Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2022 у справі №127/4891/22 позов задоволено, визнано таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №32102, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінпром Маркет» заборгованості за Кредитним договором №0142-с від 10 квітня 2007 року, за період з 13.12.2020 по 07.05.2021, у загальному розмірі 41677,93 грн. Однак при ухваленні вказаного рішення не було вирішено питання щодо розподілу судових витрат сторін у справі на правничу допомогу, зважаючи, що представником позивача заявлено в установленому порядку про надання доказів витрат на правничу допомогу у порядку частини 8 статті 141 ЦПК України. 30 травня 2022 року на офіційну пошту суду надійшло клопотання представника позивача [PERSON] - адвоката Кріль Валентина Ярославовича про ухвалення додаткового рішення з питання розподілу судових витрат на правничу допомогу. У контексті вказаної статті процесуального закону, враховуючи характер вирішуваного питання і сукупність наявних в матеріалах справі доказів та зважаючи, що розгляд справи проведений в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) осіб, суд не вбачає необхідності виклику сторін в судове засідання. Відповідач будь-яких заяв з вказаного питання не надав. Дослідивши надані докази, суд дійшов наступного. Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (п. 12 ч. 3 ст.2 ЦПК України). Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору. Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України) 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України). Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу. Як безумовно слідує із матеріалів справи позивач скористався правничою допомогою під час розгляду цієї справи та матиме витрати у зв`язку із цим. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини другої статті 137 ЦПК України). Аналогічна позиція висловлена Об`єднаною палатою Верховного Суду у складі Касаційного господарського суду у постановах: від 03 жовтня 2019 року у справі №922/445/19, від 22 січня 2021 року у справі № 925/1137/19, Верховним Судом у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постановах: від 02 грудня 2020 року у справі № 317/1209/19 (провадження № 61-21442св19), від 03 лютого 2021 року у справі № 554/2586/16-ц (провадження № 61-21197св19), від 17 лютого 2021 року у справі № 753/1203/18 (провадження № 61-44217св18). Згідно з ч.3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 137 ЦПК України). У розумінні положень ч. 5 ст. 137 ЦПК України зменшення суми судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу, можливе виключно на підставі клопотання іншої сторони у разі, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат зі складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим ним на виконання робіт. Суд, ураховуючи принципи диспозитивності та змагальності, не має права вирішувати питання про зменшення суми судових витрат на професійну правову допомогу, що підлягають розподілу, з власної ініціативи. Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат та враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов`язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути непропорційним до предмета спору. У зв`язку з наведеним суд з урахуванням конкретних обставин може обмежити такий розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для конкретної справи, про що неодноразово вказувалося Верховним Судом. Визначаючись з розподілом витрат позивача на правничу допомогу, суд враховує, що [PERSON] скористався правовою допомогою адвоката, про що свідчить Договір №28/01-22 про надання правової допомоги від 28.01.2022, укладений між [PERSON] ат адвокатом Кріль В.Я. У п.10 Розділу ІІІ Договору №28/01-22 про надання правової допомоги від 28.01.2022 сторони погодили, що фіксований розмір гонорару - 14500,00 грн за правову допомогу адвоката в рамках справи за кожну судову інстанцію. Як слідує із акту наданих послуг від 26.05.2022 адвокат Кріль В.Я. передав, а [PERSON] прийняв наступні послуги: зустріч в офісі адвоката з клієнтом, отримання інформації щодо суті запиту клієнта - 0,5 год.; пошук судової практики для формування правової позиції щодо захисту прав та інтересів клієнта - 2 год., підготовка договору про надання правової допомоги, зустріч в офісі адвоката з клієнтом та укладення договору, отримання документів від клієнта, формування повноважень адвоката - 1,5 год.; формування та надсилання заяви до нотаріуса з описом вкладення - 1 год.; підготовка заяви про забезпечення позову, її формування та надсилання - 2 год.; підготовка тексту позовної заяви, заяви про витребування матеріалів нотаріальної справи - 5 год.; формування позовної заяви з додатками в 4 примірниках та надсилання її на адресу суду - 2 год.; моніторинг розгляду справи, вивчення ухвали про відкриття провадження у справі, роз`яснення процесуальних механізмів клієнту - 0,5 год; вивчення рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2022 року та роз`яснення клієнту результату розгляду даної справи - 0,5 год.; підготовка клопотання про доручення доказів понесених витрат та їх розподіл - 2 год. Загальна вартість послуг згідно договору №28/01-22 про надання правової допомоги від 28.01.2022 складає 14500,00 грн. Як вбачається із рахунку-фактури №1 від 28.01.2022 та рахунку-фактури №2 від 26.05.2022 вартість наданої правової допомоги становить 14500,00 грн, що складається із 8620,00 грн (аванс) та 5880,00 грн (доплата) відповідно. Оплата позивачем [PERSON] наданих адвокатом послуг підтверджується довідкою №1 про отримання оплати готівкою від 28.01.2022 та довідкою №1 про отримання оплати готівкою від 26.05.2022. Суд враховує, що заявлені витрати пов`язані з розглядом цієї справи, відповідають обсягу наданих послуг та виконаних робіт, неминучими (у зв`язку із виконанням умов договору про правову допомогу), розмір останніх є обґрунтованим та пропорційним до предмету спору, докази про їх неспівмірність відсутні, відповідачем клопотання про їх неспівмірність не заявлялося, а тому суд вважає за можливе розподілити їх між сторонами. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, зокрема, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Зважаючи на те, що рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 23.05.2022 позовні вимоги задоволено повністю, суд вважає за можливе стягнути з відповідача ТОВ «Фінпром Маркет» на користь [PERSON] 14500,00 грн витрат на професійну правничу допомогу

Outcome: approved