Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд із заявою про встановлення юридичного факту, в якій просить встановити факт смерті її чоловіка, громадянина України, [PERSON] , [INFO] , уродженця м. Черкаси, Черкаської області, який помер [INFO] від вогнепального кульового поранення несумісного з життям під час участі в бойових діях. Заяву мотивує тим, що [INFO] в м. Анадоль, Донецької області помер [PERSON] , [INFO] , який проживав в [ADDRESS] . Під час прориву військ противника через позиції 3-ї штурмової роти військової частини [NUMBER], зумовлених військовою агресією Російської Федерації, її чоловік отримав вогнепальне поранення несумісне з життям, що і стало причиною його смерті. Смерть її чоловіка підтверджується повідомленням про смерть від 13.06.2022 року, витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 02.06.2022 року та актом про настання смерті від 25.05.2022 року. 21.06.2022 [PERSON] із заявою про видачу свідоцтва про смерть її чоловіка звернулась до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси. На вказану заяву від 21.06.2022 нею було отримано відповідь, якою їй повідомлено, що оскільки у неї відсутній, визначений нормами чинного законодавства, необхідний пакет документів встановленої форми про смерть, підстави для проведення державної реєстрації смерті відсутні. Разом з тим, їй рекомендовано звернутись до суду із заявою про встановлення факту смерті, для вирішення порушеного нею питання. В судове засідання заявниця не з`явилась, подала заяву про розгляд заяви без її участі, просила заяву задоволити в повному обсязі. Зазначила, що встановлення факту смерті чоловіка необхідне їй для оформлення свідоцтва про смерть. Представник заінтересованої особи Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) - Літовкіна Л. в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання на електронну пошту суду подала клопотання про розгляд справи без її участі, зазначила що при розгляді заяви покладається на розсуд суду. Представник заінтересованої особи Черкаського об`єднаного міського територіального центру комплектування та соціальної підтримки в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання через канцелярію суду подав заперечення щодо встановлення зацікавленої особи від 04.07.2022, в яких просив провести розгляд справи без його участі, вказав що не має заперечень щодо задоволення заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Враховуючи вищевикладене та приписи ст. 223 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу без участі осіб, які в судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату, час та місце судового розгляду. У зв`язку з неявкою в судове засіданні всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.1 ст. 76 , ч.1, 2 ст. 77 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява обґрунтована і підлягає задоволенню. Відповідно до копії Повторно виданого Свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 22.06.2022, [PERSON] народився [INFO] у м. Черкаси, Черкаській обл., Україні. Згідно копії свідоцтва про одруження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] 02.09.1999 зареєстрували шлюб у Відділі реєстрації актів громадянського стану Черкаського міськвиконкому, про що зроблено відповідний актовий запис за №1195. Смерть [PERSON] , [INFO] , яка настала [INFO] підтверджується: повідомленням про смерть від 13.06.2022 року, витягом з наказу командира військової частини [NUMBER] від 02.06.2022 року та актом про настання смерті від 25.05.2022 року. Відповідно до п. 8 ч. 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до частини 6 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою (частина 1 статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану») Разом з тим, листом Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 22.04.2021 №985/0/208-21 судам надано роз`яснення, що відмова у вчинені реєстраційної дії не є обов`язковою для встановлення фактів, що мають юридичне значення , відповідно до ст. 317 ЦПК України. 24 лютого 2022 року у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 14 березня 2022 року № 133/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 26 березня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 18 квітня 2022 року № 259/2022 строк дії воєнного стану в Україні продовжено з 05 години 30 хвилин 25 квітня 2022 року строком на 30 діб. Указом Президента України від 17 травня 2022 року № 341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25 травня 2022 року строком на 90 діб. Відповідно до ст. 1 Закону України " Про правовий режим воєнного стану" від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України ( ст. 2 зазначеного Закону України). Відповідно до ст. 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені. Відповідно до ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. За змістом частини першої статті 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. При розгляді даної цивільної справи суд також враховує факт введення воєнного стану в Україні, який вже було введено станом на час смерті [PERSON] , [INFO] , та який триває на час розгляду справи, а також загальнодоступну інформацію про те, що Донецька область протягом всього часу введення воєнного стану піддається збройній агресії та ведення бойових дій на цій території на час настання смерті, так і на момент розгляду справи судом. За таких обставин суд погоджується з доводами заявника про об`єктивну неможливість встановити факт смерті у іншому встановленому законом порядку, а оскільки факт смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] в м. Анадоль, Донецької області підтверджується доданими матеріалами заяви, і на даний час законом не передбачено іншої можливості, ніж встановлення цього факту в судовому порядку. Докази, які б спростовували даний факт в матеріалах справи відсутні. У такому випадку, суд обмежується лише дослідженням доказів наявних у матеріалах справи та вважає їх достатніми для прийняття законного та неупередженого рішення. Судом не встановлено підстав для витребування додаткових доказів або виклику свідків для надання ними пояснень по даному факту, оскільки заявницею в поданих матеріалах належно доведено факт смерті її чоловіка. Відповідно до акту №318 від 25.05.2022 про настання смерті засвідчено, що 26.02.2022 о 15 год 30 хв. [PERSON] загинув під час прориву противника через позиції 3ї штурмової роти військової частини [NUMBER], отримавши вогнепальне поранення, несумісне із життям, у зв`язку із інтенсивністю ведення бою, евакуація тіла [PERSON] була неможлива. Витягом із Наказу командира військової частини [NUMBER] за №178 від 02.06.2022 про загибель сержанта [PERSON] встановлено, що смерть військовослужбовця настала під час проходження служби за контрактом в Збройних силах України під час бойових дій із забезпечення здійснення заходів із національної безпеки і оборони Батьківщини та територіальної цілісності, відсічі і стримування збройної агресії з боку збройних сил Російської Федерації на території Донецької області. Згідно п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» з наступними змінами та доповненнями, рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання. Згідно зі ст. 14 ЦПК України рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для органів, які реєструють такі факти або оформлюють права, що виникають у зв`язку із встановленим судом фактом. Згідно вимог п. 8 ч.1 ст. 315 ЦПК України, у заяві про встановлення факту смерті особи в певний час необхідно вказувати мету, з якою заінтересована особа просить встановити цей факт. Встановлення факту смерті про встановлення якого просить заявниця, має юридичне значення, оскільки надає право для проведення державної реєстрації смерті на території України, яка контролюється державними органами, а саме Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Черкаси та отримання Свідоцтва про смерть встановленого зразка. Виходячи із засад справедливості та розумності, притаманних цивільному судочинству, суд за таких обставин вважає обґрунтованим твердження заявника про неможливість отримання на території, тимчасово непідконтрольній ЗСУ, де ведуться бойові дії, документів, що підтверджують факт смерті за формою, встановленою чинним законодавством України, на теперішній час з об`єктивних причин. Разом з тим, при винесенні рішення в рамках даної справи суд приходить до висновку про неможливість задоволення рішення в частині встановлення підстави смерті [PERSON] , [INFO] , а саме: від вогнепального кульового поранення несумісного з життям під час участі бойових діях, оскільки суд позбавлений права самостійно встановлювати підстави смерті лише за наявними у матеріалах справи документами. Згідно п. 21 ч. 1 ст. 5 ЗУ « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial