Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] звернулись до суду з позовом до Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області про визнання права власності в порядку спадкування. Свої позовні вимоги обґрунтовують тим, що [INFO] помер відповідно їх чоловік та батько [PERSON] , який на день смерті проживав по [ADDRESS] . Вони являються його спадкоємцями за законом, так як входили в склад його сім`ї на день його смерті. В склад спадщини увійшла ј частка квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 08 вересня 2004 року відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області. Однак вони не можуть оформити свої спадкові права, так як державним нотаріусом під час перевірки відсутності заборон та арешту щодо суб`єкта, було виявлено наявність арешту нерухомого майна на невизначене майно відносно особи, прізвище, ім`я та по батькові якої повністю співпадають з даними їхнього спадкодавця [PERSON] , а саме: [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] , арешт на майно якого було зареєстровано Першою Полтавською державною нотаріальною конторою Полтавської області 23 листопада 2012 року за №13288036, на підставі постанови б/н від 28 лютого 2002 року, виданої Бориспільською виконавчою службою Київської області. З відповіді на запит нотаріуса відділ виконавчої служби повідомив про те, що не можуть надати детальну інформацію про боржника, оскільки закінчився строк зберігання виконавчого провадження. Через неможливість ідентифікувати особу за числом, місяцем, роком народження, державний нотаріус відмовив їм у видачі свідоцтва про право на спадщину. Представник позивачок адвокат Якимчук Н.П. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги за обставин на їх обґрунтування. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, хоча про час і місце розгляду справи повідомлялась у встановленому законом порядку, проте направила до суду заяву, якою не заперечила проти задоволення позову та просила розглянути справу без її участі. Заслухавши пояснення представника позивачок, показання свідків та дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновків про наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] в м. Старокостянтинові Хмельницької області, що підтверджується даними свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 22 березня 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. У відповідності до змісту довідки відділу з питань реєстрації місця проживання виконавчого комітету Старокостянтинівської міської радою Хмельницької області про спільне проживання та/або ведення спільного господарства за № 7067 від 07 жовтня 2021 року [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] був з 28 жовтня 1997 року зареєстрований по [ADDRESS] , знятий з реєстрації в зв`язку із смертю [INFO] . В склад його сім`ї на день смерті входили: [PERSON] , 1954 року народження, [PERSON] , 1974 року народження. Факт перебування в шлюбі [PERSON] та [PERSON] підтверджується Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11 листопада 2021 року за №00033622948. Факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] як відповідно між дочкою та батьком вбачається з: свідоцтва про народження серія [NUMBER] , повторно виданого 08 травня 2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області; Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 11 листопада 2021 року за №00033622814, свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , повторно виданого 14 березня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області. Згідно положень ст. ст. 1216 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народженні після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Зі змісту копій матеріалів даної спадкової справи № 559/2013, заведеної Старокостянтинівською державною нотаріальною конторою Хмельницької області 16 серпня 2013 року вбачається, що позивачки є спадкоємцями за законом до майна померлого [INFO] [PERSON] . До спадкового майна після смерті [PERSON] увійшла ј частка квартири [ADDRESS] , що належала спадкодавцеві на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого 08 вересня 2004 року відділом приватизації Старокостянтинівської міської ради Хмельницької області За змістом відповідей Старокостянтинівської державної нотаріальної контори Хмельницької області від 01 лютого 2022 року за №№157/02-14, 158/02-14 позивачкам відмовлено в оформленні спадкових прав після смерті [PERSON] , оскільки згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, номер інформаційної довідки 284075961 від 11 листопада 2021 року було виявлено наявність арешту нерухомого майна на невизначене майно відносно особи, прізвище, ім`я та по батькові якої повністю співпадають з даними спадкодавця [PERSON] , а саме: [PERSON] , який проживав в [ADDRESS] , арешт на майно якого було зареєстровано Першою Полтавською державною нотаріальною конторою Полтавської області 23 листопада 2012 року за №13288036, на підставі постанови б/н від 28 лютого 2002 року, виданої Бориспільською виконавчою службою Київської області. У відповіді Бориспільського відділу державної виконавчої служби у Бориспільському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 24 січня 2022 року за №6743 зазначено, що згідно інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, затвердженої наказом Міністерства юстиції України 05 липня 1999 року №470/7 строк зберігання переданих до архіву завершених виконавчих проваджень становить три роки. Тому надати детальну інформацію відносно арешту, накладеного на підставі постанови б/н від 28 лютого 2002 року, виданої Бориспільською виконавчою службою та відносно [PERSON] , а саме число, місяць і рік народження неможливо. Таким чином у зв`язку із неможливістю ідентифікувати особу за числом, місяцем, роком народження та реєстраційним номером облікової картки платника податків, а також наявним обтяженням виключається видача свідоцтва про право на спадщину за законом. Відповідно до роз`ясень, даних в п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року, за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Статтею 41 Конституції України\~встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Право власності це право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Згідно із\~ст.319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд; власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до\~ст.321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Примусове відчуження об`єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою\~статті 353 ЦК України. Згідно \~ст.328 ЦК України\~право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Відповідно до ст. ч.1\~ст.391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно з підпунктом 4.15. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до положень підпункту 4.18. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, нотаріус отримує інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно шляхом безпосереднього доступу до нього. Згідно з підпунктом 4.17. пункту 4 глави 10 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, якщо на спадкове майно накладено арешт судовим чи слідчим органом, видача свідоцтва про право на спадщину затримується до зняття арешту. Відповідно до ч.1\~ст.60 Закону України «Про виконавче провадження»\~особа яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до\~ст.12 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~Державний реєстр прав містить відомості про зареєстровані речові права на нерухоме майно та їх обтяження, речові права на об`єкти незавершеного будівництва та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав, документи, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав. Згідно із\~ст. 24. Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у державній реєстрації прав та їх обтяжень може бути відмовлено у разі наявності зареєстрованих обтяжень речових прав на нерухоме майно. Згідно із ст.26, з п. 9\~ст.27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»\~у разі, якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру прав вносяться на підставі відповідного рішення суду, а державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно. Згідно із п. 2 постанови №5 від 3 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення (стаття 3 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606- XIV «Про виконавче провадження». Отже на теперішній час склалася ситуація, при якій позивачки не мають можливості отримати свідоцтво про право на спадщину за законом та здійснити державну реєстрацію цього свідоцтва у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, оскільки на підставі постанови б/н від 28 лютого 2002 року, виданої Бориспільською виконавчою службою Київської області Першою Полтавською державною нотаріальною конторою Полтавської області 23 листопада 2012 року було накладено обтяження за №13288036. Крім того, на час вчинення спірного обтяження не зазначались повні персональні дані боржника (дата народження, ІПН, адреса реєстрації, місце народження, тощо), а зазначалась лише адреса мешкання такої особи і заборона накладалась за місцем знаходження майна, належного боржникові. З матеріалів справи вбачається та не заперечувалось учасниками процесу, що вказаний\~\~арешт не пов`язаний із спадковим майном, оскільки він зазначений по суб`єкту, де ПІБ боржника [PERSON] , дата народження, місце народження, адреса реєстрації та ідентифікаційний код якої невідомі, але збігається із ПІБ спадкодавця [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] . Крім того, вбачається, що вказаний арешт було вчинено не по об`єкту (майну), він не накладений на заявлену ј частку спадкової квартири по [ADDRESS] . Право власності за спадкодавцем на дану власність зареєстровано в електронному Реєстрі прав власності на нерухоме майно 08 вересня 2004 року, номер запису 4202 в книзі 22 д, реєстраційний номер нерухомого майна 73513115 (витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно, видане Старокостянтинівським бюро технічної інвентаризації 08 вересня 2004 року за №4668180). Свідки [PERSON] , [PERSON] надали суду показання про те, що особисто знали спадкодавця [PERSON] , який за життя постійно проживав в м. Старокостянтинові Хмельницької області, про наявність будь-яких боргових зобов`язань, кредитів, судових спорів їм невідомо. В огляду на вказане, вбачається, що зняття арешту в позасудовому порядку є неможливим, а спадкові права позивачок порушуються наявністю такого запису в Єдиному реєстрі заборони відчуження об`єктів нерухомого майна. Відповідно до статтей\~3,\~8,\~9 Конституції України\~в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. У відповідності до п. п. 4.15, 4.18 Наказу Міністерства юстиції України «Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22 лютого 2012 року за № 282/20595. видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Крім того,\~п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7\~передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження. Відповідно до\~ст. 1216 ЦК України\~у разі спадкування права та обов`язки спадкодавця переходять до спадкоємців. Відповідно до ч. 1\~ст. 1218 ЦК України\~до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1\~ст. 321 ЦК України\~право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. З огляду на вказане, дослідивши всі надані суду письмові докази, оцінивши кожний окремо та у їх сукупності, суд приходить до висновку про доведеність позовних вимог, а відтак вони підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved