Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

09 грудня 2021 року позивач Департамент патрульної поліції звернулось до суду з позовом до [PERSON] , відповідно до якого просить стягнути майнову шкоду в розмірі 3 204,00 гривень. 30 грудня 2021 року Дніпровським районним судом м. Києва постановлено ухвалу про відкриття провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Положеннями ст.174 Цивільного процесуального кодексу України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до статтей 174, 178 Цивільного процесуального кодексу України відповідач не скористався своїм правом та не направив суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. На підставі ч.1 ст.280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Таким чином, розглянувши подані позивачем документи, з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд прийшов до висновку, що надані позивачем докази та повідомлені ним обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, є достатніми для прийняття рішення у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, як це передбачено ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України. Суд у порядку спрощеного позовного провадження без виклику у судове засідання сторін, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони грунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 23 Закону України «Про Національну поліцію», поліція відповідно до покладених на неї завдань здійснює своєчасне реагування на заяви та повідомлення про кримінальні, адміністративні правопорушення або події. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 35 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський може зупинити транспортні засоби у разі: якщо водій порушив Правила дорожнього руху України. У відповідності до вимог п.п. 2, 5 ч. 1 ст. 32 Закону України «Про Національну поліцію», поліцейський має право вимагати в особи пред`явлення нею документів, що посвідчують особу, та/або документів, що підтверджують відповідне право особи, у таких випадках: якщо існує достатньо підстав вважати, що особа вчинила або має намір вчинити правопорушення; якщо особа перебуває в місці вчинення правопорушення або дорожньо-транспортної пригоди, іншої надзвичайної події. Судом встановлено, що [PERSON] 08 січня 2019 року о 18 годині 27 хвилин, керуючи автомобілем марки «Daewoo Nubira», державний номерний знак [NUMBER] з ознаками алкогольного сп`яніння, не виконав вимогу поліцейського Демчишина П.М., пред`явити посвідчення водія, вийти з транспортного засобу, після повідомлення [PERSON] , що його затримано для складання адміністративних матеріалів відповідно до ст.261 КУпАП, [PERSON] хапав [PERSON] за одяг, чинив опір та вибив з рук службовий планшет Huawei A21061, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.185 КУпАП. Відповідно до ч. 1 ст. 185 КУпАП, злісна непокора законному розпорядженню або вимозі поліцейського при виконанні ним службових обов`язків, а також вчинення таких же дій щодо члена громадського формування з охорони громадського порядку і державного кордону або військовослужбовця у зв`язку з їх участю в охороні громадського порядку, тягне за собою накладення штрафу від восьми до п`ятнадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або громадські роботи на строк від сорока до шістдесяти годин, або виправні роботи на строк від одного до двох місяців з відрахуванням двадцяти процентів заробітку, або адміністративний арешт на строк до п`ятнадцяти діб. 06 лютого 2019 року Дніпровським районним судом міста Києва винесено постанову, якою визнано винним [PERSON] , [INFO] , у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.185 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 136 (сто тридцять шість) гривень, на користь держави. Відповідно до частини третьої ч. 4 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 14 січня 2019 року Старшим інспектором відділу зв`язку та телекомунікацій Управління патрульної поліції у м. Києві Департаменту патрульної поліції Ситником А.О. складено доповідну записку з проханням проведення службової перевірки на ім`я Начальника Управління патрульної поліції у місті Києві сержанту поліції Зозулі Ю.Г. , відповідно до якої міститься інформація, що у користування відділу зв`язку та телекомунікацій УПП у м. Києві ДПП перебуває планшетник ПК HUAWEI MediaPad T3 7 (BG2-U01) ІНВ. 1113708787/11, LIS-M 21061, IMEI 865543031643805. До відділу звернувся інспектор роти №3 батальйону № полку №2 (з обслуговування лівого берега) УПП у місті Києві ДПП лейтенант поліції Гога Е.В., та повідомив, що під час несення служби 08 січня 2019 року виявив пошкодження захисного скла та екрану планшету, яке виникло внаслідок затримання правопорушника (протокол про адміністративне затримання АЗ №111793) 07 лютого 2019 року Департаментом патрульної поліції Національної поліції України винесено наказ № 215 про призначення та проведення службового розслідування, яке доручено комісії у складі: голова комісії - сержант поліції Зозуля Ю.Г., начальник управління поліції у місті Києві Департаменту патрульної поліції; членів комісії: старший лейтенант поліції Євдокимов Д.А., заступник начальника управління- начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП; старший лейтенант поліції Олійник Я.В. , старший інспектор відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП. 08 лютого 2019 року за підписом Старшого інспектором відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Олійника Я.В., заступника начальника управління - начальник відділу моніторингу та аналітичного забезпечення УПП у м. Києві ДПП старшого лейтенанта поліції Євдокимова Д.А., начальника УПП у м. Києві ДПП сержанта поліції Зозуля Ю.Г. Висновок службового розслідування у зв`язку з фактом пошкодження планшетного ПК HUAWEI MediaPad T3 7 (BG2-U01) ІНВ. 1113708787/11, LIS-M 21061, IMEI 865543031643805, що мало місце 08 січня 2019 року, відповідно до якого, за наявними матеріалами службового розслідування встановлено, що 08 січня 2018 року за адресою: м. Київ, пр-т. Ватутіна, службовий планшетник ПК HUAWEI MediaPad T3 7 (BG2-U01) ІНВ. 1113708787/11, LIS-M 21061, IMEI 865543031643805, було пошкоджено під час припинення протиправних дій, які вчинив громадян [PERSON] , який чинив опір, не виконував законні вимоги працівників УПП у м. Києві ДПП. За результатами службового розслідування встановлено, що службовий планшетний ПК було пошкоджено з вини громадянина [PERSON] . Копію висновку направити до Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Департаменту патрульної поліції, Управління забезпечення діяльністю Департаменту патрульної поліції та до відділу правового забезпечення для виконання. 18 березня 2019 року Управлінням фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку ДПП опрацьовано висновок службового розслідування від 08 лютого 2019 року за фактом пошкодження планшетного ПК, та за даними бухгалтерського обліку ДПП первісна вартість планшетного персонального комп`ютера у комплекті: планшетний персональний HUAWEI MediaPad T3 7 (BG2-U01); автомобільний зарядний USB-пристрій Piko СС-312 з кабелем 3 шт.; автомобільне кріплення для планшетного персонального комп`ютера універсальне M09SM 1шт.;чохол для планшетного персонального комп`ютера 2 шт.; захисне скло на екран 2 шт.; IMEI 865543031643805, номенклатурний № 11130225755/11 (номенклатурний № 1113708787/11 змінено згідно листа МВС від 07 грудня 2017 року № 15/6-4529 «Про зміну інвентарних, (номенклатурних) номерів»), становить 6 408,00 гривень, нарахований знос 3 204,00 гривень. Відповідно до ст. 326 Цивільного кодексу України у державній власності є майно, у тому числі грошові кошти, яке належить державі Україна. Від імені та в інтересах держави Україна право власності здійснюють відповідно органи державної влади. Згідно з ст. 15 Цивільний кодекс України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 40 КУпАП, встановлено, якщо у результаті вчинення адміністративного правопорушення заподіяно майнову шкоду громадянинові, підприємству, установі або організації, то адміністративна комісія, виконавчий орган сільської, селищної, міської ради під час вирішення питання про накладення стягнення за адміністративне правопорушення має право одночасно вирішити питання про відшкодування винним майнової шкоди, якщо її сума не перевищує двох неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, а суддя районного, районного у місті, міського чи міськрайонного суду - незалежно від розміру шкоди, крім випадків, передбачених частиною другою цієї статті. Коли шкоду заподіяно неповнолітнім, який досяг шістнадцяти років і має самостійний заробіток, а сума шкоди не перевищує одного неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, суддя має право покласти на неповнолітнього відшкодування заподіяної шкоди або зобов`язати своєю працею усунути її. В інших випадках питання про відшкодування майнової шкоди, заподіяної адміністративним правопорушенням, вирішується в порядку цивільного судочинства. Усі правопорушення є шкідливим, оскільки об`єктом посягання виступають суспільні відносини. Воно завдає шкоди, оскільки вносить дезорганізацію в суспільні відносини, порушує їх нормальне здійснення, створює перешкоди для реалізації прав та законних інтересів фізичних та юридичних осіб. У цьому розумінні шкода є соціальною категорією. Шкода, яка завдається адміністративним правопорушенням, у соціально-правовому аспекті полягає в сукупності негативних наслідків, що є порушенням правопорядку, дезорганізацію суспільних відносин, а також водночас (хоча й не завжди) зменшення, знищення, будь-якого блага, цінності та суб`єктивного права. Чинним законодавством встановлено адміністративну відповідальність за широке коло адміністративних правопорушень, що пов`язані із завдаванням матеріальної шкоди державі, організаціям і громадянам. До них можна віднести правопорушення, передбачені статтями 51, 104, 110, 115, 132, 136, 148 КпАП України, ч. З ст. 111, ч. З ст. 114, ч. 1 ст. 119 КпАП України та інші. Багато з них належить до діянь із матеріальним складом. Це означає, що адміністративна відповідальність настає лише за наявності наслідків у вигляді матеріальної шкоди. Наприклад, адміністративна відповідальність за недодержання стандартів і технічних умов при транспортуванні, зберіганні і використанні (експлуатації) продукції (ст. 170 КпАП) настає за умови, якщо це спричинило зниження якості, псування або наднормативні втрати продукції. Однак багато адміністративних правопорушень, що належать до діянь з формальним складом, також дуже часто породжують наслідки матеріального характеру. Так, наприклад, розголошення відомостей про заходи безпеки щодо особи, взятої під захист (ст. 185м КпАП) може мати своїми наслідками вжиття нових заходів безпеки, що потребують відповідних витрат. Відшкодування шкоди, яка заподіяна адміністративним правопорушенням може здійснюватися в таких формах: 1) накладення обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду (ст. 40 КпАП); 2) повернення майна володільцеві (ст. 265 КпАП); 3) добровільне відшкодування збитків або усунення заподіяної шкоди (п. 2 ч. 1 ст. 34 КпАП); 4) у порядку цивільного судочинства (ч. 3 ст. 40 КпАП). Відшкодування майнової шкоди в порядку цивільного судочинства вирішується за правилами ст. 22 Цивільного кодексу України, відповідно до яких особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. До того ж збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Якщо особа, яка порушила право, одержала у зв`язку з цим доходи, то розмір упущеної вигоди, що має відшкодовуватися особі, право якої порушено, не може бути меншим від доходів, одержаних особою, яка порушила право. На вимогу особи, якій завдано шкоди, та відповідно до обставин справи майнова шкода може бути відшкодована і в інший спосіб, зокрема, шкода, завдана майну, може відшкодовуватися в натурі (передання речі того самого роду та тієї самої якості, полагодження пошкодженої речі тощо). За змістом ст. 22 Цивільний кодекс України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Також згідно з нормами даної статті збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права. Відповідно до ст. 1166 Цивільний кодекс України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Статтею 1192 Цивільний кодексу України визначено способи відшкодування шкоди, завданої майну потерпілого. З урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Застосування цивільно-правової відповідальності можливе лише при наявності передбачених законом умов. Їх сукупність утворює склад цивільного правопорушення, який є підставою цивільно-правової відповідальності. Склад цивільного правопорушення, визначений законом для настання відповідальності у формі відшкодування збитків, утворюють наступні елементи: суб`єкт, об`єкт, об`єктивна та суб`єктивна сторона. Суб`єктом є боржник; об`єктом - правовідносини по зобов`язаннях; об`єктивною стороною - наявність збитків у майновій сфері кредитора, протиправна поведінка у вигляді невиконання або неналежного виконання боржником свого зобов`язання, причинний зв`язок між протиправною поведінкою боржника і збитками; суб`єктивну сторону цивільного правопорушення складає вина, яка представляє собою психічне відношення особи до своєї протиправної поведінки і її наслідків. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає, тобто для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв`язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди. При цьому, саме на позивача покладено обов`язок доведення факту протиправної поведінки, розміру завданої шкоди та прямого причинного зв`язку між порушенням зобов`язання та шкодою. За таких обставин, суд вважає, що позивачем правомірно пред`явлені вимоги до відповідача з приводу відшкодування завданої майнової шкоди в загальному в розмірі 3 204,00 грн., внаслідок протиправної поведінки відповідача під час затримання працівниками поліції, про що зафіксовано в протоколі про адміністративне правопорушення від Серії ГП №284423 від 08 січня 2019 року, та слугувало підставою для притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності за ст. 185 КУпАП з накладенням адміністративного стягнення у виді штрафу у розмірі восьми неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 136,00 гривень. (постанова Дніпровського районного суду міста Києва від 06 лютого 2019 року по справі №755/1321/19) Відповідно до ч. 1, 2 ст. 4 Цивільного - процесуального кодексу України Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У випадках, встановлених законом, до суду можуть звертатися органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб або державних чи суспільних інтересах. Відповідно до ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.89 Цивільного процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що позов Департаменту патрульної поліції до [PERSON] про відшкодування завданої майнової шкоди, підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує стягнути [PERSON] на користь Департаменту патрульної поліції понесені судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн., які сплачено позивачем за подання позову до суду. Враховуючи викладене та

Outcome: approved