Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

В квітні 2021 р. [PERSON] звернувся до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] , третя особа: Перша Київська державна нотаріальна контора, в якому просив визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили, визнати свідоцтво про право на спадщину за законом від 17.09.2020 р. недійсним, скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 54102064 від 17.092020 р., визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . Позовні вимоги вмотивовані тим, що [INFO] помер батько позивача - [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на майно квартиру [ADDRESS] . 09.03.2021 р. позивач, дізнавшись про смерть батька, звернувся в Першу Київську державну нотаріальну контору з заявою про прийняття спадщини, але йому було відмовлено в зв`язку з пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини. Після чого, позивач дізнався про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом від 17.09.2020 р. на ім`я відповідача та реєстрації за нею права власності на квартиру [ADDRESS] . Позивач зазначає, що причинами для пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини стали необізнаність про смерть спадкодавця, наявність хвороби, перебування позивача на лікуванні, а також введення на території України карантину. Звертає також увагу, що нотаріус не повідомила його про відкриття спадщини. Крім цього, внаслідок видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину та реєстрації за нею права власності на спірну квартиру порушують права позивача, як спадкоємця першої черги Вказане стало підставою для звернення до суду. Представник відповідача подала відзив на позов, в якому заперечує щодо задоволення позову, зазначає, що позивачем обрано невірний спосіб захисту, на час видачі свідоцтва про право на спадщину права позивача порушені не були внаслідок пропуску ним шестимісячного строку на подання заяви про прийняття спадщини. Звертає увагу, що необізнаність позивача про смерть батька не є поважною причиною для визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Наявність хвороби у позивача, перебування його на лікуванні протягом 62 днів, обмежувальні заходи, пов`язані з поширенням коронавірусної хвороби, не свідчать про наявність непереборних та істотних труднощів в позивача на подання заяви про прийняття спадщини, яку він мав можливість, в тому числі, направити поштою. Крім цього, підстави для визнання недійсним свідоцтва про право спадщину не доведені. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав за викладених у позовній заяві обставин, просив його задовольнити. Представник відповідача заперечив щодо задоволення позову. Третя особа у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Розгляд справи відбувається в судовому засіданні. (ч 1 ст. 211 ЦК України). У відповідності до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Києва Осаулова А.А. від 22.04.2021 року відкрито провадження по цивільній справі в порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання, витребувано з Першої Київської державної нотаріальної контори копію спадкової справи №203/2020 до майна [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою суду від 25.11.2021 р. закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду по суті. Суд, дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши зібрані по справі докази, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно зі статтями 12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Судом встановлено, [INFO] помер [PERSON] , який був батькм позивача [PERSON] . З спадкової справи №203/2020 до майна [PERSON] вбачається, що 20.02.2020 р. з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулась його дружина [PERSON] . Відомості про наявність інших спадкоємців в даній заяві відсутні. 17.09.2020 р. [PERSON] звернулась до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом. 17.09.2020 р. [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] . Спадищина, на яку видано свідоцтво, складається з квартири [ADDRESS] . 09.03.2021 р. [PERSON] звернувся до Першої Київської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] . Згідно постанови державного нотаріуса Першої Київської державної нотаріальної контори від 09.03.2021 р. [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку квартири [ADDRESS] . після смерті [PERSON] через пропуск шестимісячного строку для подання заяви про прийняття спадщини. Тобто, [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] звернулась з заявою про прийняття спадщини 20.02.2020 р., отримала свідоцтво про право на спадщину за законом 17.09.2020 р., шестимісячний строк на прийняття спадщини закінчився 05.08.2020 р., а з заявою про прийняття спадщини [PERSON] звернувся 09.03.2021 р. Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначив про поважність причин пропуску строку на звернення із заявою про прийняття спадщини, оскільки він має захворювання, перебував на лікуванні та не знав про смерть спадкодавця. Крім цього, просить врахувати введення на території України карантину. Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. У постанові від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298св18) Верховний Суд зазначив, що поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо. Згідно характеристики начальник сектору превенції ВП №2 Солом`янського УП ГУНП України у м. Києві від 25.03.2021 р., довідки КНП «КМПНД №5» від 19.03.2021 р. [PERSON] з листопада 2006 р. перебуває під наглядом у лікаря-психіатра в КНП «КМПНД №5». Наявність в позивача захворювання підтверджується також виписними епікризами з медичної картки стаціонарного хворого. Судом встановлено, що позивач перебував на стаціонарному лікуванні в КНП «Клінічна лікарня «Психіатрія» з 16.04.2020 р. по 28.05.2020 р., з 02.08.2020 р. по 05.08.2020 р. Постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» (з подальшими змінами) з 12 березня 2020 року в Україні запроваджено карантин. Внаслідок карантинних обмежень обмежувалося пересування громадян та вводилися певні обмеження для осіб. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року № 1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. В зв`язку із запровадженням карантину, внаслідок чого було зупинено рух громадського транспорту, обмежено пересування громадян, обмежено прийом громадян державними нотаріальними конторами та приватними нотаріусами, що також вплинуло на пропуск позивачем шестимісячного строку звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті його баби. Необхідність дотримання карантинних обмежень і запобігання зараженню й поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), у тому числі створили позивачу перешкоди для своєчасного подання нотаріусу заяву про прийняття спадщини після смерті баби. Подібних висновків щодо впливу карантинних обмежень на своєчасне прийняття спадкоємцем спадщини дійшов Верховний Суд у постанові від 20 вересня 2021 року у справі № 206/3473/20 (провадження № 61-10735св21). Суд погоджується з посиланням сторони відповідача про те, що сама по собі необізнаність про смерті спадкодавця не може бути визнана поважною причиною для визначення додаткового строку на подання заяви про прийняття спадщини. Верховний Суд в постанові від 16.04.2021 р. у справі №480/1544/18 зазначив, що якщо у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то підстави для визнання додаткового строку відсутні. Між тим, досліджуючи наявність/відсутність перешкод у позивача на подання заяви про прийняття спадщини потрібно врахувати стан позивача здоров`я, наявність в нього захворювання, яке потребує лікуванню, перебування позивача на стаціонарному лікуванню, а також карантинні обмеження. Вказані обставини в сукупності свідчать про наявність в позивача об`єктних, непереборних та істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини після смерті батька [PERSON] . Судом також враховано, що відповідач в заяві про прийняття спадщини від 20.02.2020 р., не вказала про наявність спадкоємця першої черги - позивача, в зв`язку з чим останнього не було повідомлено про відкриття спадщини. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлого. Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно ст. 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. В постановах Верховного Суду від 14.11.2018 р. у справі №2-1316/2227/11, від 14.05.2018 р. у справі №296/10637/15-ц, від 23.09.2020 р. у справі №742/740/17 викладено правові висновки, відповідно до яких свідоцтво про право на спадину можу бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним, визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб, тощо. Внаслідок поновлення позивачу строку на подання заяви про прийняття спадщини, видачею відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом порушується право позивача на спадщину, що є підставою для визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] від 17.09.2020 року, що видане державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори у спадковій справі №203/2020 та зареєстровано в реєстрі за №11-145. Вимога про скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень є похідною від вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, яка підлягає задоволенню, а тому необхідно скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинене 17.09.2020 року нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Сердцевич О.В., індексний номер 54102064, про реєстрацію права власності в цілому на квартиру [ADDRESS] . При цьому, вказаний спосіб захисту відповідає вимогам закону та є ефективним у спірних правовідносинах. Щодо позовної вимоги про визнання за [PERSON] права власності на Ѕ частку квартири [ADDRESS] , то вказана вимога є передчасною, з огляду на обставини задоволення даного позову, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та зумовлена необхідністю вчинення подальших нотаріусом, в якій суд втручатись не вправі. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку про визначення [PERSON] додатковому строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [INFO] його батька - [PERSON] протягом трьох місяців з дня набрання рішенням законної сили, визнання недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] від 17.09.2020 року, що видане державним нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори у спадковій справі №203/2020 та зареєстровано в реєстрі за №11-145, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, вчинене 17.09.2020 року нотаріусом Першої Київської державної нотаріальної контори Сердцевич О.В., індексний номер 54102064, про реєстрацію права власності в цілому на квартиру [ADDRESS] , а тому позов підлягає частковому задоволенню. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача потрібно стягнути кошти судового збору в розмірі - 3178 грн. 00 коп. пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial