Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором № 2021/І_С/290-000153 від 15 січня 2021 року в розмірі 38650,04 гривень, з яких 25342,46 гривень - заборгованість за кредитом поточна, 3420,27 гривень - заборгованість за кредитом прострочена, 678,81 гривень - заборгованість за відсотками поточна, 3208,5 гривень - заборгованість за відсотками прострочена. Позов мотивує тим, що 15 січня 2021 року відповідач підписав заяву-договір № 2021/І_С/290-000153 про приєднання до Правил надання банківських послуг за картковими продуктами. На виконання умов договору про приєднання, позивач відкрив картковий рахунок у національній валюті № [NUMBER] на умовах обслуговування продукту «Крок на зустріч». Позивач надав відповідачу кредит шляхом встановлення ліміту дозволеного овердрафту у розмірі 40543,46 гривень, строком дії з 15 січня 2021 року по 14 січня 2023 року зі сплатою процентної ставки 29,99% та процентної ставки на прострочену заборгованість - 48%, та сплатою щомісячних платежів в сумі 1689 гривень. Відповідач користувався можливістю отримати кошти в кредит (овердрафт) шляхом зняття готівкових сум з банкоматів та оплати покупок у торгівельній мережі. У порушення договору відповідач не виконав зобов`язання належним чином щодо повернення коштів, вимога позивача про повернення таких відповідачем була проігнорована. В обґрунтування позовних вимог посилається на додані до позовної заяви письмові докази, які підтверджують право вимоги до відповідача та розмір заборгованості останнього. Як на підставу задоволення вимог вказує на положення ст.ст. 16, 526, 530, 536, 610, 611, 627, 629, 1054 ЦК України. Позов на адресу суду надійшов 28 квітня 2022 року. Ухвалою суду від 16 травня 2022 року прийнято позов до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження в судове засідання. Представник позивача Шищак І.С., яка діяла на підставі довіреності № 545 від 11 грудня 2019 року, в судове засідання не з`явилася, подала клопотання відповідно до якого позов підтримує в повному обсязі, розгляд справи просить проводи у відсутності представника позивача та у випадку повторної неявки відповідача в судове засідання відносно постановлення заочного рішення не заперечувала. Відповідач в судовому засіданні позов визнав. Заслухавши пояснення відповідача, перевіривши матеріали справи, оцінивши в сукупності зібрані у справі докази, вирішуючи спір в межах заявлених позовних вимог, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів. Згідно з ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення закону щодо договору позики, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 ЦК України). Згідно із ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Виходячи з положень ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В судовому засіданні встановлено, що 15 січня 2021 року відповідач підписав заяву-договір № 2021/І_С/290-000153 про приєднання до Правил надання банківських послуг за картковими продуктами. На виконання умов договору про приєднання, позивач відкрив картковий рахунок у національній валюті № [NUMBER] на умовах обслуговування продукту «Крок на зустріч». Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу кредит у розмірі, встановленому договором. У відповідності до статей 526, 530 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 18 листопада 2021 року заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором, відповідно до наданого позивачем розрахунку, становить 38650,04 гривень, з яких 25342,46 гривень - заборгованість за кредитом поточна, 3420,27 гривень - заборгованість за кредитом прострочена, 678,81 гривень - заборгованість за відсотками поточна, 3208,5 гривень - заборгованість за відсотками прострочена. Таким чином, зважаючи на те, що відповідач порушив умови кредитного договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, в судовому засіданні позов визнав, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за кредитним договором від 15 січня 2021 року в розмірі 38650,04 гривень. При цьому, у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 1240,5 гривень судового збору та 1240,5 гривень слід позивачу на підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути з державного бюджету, оскільки відповідачем визнано позов.

Outcome: approved