Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

22 листопада 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Львова за підсудністю з Личаківського районного суду м. Львова надійшла позовна заява адвоката Сєргєєвої Ольги Ігорівни, яка діє в інтересах [PERSON] до Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області, Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) про визнання виконавчих документів такими, що не підлягають виконанню, зняття арештів з майна та виключення відомостей з Єдиного реєстру боржників (а. с. 1-7). Стислий виклад позицій сторін. Обґрунтування позивача. Позивач зазначає, що на підставі звернення ГО «Українська Спілка учасників АТО» від 25.09.2017 та направлення для проведення позапланової перевірки від 27.11.2017 № 1297/17-пз, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області в терміни з 28.11.2017 по 01.12.2017 проводилася позапланова перевірка щодо законності будівництва на [ADDRESS] . За результатами непроведеної перевірки було складено: - акт про недопущення посадових осіб органу ДАБІ на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій від 01.12.2017 № 1297/17; - протокол про адміністративне правопорушення від 01.12.2017 № 1297/17 за правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП; - припис від 01.12.2017 №1297/17 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою на протязі 10 робочих днів допустити посадових осіб ДАБІ на об`єкт будівництва на [ADDRESS] для проведення позапланової перевірки. 05.01.2018 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксоване протоколом від 01.12.2017 № 1297/17, яке відбулось без присутності гр. [PERSON] , Департаментом ДАБІ у Львівській області винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення № 2/1л/18-ф/пз, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 6450 грн. Також на підставі необхідності проведення перевірки виконання припису від 01.12.2017 № 1297/17 та направлення для проведення позапланового заходу від 09.01.2018 № 27-18-пз, посадовим особам Департаменту в терміни з 11.01.2018 по 16.01.2018 доручено провести позапланову перевірку на об`єкті будівництва на [ADDRESS] . За результатами непроведеної перевірки було складено: - акт перевірки від 06.01.2018 № 27/18; - протокол про адміністративне правопорушення від 16.01.2018 № 27/18 за правопорушення, передбачене ч.1 ст. 188-42 КУпАП; - припис від 16.01.2018 № 27/18 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою на протязі 10 робочих днів допустити посадових осіб ДАБІ на об`єкт будівництва на [ADDRESS] для проведення позапланової перевірки. 31.01.2018 Департаментом ДАБІ у Львівській області без присутності [PERSON] винесено постанову по справі про адміністративне правопорушення від 31.01.2018 № 13/1л/18-ф/пз, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 5100 грн. [PERSON] звернувся до Львівського окружного адміністративного суду з позовом до Державної архітектурно-будівельної інспекції України про визнання протиправними та скасування приписів Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 1297/17 від 01.12.2017, № 27/18 від 16.01.2018, видані [PERSON] . Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі № 1.380.2019.002233 позов [PERSON] задоволено повністю, визнано протиправними та скасовано приписи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 1297/17 від 01.12.2017, № 27/18 від 16.01.2018, видані [PERSON] . Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі № 1.380.2019.002233 (№ 857/11461/19) апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002233- без змін. В постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі № 1.380.2019.002233, що набрала законної сили, зазначено наступне: « …Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у Департаменту ДАБІ у Львівській області підстав для прийняття припису від 01.12.2017 № 1297/17, а тому цей припис слід визнати протиправним і скасувати. Також, в період 11-17.01.2018 на об`єкті будівництва на [ADDRESS] , була призначена перевірка щодо виконання суб`єктом містобудування [PERSON] вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 01.12.2017 № 1297/17. За результатами даної перевірки, як описано вище, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області було складено акт перевірки від 16.01.2018 № 27/18, яким зафіксовано невиконання вимог припису від 01.12.2017 № 1297/17, а також видано припис від 16.01.2018 № 27/18. Тобто, вимога [PERSON] про визнання протиправним і скасування припису від 16.01.2018 № 27/18 фактично є похідною від вимоги про скасування припису від 01.12.2017 № 1297/17. Тому, зважаючи, що припис від 01.12.2017 № 1297/17 є протиправним, проведення перевірки щодо його виконання [PERSON] та результати цієї перевірки, також є протиправними, а тому підлягає скасуванню...». Враховуючи вищенаведене, постанова по справі про адміністративне правопорушення № 2/1л/18-ф/пз від 05.01.2018, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 6450 грн. та постанова по справі про адміністративне правопорушення №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 5100 грн. є незаконними та не підлягають до виконання. Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Незважаючи на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі №1.380.2019.002233, що набрало законної сили, Департаментом ДАБІ у Львівській області та ДАБІ України скеровано постанови про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз від 05.01.2018 та №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 до органу виконавчої служби в Личаківському районі м. Львова для примусового виконання. Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників в провадженні Личаківського ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ (м. Львів) перебувають наступні виконавчі провадження: 1) ВП № 62572857 (стягувач - Департамент ДАБІ у Львівській області, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз, від 05.01.2018 в сумі 12 920 грн. Постановою державного виконавця від 17.12.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п.2.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). 2) ВП №56174767 (стягувач - Департамент ДАБІ у Львівській області, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення№13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 в сумі 10 200 грн. Постановою державного виконавця від 09.06.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п.2.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними); проте всі накладені арешти у ВП №56174767 є діючими. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №279674383 від 17.10.2021 в спеціальному розділі про державну реєстрацію обтяжень наявний запис про обтяження №27432773 від 10.08.2018, внесений державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Кичмою С.І. згідно постанови про арешт майна боржника по ВП №56174767 від 16.04.2018, накладено арешт нерухомого майна все нерухоме майно [PERSON] . 3) ВП №55935645 (стягувач - Департамент ДАБІ у Львівській області, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз, від 05.01.2018 в сумі 12 920 грн. Постановою державного виконавця від 09.06.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п.2.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). 4) ВП №62572799 (стягувач - ДАБІ України, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 в сумі 10 200 грн. Постановою державного виконавця від 18.03.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника. Відповідно до ч 2. ст.432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Зважаючи, що припис від 01.12.2017 № 1297/17 визнаний судом протиправним та скасовано, а також в судовому рішенні, що набрало законної сили, зазначено, що проведення перевірки щодо його виконання [PERSON] та результати цієї перевірки, також є протиправними, саме тому результати цієї перевірки теж є незаконними і не підлягають виконанню. [PERSON] звернувся до Департаменту ДАБІ у Львівській області та ДАБІ України з листами, в яких просив скасувати постанови про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз, від 05.01.2018 та №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 та відкликати вищевказані виконавчі документи з Личаківського ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ (м. Львів), звернутися до Личаківського ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ (м.Львів) щодо закінчення виконавчих проваджень: ВП №62572857, ВП №56174767, ВП №55935645. ВП №62572799 на підставі ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження». Листом ДАБІ України №40-704-(90-9)/2109-21 від 02.06.2021 «Про розгляд звернення» Позивача повідомлено, що резолютивна частина рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 по справі №1.380.2019.002233, що набрало законної сили, не містить зобов`язального характеру стосовно скасування постанов по справі про адміністративне правопорушення від 05.01.2018 №2/1л/18-ф/пз та від 31.01.2018 №13/1л/18-ф/пз, а визнано протиправними та скасовано приписи Департаменту ДАБІ у Львівській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 01.12.2017 №1297/17 та від 16.01.2018 №27/18 (за невиконання яких ДАБІ і винесено постанови про адміністративне правопорушення про накладення штрафів). Позивачем отримано лист Департаменту ДАБІ у Львівській області №1013-6/756-21 від 13.05.2021 такого ж змісту. Враховуючи вищенаведене, постанова по справі про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз від 05.01.2018, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст.188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 6450 грн. та постанова по справі про адміністративне правопорушення №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 5100 грн. є незаконними та не підлягають до виконання як виконавчі документи. У позові позивач зазначив, що накладення арештів на все нерухоме майно та його кошти порушують його права, оскільки він не може розпоряджатися своїм нерухомим майном на власний розсуд. Крім того, відомості в Єдиному реєстрі боржників про Позивача як боржника теж порушують права Позивача, негативно впливають на його ділову репутацію та унеможливлює [PERSON] здійснювати чи укладати будь-які правочини щодо його власного майна. Відтак, позивач [PERSON] змушений звернутися до суду за захистом своїх порушених прав та інтересів. Обґрунтування заперечень відповідачів. Представником відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Представником відповідача Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) відзив на позовну заяву у встановлений судом строк та порядок подано не було. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Львова від 23 листопада 2021 року провадження у даній справі відкрито та призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Львова від 14 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Фактичні обставини встановлені судом, зміст спірних правовідносин, оцінка доказів та висновки суду. У судове засідання позивач [PERSON] та його представник - адвокат Сєргєєва О. І. не з`явилися, 09.06.2022 на адресу суду подали заяву про розгляд справи у відсутності сторони позивача, позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Представник відповідача Державної архітектурно-будівельної інспекції України в особі Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, на його адресу скеровано повістку про виклик до суду рекомендованою кореспонденцією з повідомленням про вручення. Лист повернувся у зв`язку з ліквідацією юридичної особи. Представник відповідача Личаківського відділу державної виконавчої служби у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) у судове засідання повторно не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, причини неявки суду невідомі. У зв`язку із неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, встановив наступне. У судовому засіданні, перевіркою доводів сторін і обставин справи та дослідженням письмових доказів встановлено наступне. Даний позов виник із приводу арешту майна позивача. Постановою Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 03.06.2015 "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" в п.6 визначено, що відповідно до частини другої статті 114 ЦПК (в чинній редакції ЦПК України це ст. 30) позови про зняття арешту з нерухомого майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини (виключна підсудність). Судом встановлено, що посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області проводилася позапланова перевірка щодо законності будівництва на [ADDRESS] . За результатами непроведеної перевірки було складено: - акт № 1297/17 від 01.12.2017 про недопущення посадових осіб органу ДАБІ на об`єкти будівництва, підприємства будівельної галузі для виконання покладених на них функцій (а. с. 12); - припис № 1297/17 від 01.12.2017 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою на протязі 10 робочих днів допустити посадових осіб ДАБІ на об`єкт будівництва на [ADDRESS] для проведення позапланової перевірки у відповідності до вимог чинного законодавства та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (а. с. 13); - протокол № 1297/17 від 01.12.2017 про адміністративне правопорушення, передбачене ч.2 ст.188-42 КУпАП (а. с. 14-15); 05.01.2018 за результатами розгляду справи про адміністративне правопорушення, зафіксоване протоколом від 01.12.2017 №1297/17, яке відбулось без присутності гр. [PERSON] , Департаментом ДАБІ у Львівській області винесено постанову № 2/1л/18-ф/пз від 05.01.2018 по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.2 ст.188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 6450,00 грн. (а. с. 16). Крім того, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області проводилась позапланова перевірка на об`єкті будівництва на [ADDRESS] . За результатами проведеної перевірки було складено: - припис № 27/18 від 16.01.2018 про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил з вимогою на протязі 10 робочих днів допустити посадових осіб ДАБІ на об`єкт будівництва на [ADDRESS] для проведення позапланової перевірки у відповідності до вимог чинного законодавства та Порядку здійснення державного архітектурно-будівельного контролю, затвердженого постановою кабінету Міністрів України від 23.05.2011 № 553 (а. с. 17); - протокол № 27/18 від 16.01.2018 про адміністративне правопорушення, за правопорушення, передбачене ч.1 ст.188-42 КУпАП (а. с. 18-19). 31.01.2018 Департаментом ДАБІ у Львівській області без присутності позивача [PERSON] винесено постанову № 13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 по справі про адміністративне правопорушення, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 188-42 КУпАП та накладено на [PERSON] штраф в розмірі 5100 грн. (а. с. 20). Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі № 1.380.2019.002233 позов [PERSON] до Державної архітектурно- будівельної інспекції України задоволено повністю. Визнано протиправними та скасовано приписи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції у Львівській області про усунення порушень вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил № 1297/17 від 01.12.2017, № 27/18 від 16.01.2018, видані [PERSON] (а. с. 21-25). Постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 по справі № 857/11461/19 (№1.380.2019.002233) апеляційну скаргу Державної архітектурно-будівельної інспекції України залишено без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19 вересня 2019 року у справі № 1.380.2019.002233 без змін. В постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 10.12.2019 року по справі №1.380.2019.002233, що набрала законної сили, зазначено наступне: « …Суд апеляційної інстанції погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність у Департаменту ДАБІ у Львівській області підстав для прийняття припису від 01.12.2017р. № 1297/17, а тому цей припис слід визнати протиправним і скасувати. Також, в період 11-17.01.2018 на об`єкті будівництва на [ADDRESS] , була призначена перевірка щодо виконання суб`єктом містобудування [PERSON] вимог припису про усунення порушення вимог законодавства у сфері містобудівної діяльності, будівельних норм, стандартів і правил від 01.12.2017 № 1297/17. За результатами даної перевірки, як описано вище, посадовими особами Департаменту ДАБІ у Львівській області було складено акт перевірки від 16.01.2018р. №27/18, яким зафіксовано невиконання вимог припису від 01.12.2017р. №1297/17, а також видано припис від 16.01.2018р. № 27/18. Тобто, вимога [PERSON] про визнання протиправним і скасування припису від 16.01.2018р. № 27/18 фактично є похідною від вимоги про скасування припису від 01.12.2017р. № 1297/17. Тому, зважаючи, що припис від 01.12.2017р. № 1297/17 є протиправним, проведення перевірки щодо його виконання [PERSON] та результати цієї перевірки, також є протиправними, а тому підлягає скасуванню...» (а. с. 26-29). Згідно інформації з Єдиного реєстру боржників в провадженні Личаківського ВДВС у м. Львові Західного МРУ МЮ (м. Львів) перебувають наступні виконавчі провадження: 1) ВП № 62572857 (стягувач - Департамент ДАБІ у Львівській області, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз, від 05.01.2018 в сумі 12 920 грн. Постановою державного виконавця від 17.12.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п.2.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). 2) ВП №56174767 (стягувач - Департамент ДАБІ у Львівській області, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення№13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 в сумі 10 200 грн. Постановою державного виконавця від 09.06.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п.2.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними); проте всі накладені арешти у ВП №56174767 є діючими. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №279674383 від 17.10.2021 в спеціальному розділі про державну реєстрацію обтяжень наявний запис про обтяження №27432773 від 10.08.2018, внесений державним виконавцем Личаківського ВДВС м. Львів ГТУЮ у Львівській області Кичмою С.І. згідно постанови про арешт майна боржника по ВП №56174767 від 16.04.2018, накладено арешт нерухомого майна все нерухоме майно [PERSON] . 3) ВП №55935645 (стягувач - Департамент ДАБІ у Львівській області, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз, від 05.01.2018 в сумі 12 920 грн. Постановою державного виконавця від 09.06.2020 виконавчий документ повернуто стягувачу згідно п.2.ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними). 4) ВП №62572799 (стягувач - ДАБІ України, боржник - [PERSON] ) з виконання постанови по справі про адміністративне правопорушення №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 в сумі 10 200 грн. Постановою державного виконавця від 18.03.2021 звернуто стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію, інші доходи боржника (а. с. 30-45). Згідно інформації з реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна щодо суб`єкта, на все нерухоме майно позивача [PERSON] накладено арешт (а. с. 48-55). Згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Незважаючи на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 19.09.2019 року по справі № 1.380.2019.002233, що набрало законної сили, Департаментом ДАБІ у Львівській області та ДАБІ України скеровано постанови про адміністративне правопорушення №2/1л/18-ф/пз від 05.01.2018 та №13/1л/18-ф/пз від 31.01.2018 до органу виконавчої служби в Личаківському районі м. Львова для примусового виконання. Згідно п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Спеціальним законом, що визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, є Закон України «Про виконавче провадження». Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Відповідно до частини 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України "Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів". Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт на рухоме майно, що не підлягає державній реєстрації, накладається виконавцем лише після проведення його опису. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Відповідно до вимог ч. 4 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону; 10) отримання виконавцем від Державного концерну "Укроборонпром", акціонерного товариства, створеного шляхом перетворення Державного концерну "Укроборонпром", державного унітарного підприємства, у тому числі казенного підприємства, яке є учасником Державного концерну "Укроборонпром" або на момент припинення Державного концерну "Укроборонпром" було його учасником, господарського товариства, визначеного частиною першою статті 1 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності", звернення про зняття арешту в порядку, передбаченому статтею 11 Закону України "Про особливості реформування підприємств оборонно-промислового комплексу державної форми власності". Згідно з ч. 3 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа з підстав, передбачених частиною першою цієї статті, стягувачу повертаються невикористані суми внесеного ним авансового внеску. У разі повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої цієї статті арешт з майна знімається. Відповідно до вимог ч. 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження», у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», Єдиний реєстр боржників - це систематизована база даних про боржників, що є складовою автоматизованої системи виконавчого провадження та ведеться з метою оприлюднення в режимі реального часу інформації про невиконані майнові зобов`язання боржників та запобігання відчуженню боржниками майна. Відомості про боржників, включені до Єдиного реєстру боржників, є відкритими та розміщуються на офіційному веб-сайті Міністерства юстиції України. Відповідно до вимог ч. 7 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників одночасно з винесенням постанови про закінчення виконавчого провадження, повернення виконавчого документа стягувачу на підставі пунктів 1, 3, 11 частини першої статті 37 цього Закону або постанови, передбаченої частиною четвертою статті 40 цього Закону, чи в день встановлення виконавцем факту відсутності заборгованості за виконавчими документами про стягнення періодичних платежів. Відповідно до вимог п. 5 ч. 1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Відповідачами не взято до уваги, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ. Відповідно до ч. 2 ст.19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі і в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України. Існування арешту та заборони на відчуження майна порушує конституційні права власника майна. Відповідно до ч. 1 ст. 41 Конституції України та ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом і ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Статтею 1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, ратифікованого Верховною Радою України 17.07.1997, визначено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. В свою чергу положення статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 04.11.1950 передбачають, що кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільного права та інтересів є припинення дії, яка порушували право, примусового виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення. Суд може захистити цивільне право і інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ч. 2 ст. 30 ЦПК України, позови про зняття арешту з майна пред`являються за місцезнаходженням цього майна або основної його частини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 5 від 03 червня 2016 року позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Відповідачами в справі є стягувач, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби. Так, підсумовуючи вищевикладене, суд вважає доведеним те, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, а тому і відсутня правова підстава для примусових дій державного виконавця, які полягають в арешті майна. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до вимог п.1 ч.2 ст.141 ЦПК судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, з відповідачів в рівних частках слід стягнути на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved