Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 07.09.1999 року відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому, актовий запис №399, мотивуючи його тим, що подружнє життя у них не склалося через відсутність взаємопорозуміння між ними, розходженням поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства, у зв`язку з чим, подружні відносини між ними припинені, оскільки відповідачка тривалий час проживає окремо. Посилаючись на те, що збереження шлюбу з відповідачкою суперечить його інтересам, так, як він бажає створити нову сім`ю, а відновлення сімейних відносин між ними не можливе, просить шлюб між ними розірвати. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20.10.2021 року дану справу передано на розгляд до Конотопського міськрайонного суду Сумської області за підсудністю. Ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 17.11.2021 року дану справу передано на розгляд до Буринського районного суду Сумської області. Ухвалою Буринського районного суду Сумської області від 06.01.2022 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду. Сторони були належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, однак в судове засідання не з`явились. Позивач подав до суду заяву, в якій позов підтримав, наполягає на розірванні шлюбу, просить судовий розгляд провести без його участі. Відповідачка [PERSON] неодноразово була належним чином повідомлена про дату, час та місце судового розгляду, шляхом направлення судових повісток за її зареєстрованим у встановленому порядку місцем проживання, а також викликалась в судове засідання через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, однак, в судове засідання повторно не з`явилась, про причини неявки суду не повідомила, правом на подачу відзиву не скористалась та заяв про відкладення судового засідання не подавала. З врахуванням положень ст.223 ЦПК України, суд визнав за можливе справу розглянути у відсутності сторін. Оскільки сторони у судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши обставини справи, надані докази та надавши їм належну оцінку, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що з 07.09.1999 року сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Шосткинського міськвиконкому, актовий запис №399. Під час державної реєстрації шлюбу відповідачка змінила прізвище з " [PERSON] " на " [PERSON] ", що підтверджується копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] (а.с. 4). Від шлюбу сторони мають трьох дітей, з яких двох неповнолітніх: дочку - [PERSON] , [INFO] , дочку - [PERSON] , [INFO] та повнолітнього сина - [PERSON] , 2002 року народження, що вбачається з копій свідоцтв про народження та довідки Буринської міської ради про склад сім`ї (а.с.5-7). Статтею 21 СК України встановлено, що шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловічка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ст.24 СК України). Частиною 3 ст.56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом (ч.4 ст.56 СК України). Згідно ч.3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно до ч.1 ст.110 цього Кодексу позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. У відповідності до положень ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що тривалий час проживають окремо, не підтримують подружніх стосунків, позивач бажає розлучитись та проти надання строку для примирення заперечує. Між подружжям втрачено взаєморозуміння та почуття любові і поваги, шлюбні відносини вони фактично не підтримують. З`ясувавши причини розірвання шлюбу та фактичні взаємовідносини подружжя, суд вважає подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливим. Враховуючи викладене, шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне проживання подружжя і збереження сім`ї суперечило б їх інтересам. Частиною 8 ст. 294 ЦПК України передбачено, що у рішенні суду про розірвання шлюбу зазначається про вибір прізвища тим з подружжя, який змінив прізвище під час державної реєстрації шлюбу, що розривається. Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки, відповідачка не просить відновити їй дошлюбне прізвище, суд вважає за можливе після розірвання шлюбу залишити їй прізвище, яке вона обрала після реєстрації шлюбу з позивачем. Відповідно до ст.141 ЦПК України, з відповідачки на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 грн., оскільки позивач звільнений від його сплати на підставі п.10 ч.1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір".

Outcome: approved