Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

23.04.2020 р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулось ТОВ «Лан-Агро» із позовом до [PERSON] , ТОВ «Агро Трак» та державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О.В., в якому просить: 1) скасувати рішення державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О.В., яке датоване 14.02.2019 р. з індексним номером 45889842, в частині державної реєстрації прав припинення права оренди земельної ділянки площею 1,7043 га, із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, за ТОВ «Лан-Агро»; 2) визнати недійсним укладений 02.07.2019 р. між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак» договір оренди землі площею 1,7043 га, із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, який був зареєстрований за рішенням державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 10.07.2019 р., індексний номер 47709851; 3) визнати укладеною додаткову угоду від 05.04.2019 р. до договору оренди землі від 02.02.2009 р. між [PERSON] та ТОВ «Лан-Агро», предметом якої є оренда земельної ділянки площею 1,7043 га, із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, на відповідних умовах; 4) відшкодувати понесені судові витрати. В обґрунтування цих вимог представник ТОВ «Лан-Агро» зазначив, що 02.02.2009 р. між ТОВ «Лан-Агро» та [PERSON] укладено договір оренди земельної ділянки площею 1,7043 га, із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, строком на 10 років, який був зареєстрований у Калинівському районному відділі Вінницької регіональної філії ДП «Центр державного земельного кадастру при ДКУ по земельних ресурсах», про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2010 р. за №041004100001. Оскільки відповідний запис про державну реєстрацію зазначеного договору внесений до Книги записів про державну реєстрацію договорів оренди 27.09.2010 р., а строк дії договору становить 10 років, то в такому разі даний договір діє в період часу з 27.09.2010 р. по 27.09.2020 р., в межах якого товариство має право самостійно господарювати на земельній ділянці [PERSON] в обсязі встановленому договором. Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку сформовано 11.12.2019 роком, право власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19.02.2015 року по справі № 132/211/15-ц. Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент переходу права власності на земельну ділянку) та згідно з п. 12.5 Договору оренди землі від 02.02.2009 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Договору, в зв`язку з чим до [PERSON] перейшли права та обов`язки орендодавця попереднього власника земельної ділянки за договором і остання зобов`язана дотримуватися умов укладеного договору оренди землі із ТОВ «Лан Агро», бо є його стороною, тобто орендодавцем. Однак, позивачу стало відомо, що за відсутності на те законодавчих підстав, під час дії договору оренди вказаної земельної ділянки, рішенням державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області, з індексним номером 45889842, проведено 14.02.2019 р. державну реєстрацію припинення права оренди за ТОВ «Лан-Агро», підставою для чого став лист-повідомлення [PERSON] щодо відмови в пролонгації договору оренди. Оскільки, на момент вчинення держреєстратором вказаної дії, строк дії договору оренди не закінчився, його сторони не укладали жодних угод про його розірвання, підстав для державної реєстрації припинення права оренди за ТОВ «Лан-Агро» не існувало, а відтак державний реєстратор Білієнко О.В. діяла всупереч закону, чим незаконно та безпідставно обмежила позивача в праві оренди спірної земельної ділянки, а тому це рішення підлягає скасуванню. Після цього, позивачу стало відомо, що [PERSON] всупереч договору оренди землі від 02.02.2009 р. та актам цивільного законодавства України, які регулюють відносини пов`язані з орендою землі, 02.07.2019 р. був укладений договір оренди земельної ділянки, державна реєстрація якого проведена 05.07.2019 р., із ТОВ «Агро Трак», чим порушене переважне право ТОВ «Лан-Агро» перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі), а тому підлягає визнанню недійсним. Так, позивач 26.04.2019 р. направив [PERSON] лист-повідомлення про поновлення договору оренди землі від 02.02.2009 р. та проект додаткової угоди до нього від 05.04.2019 р.. Однак, як з`ясувалось пізніше, на момент направлення листа про бажання скористатись переважним правом на поновлення договору оренди землі, ця земельна ділянка вже перебувала в оренді у ТОВ «СВК Мрія» відповідно до договору оренди від 01.03.2019 р., який в подальшому за угодою сторін від 07.06.2019 р. був розірваний. Дані дії відповідача [PERSON] свідчать про невизнання переважного права позивача на поновлення договору оренди землі, оскільки орендодавець всупереч ст. 33 Закону України «Про оренду землі», ст. 777 ЦК України та умов укладеного договору, позбавив першочергового права ТОВ «Лан-Агро» оренди спірної земельної ділянки, надавши перевагу в передачі земельної ділянки в оренду ТОВ «СВК Мрія», який не має будь-якого переважного права на оренду земельної ділянки як позивач. Таким чином, переважне право ТОВ «Лан-Агро» припиненим не було. За вказаних обставин, договір оренди землі, укладений 02.07.2019 р. між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак» підлягає визнанню недійсним, що гарантуватиме можливість позивачу безперешкодно користуватись спірною земельною ділянкою. Оскільки договір оренди від 02.02.2009 р., укладений між ТОВ «Лан-Агро» та відповідачем [PERSON] вважатиметься поновленим лише у разі укладення додаткової угоди, як єдиної підстави продовження орендних правовідносин, позивач вимушений звернутись до суду із вказаним позовом. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 24.04.2020 р. задоволено заяву ТОВ «Лан-Агро» про забезпечення позову. Вжито заходів забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку площею 1,7043 га, із кадастровим номером земельної ділянки 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, та належить на праві власності [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , жительці [ADDRESS] . Постановою Вінницького апеляційного суду від 15.07.2020 року апеляційну скаргу представника [PERSON] - адвоката Герасимчука Олега Олександровича задоволено, ухвалу Калинівського районного суду Вінницької області від 24.04.2020 року скасовано. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27.04.2020 р. відкрито провадження у справі\~ за вказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Калинівського районного суду Вінницької області від 27.04.2020 р. задоволено клопотання представника ТОВ «Лан-Агро» адвоката Мельника Ю.М. про витребування документів. Відповідач [PERSON] в особі представника адвоката Герасимчука О.О. звернулася до суду із відзивом на позов (зареєстрованим 10.06.2020 р. за вх. № 4925/20), в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що на момент укладення 02.07.2019 р. договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак», дія договору оренди землі із ТОВ «Лан-Агро» від 02.02.2009 р. була припинена по закінченню строку на який його було укладено, а тому договір оренди землі від 02.07.2019 р. не суперечить актам цивільного законодавства, був вчинений з додержанням в момент його укладення вимог, які встановлені в ст. 203 ЦК України. Виходячи із заявлених ТОВ «Лан-Агро» предмету та підстав позову, позовні вимоги про поновлення договору оренди землі шляхом укладення додаткової угоди від 05.04.2019 р. до договору оренди землі від 02.02.2009 р. являються безпідставними та необґрунтованими, а тому як наслідок оспорювані рішення державного реєстратора та договір оренди земельної ділянки від 02.07.2019 р. жодним чином не порушують прав та інтересів позивача, а тому позовні вимоги не підлягають до задоволення. Крім того, зазначив, що орендар, який має намір скористатись переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. У разі смерті орендодавця до спливу строку договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»). Проте, зазначених норм закону ТОВ «Лан Агро» дотримано не було. Крім того, адвокат Герасимчук О.О. заявив клопотання (зареєстроване 10.06.2020 р. за вх. № 4923/20) про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Відповідач ТОВ «Агро Трак» в особі представника адвоката Піпка А.М. звернулось до суду із відзивом на позов (зареєстрованим 23.06.2020 р. за вх. № 5318/20), в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, обґрунтовуючи свою позицію наступним: у державного реєстратора були відсутні передбачені ст. 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» підстави для відмови в державній реєстрації припинення права оренди земельної ділянки, оскільки за договором оренди спірної земельної ділянки, укладеного 02.02.2009 р. між [PERSON] та ТОВ «Лан-Агро», право оренди за останнім припинилось. Відтак, при укладенні 02.07.2019 р. договору оренди між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак» не було порушено право попереднього орендаря на пролонгацію договору оренди від 02.02.2009 р., оскільки орендодавець листом повідомив ТОВ «Лан-Агро» про небажання продовжувати дію договору від 02.02.2009 р. Таким чином, власник землі діяв правомірно, укладаючи 02.07.2019 р. договір з ТОВ «Агро Трак». З урахуванням вказаних обставин, підстав для визнання укладеною додаткової угоди, не має. Крім того, заявив клопотання про перехід до розгляду справи в порядку загального позовного провадження. Позивач ТОВ «Лан Агро» в особі представника - адвоката Мельника Ю.М. звернулось до суду із відповіддю на відзив (зареєстрованою 09.07.2020 р. за вх. № 5998/20) представника відповідача [PERSON] - адваката [PERSON] , в якому зазначає, що адвокат Герасимчук О.О., посилаючись на норму закону ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі», залишив поза увагою, що друге речення зазначеної частини статті доповнило частину ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли» №1533-VІІІ прийнято 20.09.2016 року, який набув чинності лише 19.10.2016 р., тобто через три роки після смерті спадкодавця. Таким чином, на момент смерті спадкодавця вимоги закону щодо необхідності повідомлення орендарем спадкоємця земельної ділянки, протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку про намір скористатися переважним правом не існувало, що в подальшому виключило необхідність вчинення дій зі сторони позивача в порядку, визначеному другим реченням частини 2 статті 33 ЗУ «Про оренду землі». Ухвалою суду від 15.06.2021 року поновлено процесуальний строк на подання клопотання про розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Клопотання представника відповідача [PERSON] - адвоката Герасимчука О.О. про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження задоволенно. Постановлено: перейти від розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження до розгляду справи за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду, за правилами загального позовного провадження. Продовжено розгляд справи зі стадії підготовчого засідання. 06.04.2021 р. представник позивача Мельник Ю.М. подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, в якій доповнив позовні вимоги вимогами наступного змісту: скасувати рішення державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни, яке датоване 10.07.2019 роком з індексним номером 47709851 про державну реєстрацію прав, а саме права оренди земельної ділянки площею 1,7043 га із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівської сільської ради Калинівського району Вінницької області за ТОВ «Агро Трак» на підставі укладеного 02.07.2019 року договору оренди землі із [PERSON] ; припинити право оренди ТОВ «Агро Трак» щодо земельної ділянки із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, площею 1,7043 га - цільове призначення -для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться на адміністративній території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, що виникло на підставі договору оренди землі б/н від 02.07.2019 року, який укладено між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак». Вимоги в цій частині представник позивача обґрунтовував тим, що рішення про державну реєстрацію від 11.07.2019 за № 47709851 прийнято з порушенням вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»: зокрема, рішення про державну реєстрації не відповідає заявленому заявниками виду державної реєстрації речового права, заяву про державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Агро Трак» подано неналежною особою ТОВ «СВК Мрія», якому правочин від 02.07.2019 р. не створює жодних наслідків, відсутні підписи обох заявників на такій заяві, оплату за проведення адміністративних послуг здійснила особа, - [PERSON] , який не був суб`єктом звернення, тобто плату за державну реєстрацію права оренди за ТОВ «Агро Трак» проведено не було. Відповідач ТОВ «Агро Трак» в особі представника адвоката Піпка А.М. звернулось до суду із відзивом на заяву про збільшення позовних вимог (зареєстрованим 07.07.2021 р. за вх.№ 6718/21) , в якому просить у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити, обґрунтовуючи свою позицію тим, що позивач не довів наявність порушення його права, необхідність застосування обраного ним способу захисту права. Ухвалою суду від 09.08.2021 р. закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «АгроТрак», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни про скасування рішення державного реєстратора, визнання договору оренди землі недійсним, визнання укладеною додаткову угоду, призначено її до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні. Представник позивача ТОВ «Лан-Агро» - адвокат Мельник Ю.М. в судове засідання не з`явився, надав суду заяву за вх. № ЕП-1312/22 від 23.06.2022 року про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримує. Відповідач [PERSON] та її представник адвокат Герасимчук О.О., в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені в передбаченому законом порядку, в поданих в процесі розгляду справи письмових заявах просили розглянути справу у їх відсутності, на підставі доказів наявних в матеріалах справи, у задоволенні позовних вимог позивачу відмовити. Представник відповідача ТОВ «Агро Трак» адвокат Піпко А.М., в судове засідання не з`явився, надав суду заяву за вх. № 3980/22 від 16.06.2022 року про розгляд справи за його відсутності, в задоволені позову відмовити та стягнути з ТОВ «Лан-Агро» на користь ТОВ «Агро Трак» понесені судові витрати згідно поданої заяви і з врахуванням того, що гонорар вже сплачено згідно платіжного доручення від 10.06.2022 року. Відповідач державний реєстратор Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О.В. в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена в передбаченому законом порядку. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] відповідно до Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН №022674, виданого 04.09.2004 року Калинівською районною державною адміністрацією Вінницької області на підставі розпорядження від 05.03.2004 року №64, є власником земельної ділянки площею 1,7043 гектарів у межах згідно з планом, яка розташована на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, цільовим призначенням якої є ведення товарного сільськогосподарського товариства, кадастровий номер 0521686300:06:000:0171. 02.02.2012 року між ТОВ «Лан-Агро» та [PERSON] був укладений договір оренди землі, відповідно до умов якого [PERSON] надала, а ТОВ «Лан-Агро» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, площею 1,7043 га, кадастровий номер 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області та належить орендодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ВН № 0222674. Строк дії договору 10 років. Даний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований у відділі держкомзему у Калинівському районі Вінницької області про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2010 року за № 041004100001. Даний договір діє в період часу з 27.09.2010 р. по 27.09.2020 р., в межах якого товариство має право самостійно господарювати на земельній ділянці [PERSON] в обсязі встановленому договором. Відповідно до п.14.1 вказаного Договору оренди земельної ділянки від 02.02.2009 року, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Згідно з ч. 3 ст. 640 ЦК України (в редакції, що діяла на час укладення договору оренди землі від 02.02.2009 року) договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації. Частиною 1 ст. 210 ЦК України передбачено, що правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації. Відповідно до ч. 2 ст. 792 ЦК України, відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Спеціальним законом, який регулює відносини, пов`язані з орендою землі, є Закон України «Про оренду землі». Відповідно до статей 18 і 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час укладення договору оренди землі від 02.02.2009 року) договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Право оренди земельної ділянки виникає з дня державної реєстрації цього права відповідно до закону, що регулює державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Отже, строк дії договору оренди землі починається після набрання ним чинності, тобто після державної реєстрації, а не з моменту його укладення. Такий правовий висновок викладений Верховним Судом України, зокрема, у постановах: від 18 січня 2017 року у справі № 6-2777цс16 та від 07 червня 2017 року у справі № 6-872цс17, а також постановах Верховного Суду від 07 березня 2018 року у справі №702/764/16-ц, від 22 листопада 2018 року у справі №704/1413/16-ц та постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №322/1178/17. По справі встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 02.02.2009 року було зареєстровано у відділі держкомзему у Калинівському районі Вінницької області про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 27.09.2010 року за № 041004100001. З огляду на викладене строк дії договору оренди земельної ділянки, укладеного 02.02.2009 року між ТОВ «Лан-Агро» та [PERSON] , розпочався з моменту його державної реєстрації, тобто з 27.09.2010 року, та є чинним протягом 10 років з дня його державної реєстрації, тобто - до 27.09.2020 року, що було погоджено сторонами під час укладення цього договору (п. 3.1, п. 14.1 Договору). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть Серія [NUMBER] . Згідно рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19.02.2015 року по справі № 132/211/15-ц, право власності на спадкове майно померлої [PERSON] прийняла її дочка [PERSON] . Згідно з інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яку сформовано 11.12.2019 роком, право власності на спірну земельну ділянку було зареєстровано за [PERSON] на підставі рішення Калинівського районного суду Вінницької області від 19.02.2015 року по справі № 132/211/15-ц. Відповідно до ст.32 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент переходу права власності на земельну ділянку) та згідно з п. 12.5 Договору оренди землі від 02.02.2009 року перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи - Орендаря не є підставою для зміни умов або розірвання Договору, в зв`язку з чим до [PERSON] перейшли права та обов`язки орендодавця попереднього власника земельної ділянки за договором і остання зобов`язана дотримуватися умов укладеного договору оренди землі із ТОВ «Лан Агро», бо є його стороною, тобто орендодавцем. Під час дії договору оренди земельної ділянки між ТОВ «Лан Агро» та [PERSON] , останньою було надіслано лист-повідомлення (датований 08.02.2019 року) на адресу ТОВ «Лан-Агро» щодо відмови в пролонгації договору оренди земельної ділянки кадастровий номер 0521686300:06:000:0171, так як вона має намір використовувати її для власних потреб на свій розсуд або самостійно її обробляти. Вказаний лист-повідомлення отримано ТОВ «Лан-Агро», про що свідчить його засвідчена копія, яка додана позивачем до позовної заяви. 02.07.2019 року між ТОВ «Агро Трак» та [PERSON] був укладений договір оренди земельної ділянки, відповідно до умов якого [PERSON] надала, а ТОВ «Агро Трак» прийняло в строкове платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення площею 1,7043 гектарів, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, кадастровий номер 0521686300:06:000:0171, строком на 7 років. Даний договір оренди земельної ділянки був зареєстрований державним реєстратором Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області 10.07.2019 року про що в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права\~ вчинено запис від 10.07.2019 року за номером 47709851. ТОВ «Лан-Агро» направило 26.04.2019 р. лист-повідомлення (датований 05.04.2019 р.) на адресу [PERSON] з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки від 02.02.2009 р. шляхом підписання додаткової угоди, до якого долучило її проект, що підтверджується копією опису цінного листа, списку № 630 згрупованих поштових відправлень Укрпошта Експрес, фіскального чека ПАТ «Укрпошта», який датований 26.04.2019 роком щодо відправлення поштових відправлень за списком № 630. Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Приписами статті 126 ЗК України регламентовано, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є загальною засадою державної реєстрації прав (п.4 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до вимог частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав проводиться в порядку, встановленому статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також на підставі документів, визначених у статті 27 цього Закону. Так, згідно пункту чотирнадцятого частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту першого частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора слідує, що одним із його обов`язків є встановлення за допомогою поданих йому документів факту набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Для перевірки цієї інформації, державний реєстратор в межах наданих йому повноважень, не лише вправі, а й зобов`язаний, зокрема, запитувати від відповідних органів необхідну інформацію, а також у разі потреби вимагати подання додаткових документів тощо. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими в пункті першому частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Судом встановлено, що договір оренди земельної ділянки від 02.07.2019 року між ТОВ «Агро Трак» та [PERSON] укладено та зареєстровано під час дії договору оренди земельної ділянки № б/н від 02.02.2009 року укладеного між ТОВ «Лан Агро» та [PERSON] (спадкоємцем якої є [PERSON] ), відтак підлягає до задоволення вимога позивача про визнання недійсним укладений 02.07.2019 року між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак» договір оренди землі\~ площею 1,7043га із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, який був зареєстрований за рішенням державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області від 10.07.2019 року індексний номер 47709851. Як зазначалося вище ТОВ «Лан-Агро» направило лист-повідомлення (датований 05.04.2019 року) на адресу [PERSON] з пропозицією поновлення договору оренди земельної ділянки № б/н від 02.02.2009 року шляхом підписання додаткової угоди, до якого долучило її проект. [PERSON] в передбачений законом строк не надала відповідь на зазначений лист-повідомлення ТОВ «Лан Агро». При цьому, згідно інформаційної довідки із Державного реєстру прав, станом на момент направлення ТОВ «Лан-Агро» листа-повідомлення, спірна земля вже перебувала в оренді у ТОВ «СВК Мрія» на підставі укладеного 01.03.2019 року договору оренди землі із [PERSON] , право оренди за яким було зареєстровано 11.03.2019 року. В подальшому договір від 01.03.2019 року був розірваний 07.06.2019 року, однак при цьому, не зважаючи на обізнаність [PERSON] про намір ТОВ «Лан Агро» скористатися переважним правом на укладання договору оренди на новий строк, повторно укладено новий правочин щодо спірної землі 12.06.2019 року між [PERSON] та ТОВ «СВК Мрія». В подальшому договір від 12.06.2019 року був розірваний 01.07.2019 року, а спірну землю передано в оренду ТОВ «Агро Трак» на підставі укладеного договору оренди землі від 02.07.2019 року. Пунктом 3.1 договору оренди земельної ділянки від 02.02.2009 року передбачено, що договір укладено на 10 років. Після закінчення строку договору орендар має переважне право на продовження його на новий строк та переважне право на викуп земельної ділянки. Згідно із частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина перша статті 627 Цивільного кодексу України). Відповідно до вимог частини другої статті 792 Цивільного кодексу України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, зокрема Земельним кодексом України, Законом України «Про оренду землі». Статтею 13 Закону України «Про оренду землі» визначено, що договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Отже, договір оренди землі є договором, за яким у сторін виникають обов`язки щодо його виконання: в орендодавця виникає обов`язок передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а в орендаря - обов`язок використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства та сплачувати орендну плату в порядку і розмірі, встановленому договором або законом. Відповідно до частини першої статті 182 Цивільного кодексу України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Згідно з пунктом 2 частини першої статті 4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державній реєстрації прав підлягають речові права на нерухоме майно, похідні від права власності, зокрема право оренди земельної ділянки. Відповідно до частини четвертої статті 334 Цивільного кодексу України права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону; згідно з частиною другою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» речові права на нерухоме майно та їх обтяжень, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Отже, орендар набуває речове право оренди земельної ділянки з моменту державної реєстрації такого права. Істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату (частина перша стаття 15 Закону України «Про оренду землі»). Згідно із частиною першою статті 19 Закону України «Про оренду землі» строк дії договору оренди землі визначається за згодою сторін, але не може перевищувати 50 років. Правові підстави поновлення договору оренди землі визначаються статтею 33 Закону України «Про оренду землі», яка фактично об`єднує два випадки пролонгації договору оренди землі. Так, відповідно до частин першої - п`ятої статті 33 цього Закону по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов`язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди землі на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, установлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється. Орендодавець у місячний термін розглядає надісланий орендарем лист-повідомлення з проектом додаткової угоди, перевіряє його на відповідність вимогам закону, узгоджує з орендарем (за необхідності) істотні умови договору і, за відсутності заперечень, приймає рішення про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної та комунальної власності), укладає з орендарем додаткову угоду про поновлення договору оренди землі. За наявності заперечень орендодавця щодо поновлення договору оренди землі орендарю направляється лист-повідомлення про прийняте орендодавцем рішення. Згідно з частинами восьмою та дев`ятою статті 33 Закону України «Про оренду землі» додаткова угода до договору оренди землі про його поновлення має бути укладена сторонами у місячний строк в обов`язковому порядку. Відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Ці положення узгоджуються із загальною нормою частини першої статті 777 ЦК України. Тобто реалізація переважного права на поновлення договору оренди, яка передбачена частиною першою статті 33 Закону України «Про оренду землі», можлива лише за умови дотримання встановленої цією нормою процедури і строків. Отже, для застосування частини першої статті 33 Закону України «Про оренду землі» та визнання за орендарем переважного права на поновлення договору оренди згідно частинами 2-5 цього закону необхідно встановити такі юридичні факти: орендар належно виконує свої обов`язки за договором; орендар до закінчення строку дії договору повідомив орендодавця в установлені строки про свій намір скористатися переважним правом укладення договору на новий строк; до листа-повідомлення орендар додав проект додаткової угоди; орендодавець протягом місяця не повідомив орендаря про наявність заперечень та своє рішення. Переважне право орендаря, яке підлягає захисту відповідно до статті 3 ЦПК України, буде порушене в разі укладення договору оренди з новим орендарем при дотриманні процедури повідомлення попереднього орендаря про намір реалізувати переважне право, продовження користування земельною ділянкою після закінчення строку дії договору оренди і відсутності протягом місяця після закінчення строку дії договору оренди заперечень орендодавця щодо поновлення договору». Судом встановлено, що позивач ТОВ «Лан Агро» дотримався процедури повідомлення орендодавця про намір скористатися переважним правом на укладення договору на новий строк, надавши проект додаткової угоди [PERSON] листом-повідомленням (датованим 05.04.2019 р.), тобто до закінчення строку дії договору, належним чином виконавши свій обов`язок щодо повідомлення орендодавця про намір його поновити. Також судом встановлено, що [PERSON] не надала своєчасної (протягом місяця) відповіді на лист-повідомлення ТОВ «Лан Агро» про згоду або відмову у поновленні договору оренди землі, а тому відмова, а також наявне зволікання в укладенні додаткової угоди можуть бути оскаржені в суді. Отже, права ТОВ «Лан Агро» як землекористувача підлягають захисту у відповідності до спеціальних норм земельного законодавства, зокрема, частини шостої статті 33 Закону України «Про оренду землі». Відтак, позовна вимога про визнання укладеною додаткову угоду від 05 квітня 2019 року до договору оренди земельної ділянки від 02 лютого 2009 року площею 1,7043 га із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «Лан-Агро» на запропонованих орендарем умовах підлягає до задоволення. Враховуючи вищезазначене, підлягають до задоволення також вимоги позивача про: скасування рішення державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О.В., яке датоване 10.07.2019 р. з індексним номером 47709851, про державну реєстрацію прав, а саме права оренди земельної ділянки площею 1,7043 га із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, яка знаходиться на території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, за ТОВ «Агро Трак» на підставі укладеного 02.07.2019 року договору оренди землі із [PERSON] ; припинення права оренди ТОВ «Агро Трак» щодо земельної ділянки із кадастровим номером 0521686300:06:000:0171, площею 1,7043 га, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код КВЦПЗ 01.01), яка знаходиться на адміністративній території Пиківської сільської ради Калинівського району Вінницької області, що виникло на підставі договору оренди землі б/н від 02.07.2019 року, який укладено між [PERSON] та ТОВ «Агро Трак». Щодо тверджень адвоката Герасимчука О.О., що у разі смерті орендодавця до спливу строку договору оренди землі орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов`язаний повідомити про це спадкоємця земельної ділянки протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку (ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі»). Суд зазначає, що речення зазначеної частини статті доповнило частину ч. 2 ст. 33 ЗУ «Про оренду землі» на підставі ЗУ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо правової долі земельних ділянок, власники яких померли» №1533-VІІІ прийнято 20.09.2016 року, який набув чинності лише 19.10.2016 р., тобто після смерті спадкодавця. Таким чином, на момент смерті спадкодавця вимоги закону щодо необхідності повідомлення орендарем спадкоємця земельної ділянки, протягом місяця з дня, коли йому стало відомо про перехід права власності на земельну ділянку про намір скористатися переважним правом не існувало, що в подальшому виключило необхідність вчинення дій зі сторони позивача в порядку, визначеному другим реченням частини 2 статті 33 ЗУ «Про оренду землі». Відтак, зазначена норма закону застосуванню не підлягає. Згідно частини другої статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений Конституцією та законами України. Частиною п`ятою статті 6 Закону України «Про оренду землі» передбачено, що право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону. Статтею 125 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Приписами статті 126 ЗК України регламентовано, що право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Внесення відомостей до Державного реєстру прав виключно на підставах та в порядку, визначених Законом України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», є загальною засадою державної реєстрації прав (п.4 ч.1 ст.3 Закону). Відповідно до вимог частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. Державна реєстрація прав проводиться в порядку, встановленому статтею 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», а також на підставі документів, визначених у статті 27 цього Закону. Так, згідно пункту чотирнадцятого частини першої статті 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державна реєстрація права власності та інших речових прав, проводиться на підставі інших документів, що відповідно до законодавства підтверджують набуття, зміну або припинення прав на нерухоме майно. Відповідно до пункту першого частини третьої статті 10 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», державний реєстратор встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема наявність факту виконання умов правочину, з якими закон та/або відповідний правочин пов`язує можливість виникнення, переходу, припинення речового права, що підлягає державній реєстрації. Із системного аналізу законодавчо закріпленої компетенції державного реєстратора слідує, що одним із його обов`язків є встановлення за допомогою поданих йому документів факту набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Для перевірки цієї інформації, державний реєстратор в межах наданих йому повноважень, не лише вправі, а й зобов`язаний, зокрема, запитувати від відповідних органів необхідну інформацію, а також у разі потреби вимагати подання додаткових документів тощо. Такий обов`язок узгоджується із закріпленими в пункті першому частини першої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», засадами державної реєстрації прав, зокрема гарантуванням державою об`єктивності та повноти відомостей про зареєстровані права на нерухоме майно та їх обтяження. Разом з тим, через неналежне виконання державним реєстратором своїх обов`язків під час розгляду заяви про державну реєстрацію припинення права оренди спірної земельної ділянки за ТОВ «Лан-Агро», та прийняття відповідного рішення від 14.02.2019 р. за індексним номером 45889842, не було встановлено строк дії договору оренди землі, а отже не перевірено умови правочину, що призвело до передчасного припинення за ТОВ «Лан-Агро» належного йому права користування землею згідно умов договору оренди землі від 02.02.2009 р. Оскільки рішення державним реєстратором Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О.В. від 14.02.2019 р. за індексним номером 45889842, прийняте з грубим порушенням чинного законодавства, воно є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. Зважаючи на заявлену вимогу позивача про скасування рішення державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко О.В. від 14.02.2019 р., індексний номер 45889842, фактичні обставини справи, судову правозастосовну практику, яка склалася за наслідками розгляду справ за подібних спірних правовідносин, суд дійшов висновку про те, що ця вимога підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із п.п. 1, 2 частини другої статті 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові - на позивача. Врахувавши вищевикладене, суд стягує\~ в рівних частках з [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «Агро Трак», Державного реєстратора Вовчоцької сільської ради Немирівського району Вінницької області Білієнко Оксани Василівни на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Лан Агро» документально підтверджені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 8576,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 6000 грн. Інші судові витрати суд вважає за необхідне залишити за кожною із сторін. Обґрунтовуючи своє рішення, суд приймає до уваги вимоги ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», відповідно до якої суди застосовують при розгляді справи Конвенцію та практику Суду як джерело права та висновки Європейського суду з прав людини, зазначені в рішенні у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) від 9 грудня 1994 року, серія А, № 303А, п. 2958. Суд повторює, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення. На підставі викладеного,

Outcome: approved