Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Адвокат Поштак Юстина Степанівна, яка діє від імені та в інтересах [PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про визнання нерухомого майна спільною сумісною власністю, скасування державної реєстрації права власності та визнання права власності на 1/2 частину нерухомого майна. Позовні вимоги мотивує тим, що з відповідачем, [PERSON] позивачка проживала у зареєстрованому шлюбі з 28 жовтня 1995 року, який згідно рішення Рахівського районного суду Закарпатської області від 13.03.2020 між ними розірвано. При реєстрації розірвання шлюбу питання щодо розподілу рухомого та нерухомого майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, чи питання щодо визначення порядку користування таким майном, перед судом не ставилося і останнім не розглядалося. На даний час виникла потреба в розподілі цього майна, оскільки зважаючи на деякі об`єктивні обставини, що склалися на сьогоднішній час, розв`язання цього питання можливе лише в судовому порядку, шляхом постановлення відповідного судового рішення. Предметом розподілу є нерухоме майно набуте сторонами за час спільного проживання в шлюбі, яке є спільним сумісним майном, як майном подружжя, яке не є майном, що було особистою приватною власністю дружини/чоловіка та яке складається з житлового будинку [ADDRESS] . На підставі наведеного, просила визнати житловий будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] . Скасувати реєстрацію права власності на 1/2 частину житлового будинку [ADDRESS] за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна 1856768521236, за номером запису про право власності 32092159, який внесено на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) за індексним номером: 47453786 від 21.06.2019 та зареєстровано в цілій частині за [PERSON] . Ухвалою судді Рахівського районного суду Закарпатської області, Марусяк М.О. від 22.10.2020 відкрито провадження у справі. Вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, для подання відзиву на позовну заяву. Залучено до участі у справі Сектор з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Рахівської районної державної адміністрації, як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору. 26.11.2020, відповідачем подано відзив на позовну заяву. У відзиві, відповідач [PERSON] зазначив, що доводи позивача грунтуються виключно на припущеннях, є голослівними та спроостовуються наступним. Звертає увагу суду, що ним зареєстровано право власності на садовий будинок [ADDRESS] . Натомість предметом судового розгляду являється нерухоме майно - житловий будинок [ADDRESS] , житловий будинок та садовий будинок є різними будинками. Крім цього, позивач не зверталася до нього з приводу розподілу майна, тобто досудового врегулювання спору. Крім того, в матеріалах справи взагалі відсутні докази щодо майна, яке набуте подружжям за час шлюбу. Вважає, що [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Поштак Ю.С., не довела жодної з обставин, на які вона посилається в позові, а навпаки, докази по справі свідчать про безпідставність та надуманість претензій на предмет спору. На підставі наведеного, просив у задоволенні позовних вимог Поштак Юстини Степанівни , яка діє в інтересах [PERSON] - відмовити у повному обсязі. Ухвалою суду від 01.06.2021 підготовче провадження у справі закрито. Призначено справу до судового розгляду по суті на 02 серпня 2021 року. Ухвалою суду від 02.08.2021 залучено до участі у розгляді справи, Центр надання адміністративних послуг Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, як правонаступника третьої особи без самостійних вимог на предмет спору, Сектору з питань надання адміністративних послуг та державної реєстрації Рахівської районної державної адміністрації. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Представник позивача, адвокат Поштак Ю.С. 15.11.2021 подала через канцелярію суду заяву в якій уточнила позовні вимоги. Просила винести рішення, яким визнати садовий будинок [ADDRESS] спільною сумісною власністю подружжя [PERSON] та [PERSON] та скасувати реєстрацію права власності на 1/2 частину вказаного садового будинку. Крім того, просила розглянути справу без її участі та без участі позивачки. Відповідач, [PERSON] в судові засідання жодного разу не з`являвся. Про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що стверджується роздруківкою з трекінгу відправлень Укрпошти. Причину неявки суду не повідомив. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача до суду не надходило. Представник, третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору, Центру надання адміністративних послуг Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, у судове засідання повторно не з`явився. Про день, час та місце розгляду справи повідомлися належним чином, що стверджується роздруківкою з трекінгу відправлень Укрпошти. Причину неявки суду не повідомили. Заяв та клопотань про відкладення розгляду справи від третьої особи до суду не надходило. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не проводилось. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, взявши до уваги відзив на позов, повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, приходить до наступного висновку. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно із ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю. Відтак суд повинен установити, чи були порушені (чи існує можливість порушення), не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Судом встановлено, що сторони, [PERSON] та [PERSON] проживали у зареєстрованому шлюбі, укладеному 28 жовтня 1995 року, у виконавчому комітеті Ясінянської селищної ради Рахівського району Закарпатської області, за актовим записом за №46. Від шлюбу народилося двоє дітей: дочка [PERSON] , [INFO] , яка є повнолітньою та син [PERSON] , [INFO] . Рішенням Рахівського районного суду Закарпатської області по справі №305/122/20 від 13 березня 2020 року, шлюб між сторонами, [PERSON] та [PERSON] розірвано. Рішення набуло законної сили 14 квітня 2020 року. Позивачка, [PERSON] , ініціюючи позов до суду, зазначає, щовона не має можливості розпоряджатися спільно нажитим майном подружжя, оскільки відповідач [PERSON] , зареєстрував за собою в цілій частині право власності на спірний садовий будинок. Об`єктом спільної сумісної власності позивачка називає: садовий будинок [ADDRESS] . Судом встановлено, що під час перебування в шлюбі, сторони у 2018 році побудували садовий будинок за адресою: [ADDRESS] , що стверджується технічним паспортом на садовий будинок. Натомість, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборн відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №221642575 від 27.08.2020, вбачається, що відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєструвавза собою в цілій частині право власності на спірний садовий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Підставою для державної реєстрації права власності став технічний паспорт від 14.01.2019, рішення виконкому Ясінянської селищної ради №36 від 16.05.2018, декларація про готовність об`єкта до експлуатації. Згідно ч.3ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Тлумачення статті 60 СК України свідчить, що законом встановлено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим, зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом України у постанові від 24 травня 2017 року у справі № 6-843цс17. Відповідачем [PERSON] та його представником, адвокатом Гудз Ю.Ю., під час розгляду справи в суді не спростовано презумпцію правового режиму спільного сумісного майна подружжя, яким являється садовий будинок [ADDRESS] . При розгляді цивільної справи, суд, керується положеннями статей 77-79 ЦПК України, згідно яких належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, а сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування, не бере до уваги докази, які одержані з порушенням порядку, встановленого законом, а обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. У відповідності до положень статті 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Outcome: approved