Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з відповідача матеріальної шкоди, що завдана скоєнням ДТП. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 18 липня 2019 року о 23 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем Mitsubishi, державний номер [NUMBER] в м. Одесі рухаючись по вул. Чорноморського козацтва, 41, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Malibu» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка здійснювала рух попереду нього та виконувала поворот ліворуч на вул. М. Плигуна. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, про що зазначене у постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 р., яка набрала законної сили після розгляду Одеського апеляційного суду 07.08.2020 р. 15.02.20 р. [PERSON] здійснила заміну державного номерного знаку з [NUMBER] на автомобілі Chevrolet Malibu, VIN [NUMBER] на [NUMBER] . 31 березня 2020 р. судовим експертом Федотовим Ф. В. (свідоцтво Міністерства Юстиції України № 851 від 23 серпня 2013 р.) було складено висновок експертного дослідження № 6694 по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «Chevrolet Malibu», державний номер [NUMBER] . Згідно зазначеного\~висновку,\~вартість відновлювального\~ремонту автомобіля\~«Chevrolet\~Malibu»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~VIN\~ [NUMBER] ,\~внаслідок ДТП,\~яке сталося 18 липня 2019 року, становить 229 815 гри. 90 коп. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Chevrolet Malibu», державний номер [NUMBER] , VIF [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталося 18 липня 2019 року, становить 248 742 грн. 24 коп. За вказаний Висновок позивачем було сплачено суму в розмірі 2500 гривень 00 копійок. Таким чином, вартість нанесеного [PERSON] винуватцем матеріального збитку і понесених витрат складає - 248 742 грн. 24 коп. + 2500 грн. 00 коп., відповідачем в добровільному порядку зазначений збиток не відшкодовано, тому позивач просить стягнути його з відповідача, а також сплачений судовий збір у розмірі 2512 гривень 43 копійок. Ухвалою Суворовського районного суду м.Одеси від 11 травня 2021 року було відкрито спрощене позовне провадження по справі з викликом сторін по справі та надано відповідачу строк\~для подання\~відзиву на позовну заяву. (а.с. 50,51). Стороною відповідача 30 червня 2021 року надано відзив на позовну заяву в котрому [PERSON] зазначив, що його автомобіль в момент ДТП був застрахований за договором обов`язкового страхування згідно полісу 131554965 в ПрАТ «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп», а також договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту №20191203 501 від 21.05.2019 року. Загальний розмір ліміту відповідальності відповідача за двома договорами страхування складає 300000 гривень, що в свою чергу повністю покриває завдану внаслідок ДТП шкоду. Таким чином, звернення з позовом до [PERSON] є на його думку необґрунтованим та передчасним. (а.с. 61-63). Стороною позивача 02 липня 2021 року надано відповідь на відзив в якому позивач зазначив, що він має право на власний розсуд обирати спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдана шкоди. Також зазначила, що жодних страхових виплат від страхових компаній відповідача не отримувала. (а.с. 77-80). Окрім того представником позивача [PERSON] надано письмові пояснення від 22 квітня 2022 року. (а.с. 117-120). Відповідач про розгляд справи судом обізнаний належним чином в судове засідання не прибув та з клопотанням про відкладення розгляду справи не звертався. (а.с. 127,128). Представник позивача [PERSON] надав на адресу суду клопотання про розгляд справи у його відсутності та відсутності позивачки, позовні вимоги підтримав та наполягав на задоволенні позову. (а.с. 125). Окрім того просив долучити до матеріалів справи відповідь на його адвокатський запит в котрому зазначено, що цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу MITSUBISHI LANCER реєстраційний номер [NUMBER] станом на 18 липня 2019 року була забезпечена в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-131554965 (далі - Поліс) та за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту «Відповідальний водій» №20191203501. За Полісом страхування страхова сума на одного потерпілого за шкоду, заподіяну життю та здоров`ю - 200 000,00 грн., за шкоду, заподіяну майну - 100 000,00 грн., розмір франшизи - 0,00 грн., за Договором страхування страхова сума - 200 000,00 грн. Звіт/висновок що визначення шкоди, завданої майну потерпілого Товариством не замовлявся, розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, завдану майну потерпілого Товариством не складався. (а.с. 126). Враховуючи вимоги\~ст. 223 ЦПК України\~та ст.6 Конвенції\~Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідача. З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, суд приходить до висновку про те, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Згідно з ч. 3 ст.\~2\~ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є: 1) верховенство права; 2) повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; 3) гласність і відкритість судового процесу та його повне фіксування технічними засобами; 4) змагальність сторін; 5) диспозитивність; 6) пропорційність; 7) обов`язковість судового рішення; 8) забезпечення права на апеляційний перегляд справи; 9) забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом; 10) розумність строків розгляду справи судом; 11) неприпустимість зловживання процесуальними правами; 12) відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення. Частиною 3 статті 13\~ЦПК України визначено, що учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Частина 2 статті 43\~ЦПК встановлює, що учасники справи зобовязані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обовязковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ст.\~76\~ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Відповідно до положень ст.\~77\~ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Згідно зі ст.\~80\~ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Суд встановив наступні обставини. [PERSON] притягався до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП за те, що він 18 липня 2019 року о 23 годині 45 хвилин, керуючи автомобілем Mitsubishi, державний номер [NUMBER] в м. Одесі рухаючись по вул. Чорноморського козацтва, 41, не врахував дорожню обстановку, не вибрав безпечну дистанцію, в результаті чого скоїв зіткнення з автомобілем «Chevrolet Malibu» державний номер [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яка здійснювала рух попереду нього та виконувала поворот ліворуч на вул. М. Плигуна. В результаті ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Своїми діями [PERSON] порушив вимоги пункту 13.1. Правил дорожнього руху України, чим вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ст.124 КУпАП, про що зазначене у постанові Суворовського районного суду м. Одеси від 16 червня 2020 р., яка набрала законної сили після розгляду Одеського апеляційного суду 07.08.2020 р. (а.с. 6-9). Відповідно ж до ч. 4\~ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Тобто враховуючи вищевикладене, факт винуватості [PERSON] у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди від 18 липня 2019 року о 23 год. 45 хв., є встановленим і доказуванню не підлягає. 15.02.20 р. [PERSON] здійснила заміну державного номерного знаку з [NUMBER] на автомобілі Chevrolet Malibu, VIN [NUMBER] на [NUMBER] . (а.с. 42). 31 березня 2020 р. судовим експертом Федотовим Ф. В. (свідоцтво Міністерства Юстиції України № 851 від 23 серпня 2013 р.) було складено висновок експертного дослідження № 6694 по визначенню вартості відновлювального ремонту та матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу, автомобіля «Chevrolet Malibu», державний номер [NUMBER] . Згідно зазначеного\~висновку,\~вартість відновлювального\~ремонту автомобіля\~«Chevrolet\~Malibu»\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~VIN\~ [NUMBER] ,\~внаслідок ДТП,\~яке сталося 18 липня 2019 року, становить 229 815 гри. 90 коп. Вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля «Chevrolet Malibu», державний номер [NUMBER] , VIF [NUMBER] , внаслідок ДТП, яка сталося 18 липня 2019 року, становить 248 742 грн. 24 коп. (а.с. 10-41). За вказаний Висновок позивачем було сплачено суму в розмірі 2500 гривень 00 копійок. (а.с. 41). Таким чином, вартість нанесеного [PERSON] винуватцем матеріального збитку і понесених витрат складає - 248 742 грн. 24 коп. + 2500 грн. 00 коп., відповідачем в добровільному порядку зазначений збиток не відшкодовано Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу MITSUBISHI LANCER реєстраційний номер [NUMBER] станом на 18 липня 2019 року була забезпечена в ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» за договором (полісом) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-131554965 (далі - Поліс) та за Договором добровільного страхування цивільної відповідальності власників наземного транспорту «Відповідальний водій» №20191203501. (а.с. 126). Звіт/висновок що визначення шкоди, завданої майну потерпілого Товариством не замовлявся, розрахунок розміру страхового відшкодування за шкоду, завдану майну потерпілого Товариством не складався. та не виплачувався. Відповідно до ч. 1\~ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ч. 1\~ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ч. 1\~ст. 1187 ЦК України, джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Крім того відповідно до\~Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», від 27.03.1992 року № 6, джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояву їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля). Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо). Згідно Постанови Верховного Суду України №6-2808цс15 від 20.01.2016р. завдання потерпілому шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди породжує деліктне зобов`язання, в якому праву потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується відповідний обов`язок боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така дорожньо-транспортна пригода слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника в договірному зобов`язанні ним є страховик. Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань, деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Окрім того, суд звертає увагу відповідача, [PERSON] , що особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором із відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності. Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10.02.2010). Таким чином, оскільки автомобіль «Chevrolet Malibu» державний номер [NUMBER] , отримав пошкодження, і [PERSON] , як власнику зазначеного автомобіля, матеріальна шкода не відшкодована, матеріали справи протилежного не містять, тому позовні вимоги [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення в повному обсязі. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню 2512 грн. 43 коп. судового збору, котрі позивач поніс при подачі позову (а.с. 1).

Outcome: approved