Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Директор Київського міського центру зайнятості Білич В.О. 22.12.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів, яким просить стягнути з відповідача на користь Київського міського центру зайнятості кошти в розмірі 3363,95 грн. та сплачений судовий збір в розмірі 2270,00 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 22.09.2020 року відповідач звернулась із заявою щодо надання статусу безробітного, вказала, що не відноситься до зайнятого населення та через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів у тому числі не забезпечує роботою себе самостійно. Відповідно до наказу від 22.09.2020 відповідачу поновлено статус безробітного. При опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було виявлено, що відповідач під час перебування на обліку в центі зайнятості перебував у цивільно-правових відносинах з ФОП [PERSON] з 01.09.2020 року по 02.11.2020 року. Було проведено розслідування та складено акт, а 16.12.2020 року позивачем було прийнято рішення про припинення виплати допомоги по безробіттю та повернення коштів в розмірі 3363,95 грн. Зазначив, що відповідачу було надіслано лист-повідомлення № 275.5-655/21 від 19.02.2021 року з вимогою добровільно повернути нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття, яке відповідачем було залишено без задоволення. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 25.01.2022 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою судді Святошинського районного суду м. Києва від 16.05.2022 року було прийнято до розгляду вказану цивільну справу та вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Запропоновано відповідачу подати відзив на позовну заяву, позивачу роз`яснено право подати відповідь на відзив, та відповідачу право на подання заперечень на відповідь на відзив. Станом на дату розгляду справи на адресу суду відзиву від відповідача не надходило. Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідача та/або позивач до суду не подавали. Вивчивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Відповідно до заяви про надання/поновлення статусу безробітного [PERSON] 22.09.2020 року звернулась до Святошинської районної філії Київського міського центру зайнятості щодо призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю (а. с. 9, 10). 22.09.2020 року наказом Святошинської районної філії КМЦЗ № НТ200922 [PERSON] було поновлено статус безробітної на підставі ч. 1 ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення» пп. 1, 3, 4 ст. 22, ч. 1 ст. 23 ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття». Як зазначає позивач, при опрацюванні даних Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування було виявлено, що відповідач під час перебування на обліку в центі зайнятості в період з 01.09.2020 року по 02.11.2020 року перебувала у цивільно-правових відносинах з ФОП [PERSON] . 10.02.2021 року Київським міським центром зайнятості складено акт № 442 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до ЗУ «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» щодо звірки періоду перебування у цивільно-правових відносинах та нарахованого доходу [PERSON] та ФОП [PERSON] (а.с. 12). Згідно із довідкою-розрахунком № 106 від 16.02.2021 року сума коштів, яка підлягає поверненню [PERSON] складає 3363,95 грн. (а. с. 19). 19.02.2021 року відповідно до наказу № 16/275-02/21 прийнято рішення щодо припинення виплати допомоги по безробіттю відповідачу та повернення нарахованого та виплаченого відповідачу матеріального забезпечення на випадок безробіття в розмірі 3363,95 грн. (а.с. 19). 19.02.2021 року позивачем на адресу відповідача надіслано лист-повідомлення № 275.5-655/21 від 19.02.2021 року з вимогою добровільно повернути нараховане та виплачене матеріальне забезпечення на випадок безробіття, яке відповідачем було залишено без задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 1 ЗУ «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Зареєстрований безробітний - особа працездатного віку, яка зареєстрована в територіальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, як безробітна і готова та здатна приступити до роботи. Відповідно до ст. 4 ЗУ «Про зайнятість населення», до зайнятого населення належать особи, які працюють за наймом на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, особи, які забезпечують себе роботою самостійно (у тому числі члени особистих селянських господарств), проходять військову чи альтернативну (невійськову) службу, на законних підставах працюють за кордоном та які мають доходи від такої зайнятості, а також особи, які навчаються за денною або дуальною формою здобуття освіти у закладах загальної середньої, професійної (професійно-технічної), фахової передвищої та вищої освіти та поєднують навчання з роботою. До зайнятого населення також належать: непрацюючі працездатні особи, які фактично здійснюють догляд за дитиною з інвалідністю, особою з інвалідністю I групи або за особою похилого віку, яка за висновком медичного закладу потребує постійного стороннього догляду або досягла 80-річного віку, та отримують допомогу, компенсацію та/або надбавку відповідно до законодавства; батьки - вихователі дитячих будинків сімейного типу, прийомні батьки, якщо вони отримують грошове забезпечення відповідно до законодавства; особа, яка проживає разом з особою з інвалідністю I чи II групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду, та одержує грошову допомогу на догляд за нею відповідно до законодавства. Згідно із ст. 43 ЗУ «Про зайнятість населення», статусу безробітного може набути: 1) особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів, готова та здатна приступити до роботи; 2) особа з інвалідністю, яка не досягла встановленого статтею 26 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" пенсійного віку та отримує пенсію по інвалідності або соціальну допомогу відповідно до законів України «Про державну соціальну допомогу особам з інвалідністю з дитинства та дітям з інвалідністю» та "Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю"; 3) особа, молодша 16-річного віку, яка працювала і була звільнена у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці, зокрема припиненням або перепрофілюванням підприємств, установ та організацій, скороченням чисельності (штату) працівників. Статтею 39 Закону України «Про зайнятість населення» встановлено, що спори, які виникають з правовідносин за цим Законом , вирішуються в судовому порядку. Обраний позивачем спосіб захисту порушеного права узгоджується зі ст. 16 ЦК України. Отже, суд знаходить позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі. На підставі ст. 141 ЦПК України при задоволенні позовних вимог підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судовий збір, сплачений при зверненні до суду у розмірі 2270 грн. 00 коп.

Outcome: approved