні доходи у вигляді заробітної плати та пенсії, однак на даний час має іншу сім`ю, у якій на утриманні є неповнолітня дитина, крім того, витрачає заробіток на купівлю медикаментів та оплату інших потреб, зокрема комунальних платежів. Згідно з ч.2 ст. 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20.11.1989 батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст.ст.199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Згідно ч.ч.1,2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до п.20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 13.04.2021 у справі 308/4214/18. Визначаючи розмір аліментів, які відповідач має сплачувати на утримання свого сина, який навчається, суд приймає до уваги пояснення сторін, враховує наявність у обох батьків обов`язку утримувати дитину, а також те, що син наразі проживає із матір`ю, яка його утримує, однак продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина, однак є особою з інвалідністю, а також на даний час має іншу сім`ю, яку також забезпечує. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково і стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітньої сина [PERSON] в розмірі 1/6 частини від усіх видів його заробітку (доходу), починаючи з дня звернення до суду та до закінчення ним навчання, однак не пізніше досягнення ним 23-х років. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору та витрат на правничу допомогу суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України та п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", і враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору, з відповідача слід стягнути в дохід держави судові витрати в розмірі 992,40 грн. Що стосується понесених позивачкою витрат на переклад та нотаріальне посвідчення документів у розмірі 3500,00 грн, суд приходить до висновку, що такі витрати стягненню з відповідача не підлягають, скільки належними доказами не підтвердженні, зокрема не надано доказів на підтвердження розрахунку вартості таких послуг, а сам рахунок № 400 від 13.12.2021 не є розрахунковим документом, що підтверджує сплату коштів і виписаний не на позивачку.

Outcome: partial