Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування\~позовних вимог\~зазначив,\~що шлюб між ним та відповідачкою зареєстрований Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області 21.09.2019, актовий запис № 2202. Сторони у шлюбі\~дітей не\~мають. Причиною розірвання шлюбу є те, що мають з відповідачкою різні погляди на сімейне життя, та між ними відсутнє взаєморозуміння і довіра. Зазначив, що сімейних стосунків тривалий час не підтримують, подальше перебування у шлюбі та спільне життя суперечить їхнім інтересам, тому просить шлюб розірвати. Погодження щодо розірвання шлюбу через органи РАЦСу між сторонами відсутнє, тому позивач звернувся до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 25.05.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~У судове засідання 23.06.2022 сторони не з`явилися. У позовній заяві позивач заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів. Відповідачка про причини неявки у судове засідання не повідомила, 13.06.2022 та 17.06.2022 надіслала до суду заяви про розгляд справи за її відсутності, де зазначила, що позов визнає. Також нею не подано відзиву на позовну заяву. Дії учасників справи не суперечать вимогам\~ст.211 ЦПК України,\~відповідно до\~якої учасник\~справи має\~право заявити\~клопотання про\~розгляд справи\~за його\~відсутності. За таких обставин, з урахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін.Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розгляд справи здійснюється у порядку спрощеного позовного провадження згідно гл.10 Розділу ІІІ ЦПК України. Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата його складання. Суд, дослідивши письмові докази, встановив, що шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрований 21 вересня 2019 р. Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 2202, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 21 вересня 2019 р. Статтею 51 Конституції України, ч.1 ст. 24 Сімейного кодексу України встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Згідно ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя, визначає ч.1 ст.36 СК. Статтею 55 СК України передбачений обов`язок подружжя турбуватись про сім`ю, в т.ч.: дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги, вони повинні бути відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в сім`ї, та зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї. Відповідно до ч.2 ст.104 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із ч. 2 ст. 112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного кодексу України). Судом встановлено, що у шлюбі сторони дітей не мають, тривалий час спільно не проживають, не піклуються про побудову сімейних відносин на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Позивач скористався правом припинити шлюбні відносини та звернувся до суду з даним позовом, відповідачка позов визнає. Оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін,тому позов слід задовольнити. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки сторони не змінювали свої прізвища у зв`язку з реєстрацією шлюбу, тому суд не вирішує питання про зміну їх прізвищ після розірвання шлюбу. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд враховує вимоги ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст. 142 ЦПК України, якими передбачено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Відповідно до ч.2 ст.279 ЦПК України розгляд справи по суті у порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При зверненні до суду з позовом про розірвання шлюбу позивач [PERSON] сплатив судовий збір в сумі 992,40 грн, що стверджується квитанцією № ПН3098618 від 12.05.2022. Враховуючи, що заява відповідачки про визнання позову отримана судом до початку розгляду справи по суті, тому є підстави для повернення позивачеві [PERSON] з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 496,20 грн (992,40: 2= 496,20). На підставі\~ст.ст.\~3,\~21,\~24,\~36,\~55,\~56,\~104,\~112,\~113, 114 Сімейного Кодексу України, ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір»,

Outcome: approved