Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

В січні 2022 року представник ТОВ «Кредитсервіс» звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до відповідача про стягнення заборгованості за кредитним договором № 210218-001 від 18.02.2021 року у розмірі 41 537,50 грн., понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2 270,00 грн. Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 08.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином, причини не явки суду не повідомив. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у відповідності до вимог ст. 128 ЦПК України, у встановлений судом строк відзиву на позов не надав. У зв`язку з неявкою відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, в порядку статті 280 ЦПК України, зі згоди представника позивача, суд вважає можливим провести розгляд справи у відсутності відповідача та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 223 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України разі у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за кредитним договором, підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що між позичальником, [PERSON] та ТОВ «Кредитсервіс» 18.02.2021 року був укладений Кредитний договір № 210218-001, за умовами якого Позивач надав Позичальнику (відповідачу) кредит у розмірі 25 000,00 грн. зі сплатою 97,5,0% річних. Позивач належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, надавши Позичальнику кредитні кошти на загальну суму 25 000,00 грн. Отримання відповідачем грошових коштів за кредитним договором підтверджується платіжним дорученням № 376 від 18.02.2021. За період користування кредитними коштами, Позичальником здійснені часткові платежі на погашення основної суми кредиту, проте, заборгованість Позичальника за Кредитним договором в повному обсязі не погашена. Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів, сплаті процентів за користування кредитом та пені за порушення умов Кредитного договору, що підлягає стягненню з Позичальника станом на 12.01.2022 року, відповідно до розрахунку заборгованості, становить 41 537,50 грн. з яких: -заборгованість за кредитом (за тілом кредиту) - 23 375,00 грн; -заборгованість за нарахованими відсотками згідно Кредитного Договору (з моменту відступлення права вимоги по дату виготовлення розрахунку заборгованості) - 18 162,50 грн. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. (ч.1ст. 612 ЦК льного кодексу України. Згідно зі ст.ст.610, 611 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки. Згідно ч.2 ст.1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишалася, та сплати процентів, належних за договором. Відповідно до вимог ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Враховуючи викладене судом встановлено, що у Відповідача утворилась заборгованість перед Позивачем за кредитним договором, що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд доходить висновку, що позивачем, на виконання вимогст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги та підлягають повному задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України суд присуджує до стягнення з Відповідача на користь Позивача судові витрати по сплаті судового збору в сумі 2 270,00 грн. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved