Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом про розірвання шлюбу, вказуючи, що 27.06.1998 року зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від даного шлюбу мають повнолітню доньку 1998 року народження. Підставою для розірвання шлюбу є обставини, що його дружина має конфліктний характер, відсутні спільні інтереси між ними, наявні різні погляди та цінності в житті, відсутнє протягом останніх п`ятнадцяти років взаєморозуміння. Давно втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства не ведуть, подальше збереження формального шлюбу вважає абсурдним. Відсутні ознаки притаманні сім?ї. Проживають протягом останніх п`яти років окремо. Тому просить суд розірвати шлюб та стягнути судові витрати пов`язані з розглядом справи з відповідача. Ухвалою суду від 14.09.2021 року справа прийнята до свого провадження та призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження. Ухвалою суду від 22.10.2021 року сторонам надано строк для примирення строком на два місяці. Позивач в судове засідання не з?явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі. Відповідач в судове засідання не з`явилася, повідомлена належним чином, відзиву не надала. Оскільки учасники справи на судове засідання не з`явились, відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч.4\~ст. 223 ЦПК України\~у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч.1\~ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи, дослідивши матеріали справи, суд, враховуючи вимоги\~ст. 280 ЦПК України, вважає за можливе розглянути справу в порядку заочного розгляду, та дійшов такого висновку. Як вбачається зі свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Полтавської міської ради, 27.06.1998 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 816 (а.с. 10). Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають Частиною 1\~статті 24 СК України\~встановлено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до\~ст. 56 СК України\~кожен з подружжя має право на припинення шлюбних відносин. Пунктом 2\~статті 104 СК України\~визначено, шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно з ч. 2\~ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п. 10, 11 постанови Пленуму Верховного Суду України\~Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя\~№11 від 21 грудня 2007 року шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. З часу припинення шлюбних відносин, та часу знаходження позову в суді, примирення між сторонами не відбулось, позивач наполягає на розірванні шлюбу. Разом з тим, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам, що має істотне значення. При таких обставинах, суд приходить до висновку, що дальше спільне життя подружжя та збереження їх сім`ї неможливе, оскільки буде суперечити інтересам кожної з сторін. Таким чином, вимоги щодо розірвання шлюбу обґрунтовані і підлягають задоволенню. Щодо вимоги про стягнення з відповідача витрат пов`язаних з розглядом справи, суд зазначає таке. За загальним правилом, визначеним ч. 1-2\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки відповідно до вимог п. 13 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнений від сплати судового збору як учасник бойових дій. Згідно із положенням ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», тому судовий збір в сумі 908 (дев`ятсот вісім) грн. слід стягнути з відповідача на користь держави, за вимогу про розірвання шлюбу. За змістом ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати які пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду. Разом з першою заявою по суті спору кожна сторона подає до суду попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона понесла і які очікує понести в зв`язку із розглядом справи. У разі неподання стороною попереднього розрахунку суми судових витрат суд може відмовити їй у відшкодуванні відповідних судових витрат, за винятком суми сплаченого нею судового збору. Попередній розрахунок розміру судових витрат не обмежує сторону у доведенні іншої фактичної суми судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами за результатами розгляду справи (чч. 1-3 ст. 134 ЦПК України). Слід зазначати, що вид та характер витрат понесених відповідачем для належного розгляду справи, а саме направлення кореспонденції до суду та відповідачу, та витрати пального для прибування до суду, не дає підстави суду стверджувати, що витрати у такому виді стосуються та пов`язані з цією справою, були необхідні для здійснення провадження у справі, тобто не є обґрунтованими. На підставі викладеного та

Outcome: partial