Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

1.Позиція сторони позивача. У серпні 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини». Згідно до змісту позовних вимог, просить: -визначити йому, [PERSON] , [INFO] , додатковий строк в три місяці для звернення до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] бабусі [PERSON] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, [INFO] померла його бабуся [PERSON] , яка була матір`ю його матері [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належну їй квартиру розташовану за адресою: [ADDRESS] , яка належала їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна від 03 грудня 2014 року посвідченого приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Кир`як С.А., зареєстрованого в реєстрі за № 1392. В Держаному реєстрі речових прав на нерухоме майно право власності було зареєстровано на ім`я бабусі 03 грудня 2014 року за реєстраційним номером об`єкта нерухомого майна: 517514312104. 03 грудня 2014 року [PERSON] розпорядилась належним їй на праві власності майном на випадок своєї смерті, а саме: заповідала усі належні їй права на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , йому [PERSON] , [INFO] . Заповіт був посвідчений приватним нотаріусом Кам`янського міського нотаріального округу Кир`як С.А., зареєстрований в реєстрі за № 1394. Тобто позивач є єдиним спадкоємцем за заповітом після смерті бабусі, [PERSON] . 20 липня 2021 року позивач звернувся до приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Г.В. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі. Але, постановою приватного нотаріуса від 20 липня 2021 року [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку із пропущенням позивачем строку на прийняття спадщини та рекомендовано звернутися до суду. Шестимісячний строк для прийняття спадщини після смерті бабусі був пропущений позивачем з поважних причин, у зв`язку із тим, що з липня 2020 року до липня 2021 року [PERSON] перебував за межами країни. З 2017 року позивач мешкає в Естонії, де працює та має офіційний дозвіл на постійне проживання. По декілька разів на рік позивач завжди приїздив в Україну, відвідував своїх рідних, в тому числі і бабусю [PERSON] , постійно підтримував з бабусею телефонний зв`язок. Останній раз позивач був в Україні перед смертю бабусі у липні 2020 року, із того часу до липня 2021 року приїхати до України не вбачалося можливим через посилення карантинних обмежень. Враховуючи зазначені вище обставини, позивач не мав об`єктивної можливості вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Тільки після послаблення карантинних обмежень позивач прибув до України і звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] . Крім того, будучи недостатньо юридично освідченою людиною, позивач вважав, що достатньо фактично прийняти спадщину, користуючись спадковою квартирою, сплачуючи комунальні платежі та квартплату, і тим самим підтвердити нотаріусу своєчасне прийняття спадщини, оскільки відмову про прийняття спадщини позивач не надавав до нотаріальної контори. На даний час, [PERSON] бажає вирішити питання про прийняття спадщини, і хоча протягом шести місяців після смерті спадкодавця позивач не подавав до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, однак і відмову про прийняття спадщини останній не подавав, тому вважає що має право на отримання спадщини після смерті бабусі і наразі вимушений у судовому порядку захищати свої інтереси шляхом звернення з позовною заявою до суду та надаючи докази поважності причин пропуску строку для звернення до нотаріальної контори, оскільки фактично прийняту у спадок квартиру після смерті бабусі бажає прийняти і юридично. Оскільки причини за якими позивач пропустив строк для подання заяви про прийняття спадщини є поважними, позивач вважає, що має право просити суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори. 2. Позиція відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач Кам`янська міська рада про дату, час та місце судових засідань повідомлений згідно до вимог ст. 130 ЦПК України, в судові засідання явку свого представника не забезпечив. Відповідач не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 10 листопада 2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просять прийняти рішення згідно до чинного законодавства (а.с.48). 3.Позиція третьої особи. Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна сповіщена про дату, час та місце розгляду справи згідно до вимог ст.130 ЦПК України в судові засідання не прибувала. 08 листопада 2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року надано копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.38-45). 10 лютого 2022 року через канцелярію суду приватним нотаріусом Шевченко Г.В. подано заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. 02\~серпня 2021\~року позивач\~ [PERSON] звернувся\~із позовною\~заявою до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини» (а.с.1-4). Ухвалою суду від 03 серпня 2021 року постановлено відкрити провадження у справі, розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження (а.с.27). Одночасно з позовною заявою позивачем подано клопотання про витребування доказів в порядку ст. 83-84 ЦПК України. Згідно до змісту клопотання, просить: -витребувати від приватного нотаріуса Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Ганни Василівни копію спадкової справи, яка відкрилась після померлої [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 03 серпня 2021 року клопотання позивача про витребування доказів задоволено (а.с.32). 08 листопада 2021 року через канцелярію суду на виконання ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 03 серпня 2021 року надано копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (а.с.38-45). 10 листопада 2021 року на офіційну електронну адресу суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника відповідача, просять прийняти рішення згідно до чинного законодавства (а.с.48). Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року закрито підготовче провадження у справі № 208/6599/21 за позовом [PERSON] до Кам`янської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Ганна Василівна «про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини» та призначено справу до розгляду по суті (а.с.51). 04 лютого 2022 року на офіційну електронну адресу суду позивачем [PERSON] подано заяву про розгляд справи без його участі та без застосування засобів технічної фіксації. Згідно до змісту позовної заяви зазначив, що позовні підтримує у повному обсязі та просить задовольнити. 10 лютого 2022 року через канцелярію суду приватним нотаріусом Шевченко Г.В. подано заяву про розгляд справи без її участі, щодо задоволення позовних вимог [PERSON] не заперечує. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. 5. Фактичні обставини встановлені судом. 03 грудня 2014 року [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , склала заповіт, яким дала розпорядження щодо усіх належних їй прав на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , заповіла на ім`я [PERSON] , [INFO] . Зазначений заповіт складений [PERSON] , 30 травня 1935 року, посвідчений приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Шевченко Ганною Василівною, зареєстрований в реєстрі за 1394 (а.с17). 24 листопада 2020 року [PERSON] , [INFO] , померла, що підтверджено свідоцтвом про смерть виданим 25 листопада 2020 року актовий запис № 1057 Новомосковським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), серії [NUMBER] (а.с.19). На час своєї смерті [PERSON] , [INFO] , була зареєстрована і проживала одна за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою Виконавчого комітету Новомосковської міської ради від 20 липня 2021 року № 2855 (а.с.21). В період з липня 2020 року по липень 2021 року [PERSON] , [INFO] , знаходився за межами України, оскільки мешкає та працює в Естонії, що підтверджується викладеним у позовній заяві (а.с.2). 20 липня 2021 року [PERSON] , звернувся із заявою про прийняття спадщини відкритої після смерті бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , на підставі чого заведено спадкову справу № 109/2021 у приватного нотаріуса Новомосковського міського нотаріального округа Шевченко Г.В., що підтверджено копією спадкової справи (а.с.39-45). 20 липня 2021 року приватним нотаріусом Новомосковського міського нотаріального округа Шевченко Г.В. винесено Постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після бабусі [PERSON] , на ім`я [PERSON] , з підстав його звернення із заявою про прийняття спадщини після спливу 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавця, та не подання документів про фактичне прийняття заявником спадщини, що підтверджено копією постанови (а.с.23), та копією спадкової справи (а.с.39-45). 6. Правові норми законодавства застосовані судом. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. З урахуванням вимог\~ст. 263 ЦПК України\~судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264\~ЦПК України\~під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. ст. 8, 55 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Звернення до суду для захисту конституційних прав і свобод людини і громадянина безпосередньо на підставі Конституції України гарантується. Права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Відповідно до статей 1216,1217 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За правилами статті 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (частина перша статті 1270 ЦК України). За правилами частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до частини третьої статті 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не відмовився від неї. Відповідно до статті 1269 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Подання заяви про прийняття спадщини є дією, яку повинен вчинити спадкоємець, який бажає прийняти спадщину тоді, коли такий спадкоємець не проживав на час відкриття спадщини постійно зі спадкодавцем. Відповідно, пропустити строк на прийняття спадщини може спадкоємець, який постійно не проживав на час відкриття спадщини зі спадкодавцем. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, незнання норм закону, тощо, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постановах: від 04 листопада 2015 року 6-1486цс15 та від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження№61/21447св19). 7. Висновки та мотиви прийнятого рішення. Судом встановлено що за своє життя, спадкодавець [PERSON] , [INFO] , скористалася своїм право на розпорядження належними їй правами та обов`язками, склавши нотаріально посвідчений заповіт від 03 грудня 2014 року зареєстрований у реєстрі за № 1394, на ім`я [PERSON] , який є позивачем. Факт складання заповіту [PERSON] із розпорядженням на ім`я [PERSON] , належних їй майнових прав та обов`язків, був відомий позивачу [PERSON] , на час смерті спадкодавця, що підтверджено позивачем (згідно до змісту позовної заяви). Факт обізнаності [PERSON] про наявність в нього права на спадкування спадщини відкритої на час смерті [PERSON] , також був підтверджений під час судового розгляду. [PERSON] , померла [INFO] , що підтверджено матеріалами справи. Відповідно до положень ч. 2 ст.\~1220\~ЦК\~України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Як встановлено судом, підставою для звернення із позовом, є не реалізація [PERSON] , у передбачений строк та спосіб чинним законодавством, свого права на прийняття спадщини відкритої після смерті спадкодавця [PERSON] , померлої [INFO] , та звернення позивача до нотаріальної контори із пропуском передбаченого 6-ти місячного строку із заявою про прийняття спадщини, а саме через 8 місяців з часу смерті спадкодавця та отримання, останнім, від нотаріуса відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину від 20 липня 2021 року (а.с.23), що пов`язано із постійним місцем проживання позивача за кордоном, та обмежень пов`язаних із заходами щодо COVID-19, прибуттям позивача на територію держави України лише у липні 2021 року. Вирішуючи спір, виходячи із аналізу вищезазначених норм закону необхідним є встановлення наявних у позивача поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини, тобто таких, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Відповідно до частини четвертої\~статті 263 ЦПК України\~при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Так, у постанові Верховного Суду України від 26 вересня 2012 року у справі № 6-85цс12 вказано, що\~право на спадщину належить спадкоємцеві з моменту її відкриття й закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав із спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Правила ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1/ у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2/ ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про спадкову масу, то положення ч. 3\~ст. 1272 ЦК України\~не застосовуються. У постанові Верховного Суду України від 14 вересня 2016 року у справі № 6-1215цс16 викладено правову позицію, що\~відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом вищезазначеної статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є ті, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Отже, правила частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. У постанові Верховного Суду від 05 грудня 2018 року у справі № 756/2764/15-ц (провадження № 61-29705св18) вказано, що «відповідно до положень\~статті 1216 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною першою статті\~1269, частиною першою статті\~1270 ЦК України\~встановлено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до частини третьої\~статті 1272 ЦК України\~за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 24\~постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Як встановлено судом, спадкодавець [PERSON] , померла [INFO] , та на час своєї смерті проживала та була зареєстрована одна, за адресою квартира [ADDRESS] , при цьому позивач [PERSON] , [INFO] , проживав окремо від спадкодавця, а саме за межами України у Естонії, а тому не є особою який фактично прийняв спадщину у розумінні ч. 3 ст. 1268 ЦК України. А тому відповідно, для прийняття спадщини відкритої на час смерті спадкодавця бабусі [PERSON] , померлої [INFO] , як за законом або за заповітом, позивач [PERSON] , був зобов`язаний протягом шести місяців, з часу відкриття спадщини і до 24 травня 2021 року, подати заяву про її прийняття, шляхом звернення до нотаріуса або до органів місцевого самоврядування. Так, згідно до п. 2 гл. 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (в редакції на час виникнення права на звернення із заявою про прийняття спадщини, яка діяла станом на 24.11.2020 року), - Нотаріальні дії вчиняються у приміщенні державної нотаріальної контори, у державному нотаріальному архіві, приміщенні, яке є робочим місцем (конторою) приватного нотаріуса. В окремих випадках, коли фізична особа не може з`явитися в зазначене приміщення, а також коли того вимагають особливості посвідчуваного правочину, такі нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаними приміщеннями, але в межах нотаріального округу. Також судом враховується правова позиція викладена Верховним Судом у Постанові від 11 листопада 2020 року у справі № 750/262/20 провадження № 61-14038св20, згідно до якої Верховний Суд наголосив, що вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними причинами є причини, пов`язані з об`єктивними не переробними істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини визнаються, зокрема: тривала хвороба спадкоємця, складні умови праці, які пов`язані із тривалими відрядженнями, у тому числі закордонними, перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України, відбування покарання, з чим пов`язана неможливість прийняття спадщини тощо. При цьому, судом не можуть бути визнані поважними такі причини пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, як юридична необізнаність позивача щодо строку та порядку прийняття спадщини, необізнаність особи про наявність спадкового майна та відкриття спадщини, похилий вік, непрацездатність, невизначеність між спадкоємцями, хто буде приймати спадщину, відсутність коштів для проїзду до місця відкриття спадщини, несприятливі погодні умови тощо. Згідно з ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Положеннями ст. ст.\~12,\~81 ЦПК України\~встановлено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Таким чином, позивач повинен довести поважність пропуску строку для прийняття спадщини не лише у межах шестимісячного строку, встановленого частиною першою\~статті 1270 ЦК України, а й упродовж усього періоду від дати відкриття спадщини до дати звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Посилання позивача на те, що він тривалий час перебував за кордоном, а саме у Естонії, оскільки там працевлаштований, що суттєво його обмежило у реалізації ним можливості, у визначений 6-ти місячний термін із часу смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , звернутися до нотаріуса, знайшло своє підтвердження в ході судового розгляду, та не спростовано сторонами. А тому, позивачем доведено наявність об`єктивних труднощів які він мав в період з часу смерті спадкодавця, та які обмежили його у реалізації як спадкоємця у визначений шестимісячний термін на звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. Таким чином, встановивши всі фактичні обставини справи, всебічно дослідивши обставини справи, визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, суд приходить до висновку, що позивачем [PERSON] , строк для прийняття спадщини пропущений з поважних причин, тобто таких які були пов`язані із об`єктивними, труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року). 8. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Так,\~при зверненні\~із позовом,\~позивачем було\~сплачено судовий\~збір у\~розмірі 908,00 гривень, що підтверджено квитанцією (а.с.5), але позивачем на заявляється про їх відшкодування, а тому вони залишаються за позивачем.

Outcome: approved