Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

01 квітня 2022 року [PERSON] звернувся до суду про позбавлення батьківських прав [PERSON] .. В обґрунтування позову зазначив, що він з відповідачем перебував в зареєстрованому шлюбі з 23.08.2008 року. Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу від 19.10.2015 року, шлюб розірвано. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Відповідач [PERSON] відповідно до рішення суду від 02.12.2015 зобов`язана до сплати аліментів на утримання дитини, однак рішення суду не виконує. [PERSON] свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до дитини. У зв`язку із ухиленням відповідача від виховання, утримання та навчання дитини просить суд позбавити [PERSON] , батьківських прав відносно сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 25.04.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовчий розгляд в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 25.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач [PERSON] до судового засідання не з`явився, подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилаючись на обставини викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] до судового засідання не з`явилась, звернулась з заявою про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнає в повному обсязі. Представник третьої особи Іванова О.В. до судового засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги [PERSON] підтримала, суду надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] .. Згідно ст.211 ЦПК України особа яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно положень ч.1 ст.206 ЦПК України, позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши письмові матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, [INFO] народився [PERSON] . Батьками в свідоцтві про народження дитини зазначені: батько [PERSON] , мати - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . (а.с.8) 19 жовтня 2015 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується рішенням Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області (справа № 212/7712/15-ц). (а.с. 9) Рішенням Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 02 грудня 2015 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі ј частини з усіх видів доходу на утримання сина [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , що підтверджено виконавчим листом. (справа № 212/7710/15-ц).(а.с.10) Згідно акту від 29.03.2022, складеного мешканцями буд. [ADDRESS] , затвердженого майстром ТОВ «Житлосервіс КР», зазначено, що позивач [PERSON] та неповнолітня дитина [PERSON] , дійсно проживають за адресою: [ADDRESS] . (а.с.12) Згідно характеристики Криворізької гімназії №91 зазначено, що [PERSON] , [INFO] , є учнем навчального закладу. Батько [PERSON] [PERSON] приділяє належну увагу вихованню сина. Постійно цікавиться навчанням та успіхами дитини. Приймає участь у батьківських зборах та у житті класу. Мати [PERSON]- [PERSON] у вихованні сина участі не приймає. За час навчання [PERSON] у гімназії, навчанням та успіхами сина не цікавиться. Взагалі не відвідувала учбовий заклад. Мешкає у м.Кривому Розі окремо від сина. В утриманні та вихованні свого неповнолітнього сина участі не приймає. (а.с.13) Відповідно до ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ч. 3 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Відповідно до п. п. 15, 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. При цьому, ухилення від виховання можна розцінювати лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно зі ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини (ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства»). Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним ( п. п. 94-102. рішення ЄСПЛ у справі «Мамчур проти України» від 16 липня 2015 року ( заява № 10383/09). Як Суд зазначив у рішенні у справі «Нойлінґер та Шурук проти Швейцарії» (Neulingerand Shuruk v. Switzerland), ( заява № 41615/07, ЄСПЛ 2010 року): Інтерес дитини складається з двох аспектів. З одного боку цей інтерес вимагає, що зв`язки дитини з її сім`єю мають бути збережені, за винятком випадків, коли сім`я виявилася особливо непридатною. Звідси випливає, що сімейні зв`язки можуть бути розірвані лише у виняткових випадках, та що необхідно зробити все, щоб зберегти особисті відносини та, якщо і коли це можливо, «відновити» сім`ю. З іншого боку очевидно також, що в інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у здоровому середовищі, та батькам не може бути надано право за статтею 8 Конвенції на вжиття таких заходів, що можуть завдати шкоди здоров`ю та розвитку дитини. Звертаючись до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, позивач, як на підставу позову, посилалась на ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення та позбавлення батьківських прав" ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідність харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до висновку виконкому Саксаганської районної у місті ради, надано висновок комісії з питань захисту прав дитини про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не виконує батьківських обов`язків, участі у вихованні сина не приймає, не цікавиться його здоров`ям, не надає ніякої допомоги. Дитина виявила бажання проживати з батьком [PERSON] .(а.с.34-35) Відповідно до ст.ст.8,12 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Таким чином, повно і всебічно з`ясувавши всі обставини справи, дослідивши та оцінивши наявні докази у сукупності, суд дійшов висновку про наявність порушення прав та інтересів малолітньої дитини, свідомого ухиляння матері від виконання своїх батьківських обов`язків, невжиття протягом тривалого часу жодних заходів щодо можливості забезпечення належних умов для фізичного, духовного розвитку та виховання дитини і тому наявності достатніх правових підстав для задоволення позовної вимоги щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] стосовно її малолітнього сина [PERSON] . Відповідно до ст.ст.141, 142 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, ст.ст. 164 СК України, ст.ст. 4, 12, 13, 76-83, 141, 223, 263-265, 354 ЦПК України, суд,-

Outcome: approved