Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

\~ \~ \~ \~1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. Товариство з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля» звернулося до суду з позовом про визнання договору оренди землі недійсним, посилаючись на те, що 01 березня 2011 року між ТОВ «Єлисейські поля» та [PERSON] укладено договір оренди землі, за умовами якого [PERSON] передала товариству в оренду строком на 10 років належну їй на праві власності земельну ділянку за кадастровим номером 6825586000:02:001:0383, площею 1,2618 га, яка розташована на території Пліщинського старостинського округу Шепетівського району Хмельницької області. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Шепетівському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 липня 2012 року за №6825586040044, відповідно строк дії договору оренди землі закінчується 10 липня 2022 року. Проте в березні 2022 року від голови ФГ «Пліщин Агро» товариству стало відомо, що у вересні 2021 року [PERSON] вищевказану земельну ділянку передала в оренду строком на 10 років ФГ «Пліщин Агро», право оренди на яку 17 вересня 2021 року зареєстроване в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Вказаний договір, який укладений між [PERSON] та ФГ «Пліщин Агро» є недійсним, оскільки за своєю правовою природою є подвійним договором і ним порушуються законні права та інтереси ТОВ «Єлисейські поля», як первісного та законного орендаря на вільне володіння та користування орендованим майном. За наведених обставин, просив договір оренди землі, укладений між [PERSON] та ФГ «Пліщин Агро» 13 вересня 2021 року визнати недійсним. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, підтримав позов. Представник відповідача ФГ «Пліщин Агро» в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив справу слухати у його відсутності, позов визнав, просив зменшити суму витрат, понесених позивачем на правову допомогу. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. 2. Заяви, клопотання та інші процесуальні дії у справі. Ухвалою суду від 30.05.2022 у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 29 червня 2022 року. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Між сторонами\~виникли правовідносини,\~які виникають з права оренди землі, які регулюються нормами Цивільного кодексу України (далі ЦК України) та Законом України «Про оренду землі». Судом встановлено, що 01 березня 2011 року між [PERSON] та ТОВ «Єлисейські поля» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого [PERSON] передала, а товариство прийняло строком на 10 років в платне користування земельну ділянку сільськогосподарського призначення, яка знаходиться на території Пліщинської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, площею 1,2618 га, що належить орендодавцю на підставі Державного акту серії ЯЕ №312899. Згідно з п. 41 прикінцевих положень договору, він набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації. Даний договір зареєстрований у відділі Держкомзему в Шепетівському районі, про що в Державному реєстрі земель вчинено запис від 10 липня 2012 року за №6825586040044. 13 вересня 2021 року між [PERSON] та ФГ «Пліщин Агро» укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого [PERSON] передала в оренду вищевказану земельну ділянку строком на 10 років для фермерського господарства «Пліщин Агро». Даний договір зареєстрований 13 вересня 2021 року та строк дії договору встановлений до 13 вересня 2031 року. Вказані обставини підтверджуються дослідженими під час судового розгляду доказами: копіями договору оренди землі від 01.03.2011, копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права за №276009505 від 22 вересня 2021 року. 4. Норми права, які застосував суд. Згідно з\~ч.\~1\~ст.\~82\~ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Згідно зі ст. 13 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 14, ст. 18, ч. 1 ст. 20 Закону України «Про оренду землі» (в редакції чинній на момент укладення договору оренди землі від 01 березня 2011 року) договір оренди землі укладається у письмовій формі та за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Договір оренди землі набирає чинності після його державної реєстрації. Укладений договір оренди землі підлягає державній реєстрації. Відповідно до ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду землі» орендареві забезпечується захист його прав на орендовану земельну ділянку нарівні із захистом права власності на земельну ділянку відповідно до закону. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», абз. 4 п. 1 ч. 3 ст. 10 якого встановлено, що державний реєстратор у ході здійснення реєстраційних дій, зокрема, встановлює відповідність заявлених прав і поданих/отриманих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими речовими правами на нерухоме майно та їх обтяженнями, зокрема відповідність відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що містяться в Державному реєстрі прав, відомостям, що містяться у поданих/отриманих документах. Згідно з частинами 1, 5 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам, правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 ЦК України. 5. Оцінка суду. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, з огляду на таке. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] є власником земельної ділянки розміром 1,2618 га, з кадастровим номером 6825586000:02:001:0383. 01 березня 2011 року між [PERSON] (орендодавець) та ТОВ «Єлисейські поля» (орендар) укладено договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування вищевказану земельну ділянку строком на 10 років. Даний договір набрав чинності з моменту державної реєстрації, тобто з 10 липня 2012 року та діятиме до 10 липня 2022 року. В період дії вищевказаного договору оренди землі, 13 вересня 2021 року [PERSON] уклала з ФГ «Пліщин Агро»» ще один договір оренди землі, згідно якого передала дану земельну ділянку в оренду для фермерського господарства. Отже, починаючи з 13 вересня 2021 року зареєстровані два права оренди на одну земельну ділянку. Одночасне існування державної реєстрації кількох прав оренди на одну і ту ж земельну ділянку суперечить вимогам Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», який спрямований на забезпечення визнання та захисту державою речових та інших прав, які підлягають державній реєстрації, створення умов для функціонування ринку нерухомого майна. До такого висновку дійшов Верховний суд України у своїх постановах від 30 березня 2016 року у справі №21-1434а15 та від 15 листопада 2016 року у справі № 21-3030а16. Відповідачами не надано суду належних та допустимих доказів того, що під час державної реєстрації оспорюваного договору оренди землі, державний реєстратор повною мірою перевірив відповідність заявлених прав і поданих документів вимогам законодавства, а також відсутність суперечностей між заявленими та вже зареєстрованими правами на нерухоме майно. Також відповідачами не надано доказів визнання недійсним, розірвання чи припинення дії договору оренди землі від 01 березня 2011 року, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Єлисейські поля», на час укладення оспорюваного договору оренди землі. Крім того, обставини позову визнали відповідачі, звернувшись до суду із відповідними заявами, суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання, що відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України є підставою для ухвалення рішення про задоволення позову за результатами підготовчого провадження. 6. Розподіл судових витрат. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Згідно зі ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи, в тому числі витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою, підлягають розподілу разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу визначається згідно з умовами договору про надання правової допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг, виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті. Позивачем ТОВ «Єлисейські поля» при зверненні до суду сплачено судовий збір в сумі 2481грн та зазначено у позовній заяві про попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, що складається з судового збору в сумі 2481 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 15000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. У зв`язку з визнанням відповідачами позову до початку розгляду справи по суті позивачу підлягає поверненню з державного бюджету судовий збір в сумі 1240,50 грн (2481 грн.:100%х50%), решта судового збору в сумі 1240,50 грн підлягає стягненню з відповідачів по 620,25грн з кожного. Згідно угоди про надання правничої допомоги №4 від 22 квітня 2022 року, ТОВ «Єлисейські поля» та адвокат Грицик А.В. уклали договір з надання правничої допомоги щодо представництва та захисту інтересів ТОВ «Єлисейські поля» в Шепетівському міськрайонному суд Хмельницької області з приводу захисту права оренди товариств на земельну ділянку кадастровий номер 6825586000:02:001:0383 через укладання на неї подвійного договору, що потребує визнання його недійсним в судовому порядку. Згідно з п. 3.1 угоди, загальна вартість визначених п.1.1 даної угоди робіт по наданню правничої допомоги, сторонами визначена в розмірі 15000 грн. Позивач поніс витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн, що підтверджується відповідним платіжним дорученням №203079 від 12 травня 2022 року, з відміткою банку. Матеріалами справи підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесення ними витрат у суді, а саме представником позивача складені та підписані наступні документи: позовна заява з додатками, всі копії документів завірені представником позивача, угода про надання правничої допомоги та платіжне доручення підтверджують сплату ТОВ «Єлисейські поля» гонорару в сумі 15000,00 грн (Призначення платежу: оплата послуг за надання правничої допомоги Угода №4 від 20 квітня 2022 року.) Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК, обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Представник відповідача у заяві про визнання позову та розгляд справи у його відсутності просив про зменшення витрат, які поніс позивач на правничу допомогу. В межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, а отже є визначеним. Доводів податкового органу щодо неспівмірності витрат на правову допомогу заява представника відповідача про їх зменшення не містить. Суд дійшов висновку, що в даній справі витрати на правову допомогу в сумі 15000 грн. є реальними, підтвердженими матеріалами справи, витрати позивача на професійну правничу (правову) допомогу підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають відшкодуванню. З урахуванням викладеного, з відповідачів підлягають стягненню витрати на правничу допомогу в сумі 15000грн, по 7500грн. з кожного.

Outcome: approved