Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Рух справи 11.08.2020 до Солом`янського районного суду міста Києва надійшла вказана позовна заява, за підписом представника позивача - адвоката Шмагаревської Г.О. (діє на підставі ордеру), в якій позивач просить: - визнати [PERSON] , [INFO] , батьком дитини [PERSON] /далі - [PERSON] /, [INFO] ; - виключити відомості про [PERSON] , як батька дитини у актовому записі № 2968 від 14.12.2006 про народження [PERSON] ( [INFO] ), складеного Відділом 14.12.2006; - внести зміни до актового запису № 2968 від 14.12.2006 про народження [PERSON] ( [INFO] ), зазначивши в графі батько « [PERSON] , [INFO] , громадянин України», змінивши при цьому прізвище дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » , по-батькові з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.08.2020 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Жовноватюк В.С. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 25.08.2020 вказану позовну заяву прийнято до провадження, розгляд справи вирішено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Розпорядженням в.о. керівника апарату Солом`янського районного суду міста Києва № 102 від 03.02.2021 у зв`язку з перебуванням головуючого судді Жовноватюк В.С. у відпустці у зв`язку з вагітністю та пологами, призначено повторний автоматизований розподіл судової справи. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.02.2021 для розгляду зазначеної позовної заяви визначено суддю Зуєвич Л.Л. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 03.03.2021 вказану позовну заяву прийнято до провадження новим складом суду, підготовче засідання призначено на 05.04.2021. У зв`язку з карантинними обмеженнями з 05.04.2021 розгляд справи було перенесено на 12.07.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 12.07.2021 підготовче засідання у справі було відкладено на 16.11.2021. Ухвалою Солом`янського районного суду міста Києва від 16.11.2021 було закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті у судовому засіданні на 17.02.2022. 17.02.2022 розгляд справи було перенесено на 30.06.2022. У судове засідання, призначене на 30.06.2022 з`явився позивач, який наполягав на задоволенні позовних вимог. Інші учасники провадження у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили. Обґрунтування позову Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 28.03.2006 було розірвано шлюб між відповідачем та відповідачкою. Вказує, що [INFO] у відповідачки народився син - [PERSON] , в свідоцтві про народження якого, батьком вказаний колишній чоловік - [PERSON] . Зазначає, що в період 2005-2006 між позивачем та відповідачкою виникли почуття і вони перебували в близьких стосунках, однак в силу життєвих обставин, лише в 2010 зареєстрували між собою шлюб та стали проживати разом з сином [PERSON] однією родиною. Зі слів позивача, в серпні 2019 року в Медико-генетичному центрі «Мама-Папа» було проведено генотипоскопічне дослідження, за результатами якого, біологічне батьківство позивача відносно [PERSON] не виключається, апостеріорна ймовірність батьківства позивача складає 99,99 %. У зв`язку з такими обставинами просить задовольнити позовні вимоги, зазначаючи що таке рішення буде максимально відповідати інтересам дитини, яка сприймає позивача своїм батьком. При цьому, зі слів позивача, відповідач, який хоч і записаний як батько дитини, фактично ним не є, участі у вихованні, піклуванні чи розвитку дитини ніколи не приймав. Щодо правової позиції відповідача Станом на день винесення рішення відзив на позовну заяву не надійшов. З довідки про реєстрацію місця проживання особи відповідача ( [PERSON] ) від 29.10.2021, наданої на запит суду відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Солом`янської РДА вбачається, що місце проживання [PERSON] зареєстроване за адресою [ADDRESS] . Суд направляв копії ухвали про відкриття провадження та позовної заяви з доданими до неї матеріалами на адресу зареєстрованого місця проживання відповідача ( [PERSON] ), проте лист повернувся у зв`язку з відсутністю адресата за вказаною адресою. Разом з тим, в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення 24.06.2022 відповідачу ( [PERSON] ) поштового відправлення - повістки про виклик до суду на 30.06.2022. Додатково, вживаючи всіх залежних від суду заходів задля повідомлення відповідача, 28.10.2021, 24.01.2022, 03.06.2022 суд робив оголошення для відповідача про розгляд даної справи на офіційному сайті судової влади. Оцінюючи можливість розгляду справи за таких обставин, суд виходить з того, що відповідно до ст. 55 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод людини (далі - Конвенція) держава має позитивні зобов`язання перед людиною забезпечувати розгляд справи у розумний строк. Особа, яка звертається до суду, має законні очікування, що справу буде розглянуто. Поведінка відповідача не може стати на заваді обов`язку суду розглянути справу. Однак з гарантій ст. 6 Конвенції випливає як право позивача на розгляд справи у розумний строк, так і право відповідача знати про судове провадження проти нього. Зважаючи на те, що відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи (в т.ч. шляхом оголошення через сайт судової влади), суд вважає, що гарантії ст. 6 Конвенції щодо відповідача дотримано і справу може бути розглянуто по суті. Будь-яких заяв від відповідача не надходило, у зв`язку з чим суд позбавлений можливості встановити його правову позицію щодо предмета спору. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставин справи, встановлені судом Дослідивши матеріали справи, повно і всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши докази на підтвердження таких обставин в їх сукупності, суд встановив наступне. 28.03.2006, між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] від 28.03.2006 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 13). [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.2006 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві (а.с. 14). У вказаному свідоцтві про народження батьками [PERSON] вказано [PERSON] та [PERSON] . 08.05.2010 між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 08.05.2010 (а.с. 20) виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві. За змістом висновку генотипоскопічного дослідження від 05.08.2019 (а.с. 23-30) вбачається, що на дослідження надано зразки букального епітелію передбачуваного батька - [PERSON] та дитини - [PERSON] . За результатами дослідження встановлено, що біологічне батьківство учасника [PERSON] , [INFO] відносно учасника - [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99,999999%. Доводів та доказів на спростування викладеного відповідачами не надано. Мотиви, з яких виходить суд при розгляді цієї справи та застосовані ним норми права Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст.ст. 15, 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно статті 5 Сімейного кодексу України (далі - СК України) держава охороняє сім`ю, дитинство, материнство, батьківство, створює умови для зміцнення сім`ї. Держава створює людині умови для материнства та батьківства, забезпечує охорону прав матері та батька, матеріально і морально заохочує і підтримує материнство та батьківство. Держава забезпечує пріоритет сімейного виховання дитини. Згідно з статтею 121 СК України права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, відповідно до частини першої статті 122 СК України, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі Свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини. Зі змісту свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 14.12.2006 виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві вбачається, що батьком дитини - [PERSON] є [PERSON] . Згідно з частиною першою статі 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Визнання батьківства за рішенням суду передбачено статтею 128 СК України. За відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. При розгляді справ щодо батьківства, спір про визнання батьківства за рішенням суду, розглядається як засіб захисту прав дитини, тобто міра, спрямована на відновлення, визнання порушених або оспорених прав дитини. Визначення батьківства дитини є підставою виникнення батьківських обов`язків, зокрема обов`язку з утримання дитини. Відповідно до частини другої, пункту 2 частини третьої статі 128 СК України підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. У рішенні Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) на підставі його практики вказав, що в подібних справах має враховуватися справедливий баланс між відповідними конкуруючими інтересами. Усі рішення щодо найкращих інтересів дитини повинні мати надзвичайне значення (§ 23 рішення). ЄСПЛ звернув увагу, що стосовно спорів про батьківство, ініційованих ймовірними біологічними батьками, незважаючи на надану національним органам влади свободу розсуду в цій сфері, біологічний батько не повинен повністю виключатись з життя своєї дитини, якщо тільки цього не вимагають відповідні причини щодо захисту найкращих інтересів дитини (рішення від 22 березня 2012 року у справі «Каутзор проти Німеччини» ("Kautzor v. Germany"), та від 22 березня 2012 року у справі «Аренс проти Німеччини» ("Ahrens v. Germany")). Передумовою звернення до суду в таких справах є наявність кровного споріднення між особою, яка вважає себе батьком, і дитиною. Для з`ясування факту батьківства необхідним є застосування спеціальних знань, зокрема призначення судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи. ЄСПЛ, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт батьківства» (рішення від 07.05.2009 у справі Калачова проти Російської Федерації). Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Таким чином, висновок судово-біологічної (судово-генетичної) експертизи має важливе значення в процесі дослідження факту батьківства. Проте його необхідно оцінювати з урахуванням положень частин другої, третьої статті 89 ЦПК України, згідно з якими жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до статті 110 ЦПК України висновок експерта для суду не має заздалегідь встановленої сили і оцінюється судом разом із іншими доказами за правилами, встановленими статтею 89 цього Кодексу. Відхилення судом висновку експерта повинно бути мотивоване в судовому рішенні. Зі змісту висновку генотипоскопічного дослідження від 05.08.2019 вбачається, що біологічне батьківство учасника [PERSON] , [INFO] відносно учасника - [PERSON] , [INFO] , в рамках проведеного дослідження, не виключається. Ймовірність того, що отриманий результат не є наслідком випадкового індивідуалізуючи ознак неродинних осіб, складає 99,999999%. У постанові Верховного Суду від 16.05.2018 у справі № 591/6441/14-ц зазначено, що СК України не визначає будь-яких особливостей щодо предмету доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved