Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

1.Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] через свого представника адвоката Луєнка Ю.В. звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь 7 205,60 грн. заборгова\-ності по заробітній платі за грудень 2020 року, з виключенням сум відрахування на податки, 23 305, 85 грн. заборгованості по заробітній платі за період з 1 січня по 22 березня 2021 року, без виключення сум відрахування на податки, 8 814, 96 грн. заборгованості з компенсації за невикористані відпустки, без виключення сум відрахування на податки, 8 814, 96 грн. заборгованості по виплаті вихідної допомоги, без виключення сум відрахування на податки, 47 474, 90 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що позивачка була зві\-льнена з посади провідного методиста Борзнянського районного Будинку культури (далі Борзнянський РБК) 22.03.2021 у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників на підставі п. 1 ст. 40 КЗпП України. Централізована бухгалтерія сектору куль\-тури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації мала ви\-платити їй компенсацію за 26 календарних днів невикористаної що\-річної основної відпустки за період роботи з 21.02.2020 по 22.03.2021, 8 календарних днів додаткової відпустки за ненормований робочий день, 10 календарних днів невикористаної відпустки на дітей; вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст. 44 КЗпП України. Всупереч вимогам закону виплата всіх сум, що належать при звільненні, проведена не була. Не надано також довідки про заборгованість станом на 22.03.2021 року. Оскільки, внаслідок адміністративної реформи відбувся перехід майна, майнових прав та обов`язків Борзнянської райдержадміністрації до Ніжинської райдержадміністрації, крім того, відсутні докази дотримання порядку передачі Борзнянського РБК до комунальної власності Борзнянської міської ради, вважає, що належним відповідачем за даним позовом є Від\-діл культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області. З огляду на відсутність довідки про заборгованість перед позивачкою станом на 22.03.2021 року, розмір такої заборгованості стороною позивача визначений самостійно на підставі архівних копій особових рахунків (відомостей) щодо нара\-хування заробітної плати за 2020 рік, виписок з карткового рахунку позивача, на який здійснювалися виплати заробітної плати, та штатного розпису по Борзнянському РБК станом на 01.01.2021. Представник позивача позовні вимоги підтримав з вищевказаних підстав, вказавши, що позивачка була звільнена із займаної посади, проте, виплати, належні їй при звільненні, здійснені не були. З цього приводу вона зверталася до відповідача та третіх осіб. Однак, між ними виник спір, хто повинен виплачувати ці кошти у зв`язку з проведенням адмінреформи. Оскільки особові справи та бухгалтерська документація не були передані до трудового архіву, той факт, що [PERSON] працювала в період часу з 01.01.2021 року по 22.03.2021 року, підтверджується відомостями трудової книжки, наказом про звільнення, крім того, інформація про прогули чи неповний робочий день позивачки відсутня. З огляду на це, вважає, що період робочого часу та період перебування на посаді є тотожними. Також, вказав, що в прохальній частині позовної заяви помилково зазначена сума вихідної допомоги 8814, 96 грн., в той час як необхідно 8416,00, що підтверджується відповідними розрахунками. Відповідач надав відзив на позов, а його представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечує, що вони, як правонаступники Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, повинні виплатити заборговану заробітну плату за грудень 2020 року. Вказує, що позивачкою не надано достатніх доказів її трудової діяльності протягом січня-березня 2021 року, крім того, за вказаний період згідно норм бюджетного законодавства належним відповідачем за позовом має бути Борзнянська міська рада, на території якої знаходиться будинок культури. Представник третьої особи Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області в судовому засіданні позов не визнала й пояснила, що позивачка не перебувала з ними у трудових відносинах, Сектор лише здійснював централізоване фінансування, в тому числі й оплату праці робітників районного будинку культури, засновником якого була Борзнянська районна рада, правонаступником якої в ході децентралізації влади стала Ніжинська районна рада, а розпорядником бюджетних коштів - Ніжинська райдержадміністрація, яка і буде належним відповідачем за вказаним позовом. Зазначає, що табелі обліку робочого часу працівників районного будинку культури складалися керівництвом даного закладу, передавались до централізованої бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, яким проводилось нараховування й виплата заробітної плати. Однак, нарахована за грудень 2020 року зарплата не була виплачена за відсутністю коштів, а за період січня-березня 2021 року зарплата працівникам закладів культури та бібліотечної системи офіційно не нараховувалась із-за неузгодженості процедури вивільнення працівників при проведенні реорганізації бюджетних установ ліквідовуваного Борзнянського району. Третя особа Борзнянська міська рада пояснень щодо позову або відзиву не подала. Представник третьої особи не заперечував проти задоволення позовних вимог [PERSON] , вважав, що саме відповідач повинен відповідати за вказаним позовом. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 03.09.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 28.09.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від Ніжинської райдержадміністрації Чернігівської області. Ухвалою суду від 22.10.2021 року задоволено клопотання представника позивача про витребування доказів від голови комісії з припинення Борзнянської райдержадміністрації Чернігівської області Ковтуна Г.К. Ухвалою суду від 08.11.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи У судовому засіданні встановлено, що в період з 01.01.2018 року по 22.03.2021 року позивачка працювала на посаді провідного методиста Борзнянського районного будинку культури (далі Борзнянський РБК). (а.с. 30-31). Наказом в.о. директора Борзнянського РБК С. Морміль №01-05/05-к від 19.03.2021р. вона була звільнена з посади з 22.03.2021р. у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України); централізованій бухгалтерії сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА наказано виплатити [PERSON] компенсацію за 26 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки за період роботи з 21.02.2020 р. по 22.03.2021 р.; за 8 календарних днів додаткової відпустки за ненормований робочий день; за 10 календарних днів невикористаної відпустки на дітей; вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України. (а.с. 29). Згідно довідки про заборгованість від 05.02.2021 року, за період з 01.12.2020 року по 31.01.2021 року загальна сума доходу позивачки складає 17479, 63 грн; сума належна до оплати 13980,48 грн. (за грудень 2020 року 7205,60 грн., за січень 2021 року 6774,88 грн. (а.с. 34). Згідно архівної копії особового рахунку позивачки за 2020 рік, розмір її посадового окладу становив в грудні 2020 року 6494,29 грн; нарахована заробітна складала 9063,63 грн., за вирахуванням обов`язкових податків, зборів та інших платежів сума до видачі 7205,59 грн. (а.с 32-33). Згідно копії штатного розпису Борзнянського РБК станом на 01.01.2021 року посадовий оклад провідного методиста становив 5260,00 грн.( а.с. 35). Відповідачем не оспорюється факт невиплати заробітної плати [PERSON] за період з січня 2020 року по березень 2021 року та відсутності відомостей про нараховану заробітну плату за вказаний період. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.\~ Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116\~цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.115 КК України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.\~Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. За змістом положень ст.3-1, 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.\~Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, окрім випадків невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~В разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини влас\-ника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір під\-приємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповно\-важений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в то\-му разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на ко\-ристь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Ураховуючи, що позивачці не надано довідки про заборгованість, яка утворилася із невиплаченої заробітної плати, компенсації за невикористані відпустки та вихідної допо\-моги станом на 22.03.2021, суд погоджується з розміром заборгованості, визначеним стороною позивача самостійно на підставі архівних копій особових рахунків (відомостей) щодо нарахування заробітної плати за 2020 рік, штатного розпису по Борзнянському РБК станом на 01.01.2021 та довідки про заборгованість за період з 01.12.2020 року по 31.01.2021 року. Розрахунок проведено у відповідності до вимог чинного законодавства. Сума боргу не оспорювалась відповідачем. Крім того, виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у\~ст. 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне обмежитись розміром заявлених позивачем вимог у частині стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, про який просить сторона позивача, а саме за період з 23.03.2021 по 01.09.2021 року. При цьому, суд вважає, що відсутність проведення бухгалтерією відповідних офіційних нарахувань заробітної плати [PERSON] за січень-березень 2021 року з огляду на належне виконання нею своїх посадових обов`язків, в силу приписів ст.43 Конституції України та вищенаведених норм трудового законодавства, не може бути підставою для обмеження права позивачки на своєчасне одержання винагороди за працю. Посилання представника Відповідача на недостатність доказів, підтверджуючих факт виконання [PERSON] своїх посадових обов`язків у спірний період (січень-березень 2021 року), не заслуговують на увагу, оскільки відсутність у роботодавця табелів обліку робочого часу не може ставитися у провину працівнику, так як ведення та зберігання цих первинних документів первинного обліку не залежить від волі чи дій найманого працівника, а є безпосереднім обов`язком самого роботодавця; у даних правовідносинах працівник є менш захищеною стороною, а тому підлягає особливому правовому захисту, що відповідає основним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Зміст записів у трудовій книжці позивачки та наказу про її звільнення щодо підстав припинення трудового договору вказують на належне виконання позивачкою своїх трудових обов`язків до часу звільнення. Всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України доказів протилежного відповідач суду не надав. Щодо заперечень відповідача, що саме вони повинні відповідати за вказаним позовом, слід зазначити наступне. Відповідно до ч.4 ст.91 ЦК України цивільна правоздатність юридичної особи виникає з моменту її створення і припиняється з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. За змістом положень ч.1, 5 ст.104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації; у разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників. Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення. Верховний Суд у постанові від 11 жовтня 2019 року в справі №812/1408/16 сформулював висновок, відповідно до якого публічне правонаступництво органів державної влади є окремим, особливим видом правонаступництва; під таким терміном розуміється перехід в установлених законом випадках прав та обов`язків одного суб`єкта права іншому. При цьому обов`язок по відновленню порушених прав особи покладається на орган, компетентний відновити такі права. Такий підхід щодо переходу до правонаступника обов`язку відновити порушене право відповідає принципу верховенства права, оскільки метою правосуддя є ефективне поновлення порушених прав, свобод і законних інтересів. У спорах, які виникають з публічних правовідносин, де оскаржуються рішення (дії, бездіяльність) державного органу, пов`язані зі здійсненням функції від імені держави, стороною є сама держава в особі того чи іншого уповноваженого органу. Функції держави, які реалізовувались ліквідованим органом, не можуть бути припинені і підлягають передачі іншим державним органам, за виключенням того випадку, коли держава відмовляється від таких функцій взагалі. Отже, правонаступництво в сфері управлінської діяльності органів державної влади (публічне правонаступництво) передбачає повне або часткове передання (набуття) адміністративної компетенції одного суб`єкта владних повноважень (суб`єкта публічної адміністрації) до іншого або внаслідок припинення первісного суб`єкта, або внаслідок повного чи часткового припинення його адміністративної компетенції. У такому разі також відбувається вибуття суб`єкта владних повноважень із публічних правовідносин, а його правонаступником є той суб`єкт владних повноважень, якому передані функції, що охоплюють зміст повноважень для вчинення дій, необхідних, зокрема для відновлення прав стягувача на виконання судового рішення. Отже, коли відбувається публічне правонаступництво, вирішальним є встановлення факту переходу повністю чи частково функцій (адміністративної компетенції) від одного суб`єкта владних повноважень до іншого, а не факту державної реєстрації припинення вибувшого з публічних правовідносин суб`єкта владних повноважень як юридичної особи. Аналогічні висновки викладені у постановах Верховного Суду від 13.03.2019 по справі №524/4478/17, від 20.02.2019р. по справі №826/16659/15, від 10.09.2020р. по справі №420/5772/18. Відповідно до пп.25 п.1 постанови Верховної Ради України від 17.07.2020р. №807-ІХ «Про утворення та ліквідацію районів» у Чернігівській області утворено, зокрема, Ніжинський район (з адміністративним центром у місті Ніжин) у складі територій Батуринської міської, Бахмацької міської, Бобровицької міської, Борзнянської міської, Вертіївської сільської, Височанської сільської, Дмитрівської селищної, Комарівської сільської, Крутівської сільської, Лосинівської селищної, Макіївської сільської, Мринської сільської, Ніжинської міської, Новобасанської сільської, Носівської міської, Плисківської сільської, Талалаївської сільської територіальних громад, затверджених Кабінетом Міністрів України. Ліквідовано у Чернігівській області: Бахмацький, Бобровицький, Борзнянський, Варвинський, Городнянський, Ічнянський, Козелецький, Коропський, Корюківський, Куликівський, Менський, Ніжинський, Новгород-Сіверський, Носівський, Прилуцький, Ріпкинський, Семенівський, Сновський, Сосницький, Срібнянський, Талалаївський, Чернігівський райони (пп.25 п.3 вказаної постанови). Згідно Переліку районних державних адміністрацій, що реорганізуються шляхом приєднання до районних державних адміністрацій, розташованих в адміністративних центрах районів, утворених постановою Верховної Ради України від 17.07.2020р. №807-ІХ, затвердженого розпорядженням Кабінету Міністрів України від 16.12.2020р. №1635-р «Про реорганізацію та утворення районних державних адміністрацій», Борзнянська РДА реорганізується шляхом приєднання до Ніжинської РДА. Постановою Кабінету Міністрів України від 16.12.2020 р. №1321 затверджено Порядок здійснення заходів щодо утворення та реорганізації районних державних адміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків районних державних адміністрацій, що припиняються (далі - Порядок), яким визначено механізм здійснення заходів, пов`язаних з утворенням або реорганізацією райдержадміністрацій, а також правонаступництва щодо майна, прав та обов`язків райдержадміністрацій, що припиняються, у зв`язку із зміною адміністративно-територіального устрою України. Дія цього Порядку поширюється на райдержадміністрації, які у зв`язку з прийняттям постанови Верховної Ради України від 17.07.2020 р. №807-ІХ підлягають утворенню та/або реорганізації. Пунктами 7, 10 Порядку передбачено, що перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) райдержадміністрацій, що припиняються, до райдержадміністрацій новоутворених районів здійснюється: - у разі існування райдержадміністрації в адміністративному центрі новоутвореного району та приєднання до неї райдержадміністрацій, що припиняються, ліквідованих районів - з моменту утворення комісії з реорганізації райдержадміністрації, що припиняється (далі - комісія з реорганізації); - у разі утворення на території новоутвореного району райдержадміністрації, в адміністративному центрі якого була відсутня така райдержадміністрація, - з моменту державної реєстрації райдержадміністрації як юридичної особи публічного права та утворення комісії з реорганізації. Райдержадміністрація, розташована в ліквідованому районі, продовжує здійснювати свої повноваження до моменту виникнення відповідного правонаступництва, передбаченого пунктами 7 і 8 цього Порядку. Пунктом 11 Порядку також визначено, що райдержадміністрації, що припиняються, до складу яких входять структурні підрозділи із статусом юридичної особи публічного права, після набрання чинності актом Кабінету Міністрів України про реорганізацію відповідної райдержадміністрації, а у разі створення райдержадміністрації на території новоутвореного району після державної реєстрації створення райдержадміністрацій, видають акт про реорганізацію структурних підрозділів райдержадміністрації, які мають статус юридичної особи публічного права. У акті про реорганізацію визначається її спосіб, з реорганізації, строк її завершення та інші необхідні умови. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в судовому засіданні, розпорядженням голови Борзнянської РДА від 12.01.2021р №1 «Про реорганізацію сектору культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської» зобов`язано припинити в порядку реорганізації юридичну особу - сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА шляхом приєднання до відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА Чернігівської області. Утворено комісію з припинення юридичної особи - сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА. На голову комісії покладено обов`язок вжити заходів щодо припинення юридичної особи у строк до 12 березня 2021 року. (а.с. 41-43). Розпорядженням голови Ніжинської РДА від 16.03.2021р №81 «Про затвердження передавального акту» було затверджено передавальний акт сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА та зобов`язано голову комісії з реорганізації юридичної особи шляхом приєднання забезпечити здійснення державної реєстрації припинення сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА. (а.с. 87-90). За інформацією із відкритих джерел, з 14.01.2021р. Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області перебуває в стані припинення згідно рішення засновників (учасників) юридичної особи або уповноваженого ним органу щодо припинення юридичної особи в результаті її реорганізації. Зважаючи на те, що розпорядженням голови Борзнянської РДА від 12.01.2021р №1 утворено комісію з припинення юридичної особи - Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, то саме з цієї дати відбувся перехід повноважень, прав та обов`язків (публічно-владне правонаступництво) Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА до Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА, в зв`язку з чим Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської РДА втратив повноваження державного органу. При цьому, факт перебування до цього часу Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА у стані припинення, невжиття комісією з реорганізації належних заходів щодо припинення юридичної особи, нездійснення реєстрації такого припинення та невнесення відповідного запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань (ліквідації) юридичної особи не є вирішальним. Враховуючи, що заробітна плата [PERSON] нараховувалася та виплачувалася Сектором культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, правонаступником якого став Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської РДА, то останній повинен нести відповідальність по виплаті заборгованої заробітної плати за весь спірний період. Крім того, отриманий в порядку правонаступництва борг за грудень 2020 року представником відповідача не заперечується. Посилання Відповідача на необхідність, в силу положень Бюджетного кодексу України, покладення обов`язку з виплати Позивачці заборгованості по заробітній платі за січень-березень 2021 року на Борзнянську міську раду є необгрунтовани, оскільки [PERSON] у трудових відносинах з Борзнянською міською радою не перебувала, даний відповідач не є засновником (власником) чи уповноваженим ним органом стосовно Борзнянського РБК, а тому не може нести відповідальність за прорахунки в діяльності інших суб`єктів владних повноважень (державних органів), допущені в процесі проведення реорганізації районної державної адміністрації та її структурних підрозділів зі статусом юридичних осіб публічного права. Ураховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню в повному обсязі позовних вимог. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 908,00 грн. витрат по сплаті судового збору. Крім того, при подачі позовної заяви позивачка мала пільги по сплаті судового збору (п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір»), а тому з Відповідача на користь держави слід стягнути 908,00 грн. судового збору. Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також, вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Витрати [PERSON] , понесені на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 4500 грн., підлягають стягненню на її користь з відповідача оскільки, підтверджені належними та допустимими доказами, а саме: договором про надання правничої допомоги №21/06/11 від 04.06.2021 року, додатковою угодою №1 про погодження розміру гонорару від 04.06.2021, актом про надану правничу допомогу №1 від 20.08.2021 року, додатком до якого є Детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, квитанцією до прибуткового касового ордеру №21/06/11 1 від 04.06.2021 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved