Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

19\~травня 2016\~року до\~суду надійшла\~позовна заява\~представника позивача\~Публічного акціонерного\~товариства комерційний\~банк «ПриватБанк»\~до [PERSON] \~про стягнення\~з неї\~на користь позивача заборгованості за кредитним договором № HMLOAGOOO22670 від 03.08.2006 р., укладеним між банком і [PERSON] , згідно якого остання отримала кредит в розмірі 10904,00 USD (доларів США) на строк до 02.08.2013 року. В позовній заяві позивач зазначає, що оскільки [PERSON] порушила свої зобов`язання щодо повернення кредитних коштів та сплати відсотків за користування кредитом, виникла заборгованість, яка відповідно до розрахунку станом на 06.04.2016 р. становить 39090,84 USD (доларів США), з яких 4796,52 USD (доларів США) - заборгованість за кредитом, 7343,78 USD (доларів США) - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 586,85 USD (доларів США) - заборгованість по комісії за користування кредитом, 26363, 69 USD (доларів США) - пеня за несвоєчасне виконання зобов`язань за договором, тому Позивач звернувся в суд з позовом про стягнення зазначеної заборгованості в сумі 39090,84 USD (доларів США), що за курсом НБУ на 06.04.2016 р. становила 1019098 (один мільйон дев`ятнадцять тисяч дев`яносто вісім) гривень 20 (двадцять ) копійок і судового збору в сумі 15 286 (п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень з відповідача. 13 липня 2016 року було винесено заочне рішення у даній цивільній справі №678/177/16-ц, провадження № 2-678-233/16, яким задоволено позовні вимоги і вирішено стягнути з [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства\~ комерційного банку «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором в сумі 39090,84 USD (доларів США), що за курсом 26,07 відповідно до службового розпорядження НБУ від 06.04.2016 року становить 1019098 (один мільйон дев`ятнадцять тисяч дев`яносто вісім) гривень 20 (двадцять) копійок, та судовий збір в сумі 15286 (п`ятнадцять тисяч двісті вісімдесят шість) гривень 47 (сорок сім) копійок та судові витрати в сумі 420,00 (чотириста двадцять) гривень. 08 вересня 2021 року до суду надійшла заява [PERSON] про перегляд заочного рішення. Ухвалою Летичівського районного суду від 21.10.2021 року заяву задоволено та [PERSON] поновлено строк на подачу заяви про скасування рішення та скасовано заочне рішення Летичівського районного суду Хмельницької області від 26 травня 2016\~року у справі №678/177/16-ц (провадження № 2-678-233/16). Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про місце та час розгляду справи, про що свідчить, зокрема, довідка про доставку електронного листа 03.06.2022 року, проте в судове засідання не прибув, причину неприбуття не повідомив, клопотання про розгляд справи за його відсутності або про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник відповідачки [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без їхньої з відповідачкою участі, на підставі наявних в суді матеріалів з урахуванням поданої заяви про застосування позовної давності. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № HMLOAGOOO22670 від 03.08.2006 р., укладеного між Позивачем і Відповідачем, [PERSON] отримала в ПАТ КБ «ПриватБанк» кредит в розмірі 10904,00 USD (доларів США) на строк до 02.08.2013 року. Умовами п. 1.1. вказаного кредитного договору визначено конкретні строки (періоди сплати) виконання позичальником, своїх зобов`язань, а саме з 03 числа по 08 число кожного місяця. Також п. 1.1. Договору передбачено, що погашення заборгованості за цим договором здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати Позичальник повинен надавати Банку кошти (щомісячний платіж) у сумі 154.64 доларів США для погашення заборгованості кредитним договором, що складається із заборгованості по кредиту, відсотках, винагороди, комісії. Загальна позовна давність, зокрема до вимог про стягнення заборгованості за кредитом і процентів, встановлюється тривалістю у три роки (ст. 257 ЦК України), а спеціальна позовна давність до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) - тривалістю в один рік (п. 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України). Відповідно до ст. 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. Початок перебігу позовної давності визначається ст. 261 ЦК України. Так, за загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦК України). А за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання (частина п`ята цієї статті). Оскільки кредитним договором встановлено окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок відповідача повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право позивача вважається порушеним з моменту порушення відповідачем терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) відповідачем обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу. У разі порушення позичальником терміну внесення чергового платежу, передбаченого договором (прострочення боржника), відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України кредитодавець до спливу визначеного договором строку кредитування вправі заявити вимоги про дострокове повернення тієї частини кредиту, що залишилася, і нарахованих згідно зі ст. 1048 ЦК України, але не сплачених до моменту звернення кредитодавця до суду, процентів, а також попередніх невнесених до такого моменту щомісячних платежів у межах позовної давності щодо кожного із цих платежів. Невнесені до моменту звернення кредитора до суду щомісячні платежі підлягають стягненню у межах позовної давності, перебіг якої визначається за кожним з платежів окремо залежно від настання терміну сплати кожного з цих платежів. Такий підхід відповідає правовій позиції, сформульованій Верховним Судом України у постанові від 6 листопада 2013 року у справі № 6-116цс13. Аналогічні висновки були сформульовані Верховним Судом України, зокрема, у постановах від 19 березня 2014 року у справі № 6-20цс14, від 12 листопада 2014 року у справі № 6-167цс 14, від 3 червня 2015 року у справі № 6-31 цс 15, від 30 вересня 2015 року у справі № 6-154цс15, від 29 червня 2016 року у справі № 6-272цс16, від 23 листопада 2016 року у справі № 6-2104цс 16 і від 14 грудня 2016 року у справі№ 6-2462цс16. Отже, оскільки за умовами договору відповідач мав виконувати зобов`язання, зокрема, з повернення кредиту та зі сплати процентів кожного місяця, перебіг позовної давності для стягнення заборгованості за кожним з цих щомісячних платежів починається з наступного дня після настання терміну внесення чергового платежу. А тому встановлення строку кредитування у договорі, який передбачає внесення позичальником щомісячних платежів, має значення не для визначення початку перебігу позовної давності за вимогами кредитодавця щодо погашення заборгованості за цим договором, а, насамперед, для визначення позичальнику розміру щомісячних платежів. Крім того, згідно висновку Верховного Суду у справі № 14-10цс18 від 28.03.2018 р. право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Кредитний договір між позивачем та відповідачем не переукладався. Позивач звернувся до суду з позовом 07.04.2016 р. Заборгованість [PERSON] зі сплати щомісячних платежів для погашення тіла кредиту і щомісячної сплати процентів за користування кредитом та комісії заявлена позивачем до стягнення в судовому порядку за період з 03.09.2006 р. по 06.04.2016 р., однак заборгованість за період з 03.09.2006 р. по 03.04.2013 р. заявлена банком поза межами позовної давності для її стягнення, яка становить 3 роки. Тому суд вважає, що заява відповідача про застосування позовної давності до вимог позивача щодо стягнення заборгованості підлягає задоволенню. Таким чином, сплив позовної давності за вимогами позивача щодо стягнення в судовому порядку кредитної заборгованості відповідача за період з 03.09.2006 р. по 03.04.2013 р. є підставою для відмови в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом і комісією, нарахованими за вказаний період. Заявлені позивачем в позові і розрахунку заборгованості сумарні розміри заборгованості за кредитом, процентами за користування кредитом, комісією і пенею суд оцінює критично і до уваги не бере, оскільки вони складаються із сум щомісячних платежів, стягнення заборгованості за якими в судовому порядку заявлено позивачем поза межами позовної давності, за винятком періоду з 09.04.2013 р. по 02.08.2013 р. Водночас, підлягає стягненню заборгованість [PERSON] зі сплати щомісячних платежів для погашення тіла кредиту, процентів за користування кредитом та комісії, заявлена позивачем до стягнення в судовому порядку в межах позовної давності, а саме - за період з 09.04.2013 р. по 02.08.2013 р. (кінцевий термін користування кредитом), яка становить 1289,06 USD, що за курсом НБУ на 20.06.2022 р. (1 USD = 29,2549 грн.) становить 37 3711 (тридцять сім тисяч сімсот одинадцять) гривень 32 (тридцять дві) копійки. в тому числі: - за кредитом: 753,56 USD в т. ч.: - за квітень 2013 р. - 143,22 USD (6019,21 USD - 5875,99 USD); - за травень 2013 р. -145,13 USD (4331,31 USD - 4186,18 USD); - за червень 2013 р. - 146,61 USD (4477,92 USD - 4331,31 USD); - за липень 2013 р. - 148,46 USD (4626,38 USD 4477,92 USD); - за серпень 2013 р. 170,14 USD (4796,52 USD - 4626,38 USD). - за процентами за користування кредитом: 503,49 USD в т. ч. - поточні - 19,67 USD (1,72+0,46+5,1+0,93+1,39+3,71+1,42+2,66+0,73+1,55) - прострочені - 483,82 USD (31,4+10,72+82,02+14,91+22,37+81,00+30,86+87,73+23,93+98,88) - за комісією: 32,01 USD (10,67 + 10,67 + 10,67) Щодо вимог про стягнення пені, то відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (як штрафу, так і пені) застосовується позовна давність в один рік. Відтак, стягнути неустойку (зокрема і пеню незалежно від періоду її нарахування) можна лише у межах спеціальної позовної давності. Згідно з частиною першою статті 260 ЦК України позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього кодексу. Стаття 266 ЦК України передбачає, що зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги, зокрема, про стягнення неустойки. Оскільки позовна давність до основної вимоги стягнення заборгованості за кредитом і процентами за період з 03.09.2006 р. по 03.04.2013 р. спливла до звернення позивача до суду, вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги про стягнення з відповідача пені за вказаний період. Відтак, не може бути стягнута неустойка (пеня), нарахована на суму заборгованості за вимогами, щодо яких позовна давність була пропущена. Що стосується нарахованої позивачем поза межами спеціальної позовної давності (1 рік) пені за період з 09.04.2013 р. по 29.11.2013 р., то відповідно до пункту 1 частини 2 статті 258 ЦК України зазначена пеня (незалежно від періоду її нарахування) не може бути стягнута. Таким чином,\~позовні вимоги\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості слід\~задоволити частково\~в розмірі\~1289,06\~USD,\~в тому\~числі за кредитом - 753,56 USD, за процентами за користування кредитом - 503,49 USD і за комісією - 32,01 USD. В решті\~позовних вимог\~слід відмовити\~в зв`язку\~з пропуском\~позивачем строку\~позовної давності. Також частково підлягає задоволенню сума витрат по сплаті судового збору пропорційно до задоволених вимог (п.3 ч.1 ст.141 ЦПК України) і з відповідача на користь позивача слід стягнути 504 грн. (1289,06 х 100% : 39090,84 = 33; 15\~286,47 х 3,3 % : 100%=504).

Outcome: partial