Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивач, [PERSON] , звернувся до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просив суд: ухвалити рішення, яким [PERSON] визначити строк тривалістю в три місяці для подання до нотаріальної контори, заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, [PERSON] та [PERSON] (дід та баба позивача) перебували у шлюбі, від якого мали сина [PERSON] , який був батьком позивача. 30 листопада шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, останній відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , після смерті якого відкрилась спадщина на квартиру по [ADDRESS] , що у місті Києві. [PERSON] та [PERSON] звернулись із заявами про прийняття спадщини, після померлого [PERSON] та відповідно стали співвласниками зазначеної квартири, частка позивача склала ѕ, частка [PERSON] - ј. [INFO] померла [PERSON] , остання була бабусею позивача, [PERSON] . Про смерть бабусі позивач довідався від сусідів бабусі у січні 2021 року. Зі слів сусідів позивачу стало відомо, що остання проживала у своєї двоюрідної сестри з 2017 року. Родичі про смерть бабусі позивача не повідомили. Оскільки позивач є співвласником квартири, останнім сплачувалися усі комунальні платежі, про що у позивача містяться відповідні підтвердження. [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті бабусі по лінії батька, оскільки батько позивача помер ще у 1999 році, то позивач має право на ту частку у спадщині, яка б належала його батьку, якби останній був живий на час відкриття спадщини. Нотаріусом Устіновою І.Є. було відмовлено у вчиненні нотаріальної через пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Строк для подання заяви про прийняття спадщини було пропущено позивачем через ряд сімейних обставин та у зв`язку із необізнаністю про смерть бабусі. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 29.11.2021 відкрито провадження у цій цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначити підготовче судове засідання з повідомлення учасників справи, яким роз`яснено процесуальні права подати заяви по суті справи та встановлено відповідні процесуальні строки. 04.01.2022 до суду від представника відповідача Київської міської ради - Л. Солдатченко надійшов відзив на позовну заяву, у якому просять суд прийняти рішення на підставі поданих стороною доказів та слухати справу у відсутність представника відповідача. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 17.01.2022 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є. належним чином засвідчену копію матеріалів спадкової справи заведеної щодо майна померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] . 22.02.2022 до суду надійшов лист від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Устинової І.Є., у якому остання повідомляє, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] не заведена та долучила копію постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 01.02.2021 та копію інформаційної довідки зі спадкового реєстру. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 1805.2022 закрито підготовче провадження у цивільній справі за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини та призначено її до судового розгляду по суті. Сторони у судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивач подав до суду заяву, у якій позовні вимоги підтримав, просив суд справу розглянути у його відсутність. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Як убачається з матеріалів справи, відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 09 березня 1994 року квартира за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної часткової власності [PERSON] та [PERSON] по Ѕ відповідно кожному. [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого повторно Дніпровським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва) 09.02.2021. 30 листопада 1965 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, відновлено дружині дошлюбне прізвище - [PERSON] . [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть від 22 жовтня 1999 року, виданого Відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на квартиру по [ADDRESS] , що у місті Києві 06.07.2000 року Десятою київською державної нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на спадщину за законом на ј квартири на ім`я [PERSON] 24.01.2002 Десятою київською державної нотаріальною конторою видано свідоцтво про право на ј частку квартири на ім`я [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , місце смерті - місто Рогатин, Рогатинський район, Івано-Франківська область, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 10 лютого 2021 року, видане Рогатинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області. 01 лютого 2021 приватним нотаріусом київського міського нотаріального округу Устиновою І.Є. було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на майно, яке залишилось після смерті [INFO] [PERSON] , через пропущення строку для подання заяви про прийняття спадщино та відсутності документів, що підтверджують місце відкриття спадщини. Загальні положення про спадкування врегульовані Главою 84 Книги шостої Спадкове право Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із ст. 1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. За вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст.ст. 1220, 1222, 1270 Цивільного кодексу України). За вимог ч. 1 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Згідно з ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила ч. 3 ст. 1272 Цивільного кодексу України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними. Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17. В силу ч. 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України). Позивач звертався до нотаріальної контори з питанням оформлення спадщини, однак йому відмовлено через пропуск строку прийняття спадщини. Відповідно до ст. 3 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в абз. 6 п.24 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Судом встановлено, що позивачем було пропущено строк для подання заяви про прийняття спадщини з причин, що не залежали прямо від волі позивача. Ураховуючи те, що шлюб між дідусем та бабусею було розірвано, з того часу відносини між позивачем та померлою були віддаленими. Останні роки, померла [PERSON] , проживала у іншому місці, яке не було відомо позивачу, про смерть [INFO] [PERSON] останній довідався від сусідів у січні 2021 року та є єдиним спадкоємцем. Вчасно також звернутися із заявою не міг, оскільки на утриманні та забезпеченні у останнього перебували малолітні діти, хвора дружина та матір. Згідно з ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Враховуючи вказані обставини, що стали підставою для пропуску [PERSON] встановленого строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суд дійшов висновку про визнання поважними причини пропуску ним строку для подання заяви про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , у зв`язку з чим суд вважає обґрунтованим, визначити позивачу - [PERSON] додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [INFO] [PERSON] , [INFO] , терміном в три місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Крім того, відповідно до ч.1 ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод кожна фізична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість заявлених позовних вимог та задоволення позову [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Головне територіальне управління юстиції в м. Києві про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. На підставі викладеного та

Outcome: approved