Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача: [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Головного Управління ДПС України у Черкаській області, [PERSON] , третя особа без самостійних вимог на стороні відповідача: Придніпровський відділ Державної виконавчої служби у місті Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про встановлення факту проживання однією сімєю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, визнання права власності на нерухоме майно, визнання свідоцтва про право на спадщину за законом недійсним, скасування арешту нерухомого майна. Позивач просив суд встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , з 01 січня 2004 року до моменту смерті останньої; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири у [ADDRESS] ; скасувати арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 6058437, зареєстрований 19.11.2007 року реєстратором Першої черкаської державної нотаріальної контори на підставі постанови Аа №345363 від 08.11.2007 року, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ; визнати свідоцтво про право на спадщину за законом №360 від 21.05.2020 року, видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. частково недійсним, в частині Ѕ частини квартири, що належить [PERSON] за адресою: [ADDRESS] ; визнати за [PERSON] право власності на Ѕ частину квартири у [ADDRESS] та стягнути з відповідача [PERSON] на користь [PERSON] судові витрати у сумі 10203 грн. Позовні вимоги мотивовані тим, що [PERSON] проживав разом з [PERSON] однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 1998 року. Вони вели спільне господарство, піклувались один про одного, мали спільний побут, взаємні права та обовязки. Так вони проживали як чоловік та дружина без реєстрації шлюбу до дня смерті [PERSON] . Спочатку вони проживали у квартирі [ADDRESS] , яка належала [PERSON] . В даній квартирі [PERSON] був зареєстрований до 23.10.2004 року. Потім, за спільні кошти, які були зароблені під час спільного проживання, [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру [ADDRESS] , право власності на яку зареєстрували за [PERSON] . З 23.04.2004 року і по даний час [PERSON] зареєстрований у даній квартирі. 16.09.2011 року [PERSON] та [PERSON] за спільно зароблені кошти було придбано квартиру [ADDRESS] , право власності на яку також було зареєстровано за [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла. [PERSON] займався її похованням, усі клопоти та розходи лягли на нього. За час проживання [PERSON] та [PERSON] разом однією сімєю як чоловік та жінка, жоден із них у будь-якому іншому шлюбі не перебував. Вони разом працювали та отримували дохід, який витрачали на сімю. Зокрема, [PERSON] працювала фізичною-особою підприємцем та займалася роздрібною торгівлею поза магазинами. [PERSON] з 1997 року і до цього часу працює начальником відділу ревізії у філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк». [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство, мали взаємні права та обовязки, мали спільний бюджет і спільні заощадження. За час спільного проживання, за спільні кошти отримані внаслідок спільної праці, придбали спочатку квартиру [ADDRESS] , а потім квартиру [ADDRESS] . У придбаних квартирах [PERSON] та [PERSON] проводили ремонтні роботи, купували меблі, побутову техніку та проводили повне облаштування житлових квартир. Враховуючи вищевикладене є підстави вважати квартири, які були придбані [PERSON] та [PERSON] їх спільним майном, придбаним під час проживання однією сімєю, а тому [PERSON] на праві власності належить Ѕ частина квартири [ADDRESS] та Ѕ частина квартири [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] відкрилась спадщина на вказані квартири. З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно [PERSON] дізнався, що сину [PERSON] [PERSON] приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. 21.05.2020 року було видане свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 360, на підставі якого за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Отже права [PERSON] були порушені, адже Ѕ частина квартири була набута [PERSON] за час проживання однією сімєю як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу за спільно зароблені з [PERSON] кошти, і тому Ѕ частина квартири належить [PERSON] . У звязку з викладеним є правові підстави для визнання свідоцтва про право на спадщину за законом №360 від 21.05.2020 року, виданого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. частково недійсним, в частині Ѕ частини квартири, адже свідоцтвом про право на спадщину охоплено майно, яке не належить спадкодавцю [PERSON] , а належить [PERSON] . Крім того, позивачем було виявлено, що на квартиру [ADDRESS] було зареєстроване обтяження у виді арешту нерухомого майна на підставі постанови Аа №345363 від 08.11.2007 року, виданої Придніпровським ВДВС Черкаського МУЮ. З наданої Придніпровським ВДВС у м. Черкаси ЦМУМЮ відповіді вбачається, що дане обтяження накладене на майно боржника [PERSON] , але відносно іншого обєкта нерухомого майна. Оскільки виконавче провадження відкрито відносно невідомої особи та відносно іншого обєкта нерухомого майна, є підстави для зняття арешту з квартири [ADDRESS] . Стислий відзив на позовну заяву: 19.08.2021 року від АТ «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз» надійшов відзив на позовну заяву в якому останнє просило відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки АТ «Черкасигаз» є неналежним відповідачем, так як не є особою, в інтересах якої накладено арешт на квартиру [ADDRESS] . 02.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Глущенка О.С. надійшов відзив на позовну заяву в якому він просив повністю відмовити у задоволенні позовних вимог. Відзив мотивовано тим, що доводи позивача про те, що він з 01.01.2004 року до 22.09.2019 року проживав з [PERSON] однією сімєю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу є безпідставними та не підтверджуються необхідними доказами. Надані позивачем докази є недостатніми, недостовірними та неналежними. Стислий виклад відповіді на відзив: 08.09.2021 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив відповідача [PERSON] в якій останній викладає практику Верховного суду, що міститься в постанові суду від 07.12.2020 року у справі №295/14208/18-ц щодо належності доказів для встановлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, та перелічує надані позивачем докази на підтвердження обставин справи. Суд зауважує, що дана відповідь на відзив повернута без розгляду позивачу, за клопотанням представника [PERSON] , однак враховуючи заперечення відповідача на дану відповідь, суд стисло наводить тези останньої. Стислий виклад заперечень на відповідь на відзив: 14.09.2021 року від представника відповідача [PERSON] адвоката Глущенка О.С. надійшло заперечення на відповідь на відзив, згідно якого останній просить повністю відмовити у задоволенні позовних вимог і спростовує твердження позивача, викладені у відповіді на відзив. Пояснення сторін в судових засіданнях: Позивач в судовому засіданні пояснив, що він з 1996 року знайомий з [PERSON] . Почав проживати з нею з 1997 року. Після смерті батьків, він переїхав з [PERSON] проживати до квартири. Вони проживали разом. У 2019 році [PERSON] була на його постійному забезпеченні. У квартиру, що належить [PERSON] вкладені його кошти. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] адвокат Глущенко О.С. просив відмовити повністю у задоволенні позовних вимог з підстав викладених у відзиві на позовну заяву та оголосив письмовий виступ в судових дебатах. \~ \~ \~ \~Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що [PERSON] та [PERSON] його сусіди. Вони жили поряд, «в одному табмурі». Проживали разом як жінка та чоловік. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] пояснила, що [PERSON] та [PERSON] проживали в квартирі [ADDRESS] . З якого року не памятає, але дуже довго. Виїхали звідти 8-9 років тому та переїхали проживати на [ADDRESS] . Вони обидва працювали. Свідок перебувала з ними у сусідських відносинах. \~ \~ \~ \~Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що знає родину [PERSON] . Він в неї працював 17 років. [PERSON] та [PERSON] проживали як родина. Свідок знав [PERSON] з 2001 року. [PERSON] постійно допомагав [PERSON] , возив квас. Син [PERSON] [PERSON] , був неблагонадійним. Свідок був в гостях у [PERSON] та [PERSON] в квартирі на [ADDRESS] . [PERSON] відомо, що однокімнатна квартира придбавалася для [PERSON] . [PERSON] розповідала, що мала спільний бюджет з [PERSON] . Вони жили разом 20 років. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що [PERSON] та [PERSON] її сусіди з 2004 року. Вони проживали «в одному тамбурі». Це дуже гарна сімя, дуже доброзичливі. Вони забирали батьків. Мали собаку і кота. [PERSON] вигулював собаку. \~ \~ \~ \~Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснила, що знає родину [PERSON] та [PERSON] з 2006 року. Вони приходили з роботи. Проживали однією родиною на першому поверсі у квартирі [ADDRESS] . Там проживає свідок з 2016 року постійно. Свідку відомо, що майно [PERSON] та [PERSON] придбавали разом, про що говорила [PERSON] . Хто тратив кошти свідку не відомо. Вони купували квартиру сину, зі слів [PERSON] . \~ \~ \~ \~Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду пояснив, що [PERSON] та [PERSON] придбали квартиру з 1994 року. Вони жили парою. З [PERSON] у свідка були гарні відносини. [PERSON] та [PERSON] вели спільне господарство разом. [PERSON] казала, що вони вдвох придбавали квартиру [PERSON] . В трикімнатній квартирі проживали саме [PERSON] та [PERSON] . Хто сплачував за неї кошти свідку не відомо. Заяви та клопотання, інші процесуальні дії у справі: Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12.04.2021 року позовна заява була прийнята до розгляду з відкриттям провадження. 07.05.2021 року з Головного управління ДІПС у Черкаській області надійшло клопотання про зміну відповідача у справі з ГУ ДПС у Черкаській області на Головне Управління ДПС у Черкаській області, утворене на правах відокремленого підрозділу Державної податкової служби України. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 17.05.2021 року вказане клопотання задоволено. 19.07.2021 року від представника позивача адвоката Ульянова С.М. надійшло клопотання про заміну первісного відповідача ГУДПС у Черкаській області на належного відповідача акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Черкасигаз». Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 26.07.2021 року клопотання представника позивача задоволено. 06.09.2021 року представником відповідача [PERSON] заявлено про відвід судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Казидуб О.Г. 08.09.2021 року представником відповідача [PERSON] подано клопотання про поновлення строку та витребування доказів. Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 07.09.2021 року відведено суддю Казидуб О.Г. від розгляду справи. Після задоволення самовідводів суддями Придніпровського районного суду м. Черкаси, розпорядженням в.о. голови Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчик Р.В. від 20.10.2021 року №2 матеріали цивільної справи направлені до Черкаського районного суду Черкаської області. 22.10.2021 року, на підставі ухвали судді Черкаського районного суду Черкаської області Тептюка Є.П., цивільна справа прийнята до провадження з призначенням підготовчого судового засідання. 26.10.2021 року від представника позивача надійшло клопотання про виклик свідків та долучення до матеріалів справи документів. 08.11.2021 року від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про повернення процесуального документу без розгляду та повернення без розгляду позивачу відповіді на відзив на позовну заяву від 08.09.2021 року, яке судом задоволено. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 23.11.2021 року клопотання представника відповідача [PERSON] адвоката Глущенка О.С., заявлене в судовому засіданні, про витребування доказів - задоволено. 08.12.2021 року представником відповідача [PERSON] адвокатом Глущенко О.С. заявлено клопотання про неприйняття до розгляду доказів, зокрема: виписки по картковому рахунку. У задоволенні клопотання судом відмовлено. Ухвалою Черкаського районного суду Черкаської області від 08.12.2021 року закрито підготовче провадження у справі з призначенням до судового розгляду. Клопотання представників сторін про виклик свідків задоволено. Встановлені судом обставини: Виходячи з принципу процесуальної рівності сторін і враховуючи обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається, в судовому засіданні досліджено кожний доказ, наданий сторонами на підтвердження своїх вимог або заперечень, який відповідає вимогам належності та допустимості доказів (п.27 Постанови ПВС України від 12.06.2009 року №2 "Про практику застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції"). Згідно даних витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про розірвання шлюбу: [PERSON] розірвав шлюб з [PERSON] 18.11.1998 року. [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] - 27.12.1983 року; [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] 13.11.1981 року; [PERSON] розірвала шлюб з [PERSON] - [INFO] . Отже, станом на 19.11.1998 року [PERSON] та [PERSON] не перебували у зареєстрованих шлюбах. Матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] та [PERSON] працювали і отримували дохід. Зокрема, [PERSON] працює на посаді начальника відділу ревізій філії Черкаського обласного управління АТ «Ощадбанк» з 01.08.1997 року по теперішній час, згідно довідки філії Черкаське обласне управління АТ «Ощадбанк» від 11.03.2021 року №28-25/025. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, [PERSON] була зареєстрована як ФОП з 10.04.2000 року по 12.06.2017 року. [INFO] померла [PERSON] , згідно даних свідоцтва про смерть від 23.09.2019 року, Серії [NUMBER] . Після смерті останньої відкрилась спадщина. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] від 06.10.2004 року на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . На підставі постанови Придніпровського відділу ДВС Черкаського МУЮ серії Аа №345363 від 08.11.2007 року , на вказану квартиру накладено обтяження у виді арешту нерухомого майна. 21.05.2020 року за [PERSON] зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер:360, що видане приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М. 21.05.2020 року. З 20.09.2011 року право власності на дану квартиру належало [PERSON] . З матеріалів спадкової справи, заведеної приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Миколенко І.М., після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , вбачається, що з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернувся [PERSON] . 21.05.2020 року нотаріусом видано свідоцтво про право на спадщину за законом [PERSON] на спадщину, яка складається з права власності на квартиру [ADDRESS] . 21.05.2020 року нотаріусом зареєстровано право власності [PERSON] на вказану квартиру. Заява [PERSON] про прийняття спадщини у матеріалах спадкової справи відсутня, однак наявний лист з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради, згідно якого [PERSON] була зареєстрована з 23.10.2004 року по 01.10.2019 року за адресою: [ADDRESS] . Станом на 22.09.2019 року, за вищевказаною адресою зареєстрований лише [PERSON] з 23.10.2004 року по теперішній час. Позивачем на підтвердження факту перебування з [PERSON] у відносинах, що мають ознаки шлюбних надано наступні докази. Довідка з КП «ЧООБТІ» від 03.03.2021 року №20938о, з якої вбачається, що за матеріалами інвентаризаційної справи, право власності на квартиру [ADDRESS] , в період з 01.01.2004 року по 11.10.2004 року було зареєстровано за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 14.11.1997 року. Згідно договору дарування від 12.10.2004 року, [PERSON] подарувала, а [PERSON] прийняла в дар вказану квартиру. Згідно листа з Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 18.02.2021 року №3286-01-10, адресованого адвокату Ульянову С.М., за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] була зареєстрована з 23.10.2004 року по 01.10.2019 року. Інформацію стосовно попереднього місця реєстрації [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , не має можливості надати, у звязку з відсутністю в органі реєстрації картотеки з питань реєстрації фізичних осіб за вказаною адресою. З копії картки зареєстрованих осіб у кв. [ADDRESS] вбачається, що [PERSON] зареєстрована як власник з 23.10.2004 року, також з 23.10.2004 року зареєстрований громадянин [PERSON] як піднаймач, а з 30.03.2005 року син наймача [PERSON] . З виписки по картковому рахунку [PERSON] вбачається, що 21.08.2019 року, 16.09.2019 року ним здійснено платіж за комунальні послуги, з зазначенням особистого рахунку [PERSON] . 23.09.2019 року [PERSON] отримано безготівкове зарахування матеріальної допомоги на поховання дружини згідно з заяви від 23.09.2019 року та рішення Профкому від 23.09.2019 року. Згідно накладної від 16.01.2020 року та заказу-рахунку від 16.01.2020 року, [PERSON] витратив [NUMBER] та 41270 грн. на виготовлення памятника та облаштування місця поховання для [PERSON] . Суд визнає недостовірними наступні докази: акт від 10.02.2021, затверджений головою правління ОСББ «Дніпрова казка», згідно якого [PERSON] та [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , підтверджують факт проживання однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] з 1996 року по 29.09.2004 року за адресою: [ADDRESS] . Цивільне подружжя вело спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, святкували сімейні свята, відвідували родичів як дружини так і чоловіка. Спільними коштами і зусиллями проводили ремонт квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] у звязку з хворобою [PERSON] постійно надавав їй допомогу, доглядав, купував ліки, готував їжу, прав, знаходився з нею у лікарні в період лікування, а після її смерті [PERSON] організував похорони та поніс вся витрати повязані з цим. Акт від 10.02.2021 року, затверджений головою правління ОСББ «Гагаріна, 49», згідно якого [PERSON] , [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] та [PERSON] , [PERSON] , які проживають по [ADDRESS] , підтверджують факт проживання однією сімєю як дружини та чоловіка без реєстрації шлюбу [PERSON] та [PERSON] по дату її смерті [INFO] , за адресою: [ADDRESS] . Цивільне подружжя вело спільне господарство, були повязані спільним побутом, мали взаємні права та обовязки, святкували сімейні свята, відвідували родичів як дружини так і чоловіка. Спільними коштами і зусиллями проводили ремонт квартири [ADDRESS] . Також [PERSON] у звязку з хворобою [PERSON] постійно надавав їй допомогу, доглядав, купував ліки, готував їжу, прав, знаходився з нею у лікарні в період лікування, а після її смерті [PERSON] організував похорони та поніс вся витрати повязані з цим. Вказані акти є ідентичними за змістом і фактично дублюють один одного, окрім того, хто саме їх підписав. З даних актів не можливо встановити з якого часу зареєстровані та проживають сусіди у зазначених будинках, які свідчать про те, що їм відомі детальні подробиці особистого життя [PERSON] та [PERSON] за певний період часу. У суду є сумніви щодо того, що сусіди, які підписали раніше підготовлені акти були свідками сімейних свят [PERSON] та [PERSON] , відвідування останніми спільних родичів, проведення ремонтних робіт саме за спільні кошти, інше. Оскільки кожна людина має власне особисте життя, побут, роботу або навчання, вона не може достовірно знати інформацію чим займаються інші люди, якщо вони не є близькими та не проживають разом. У звязку з чим, суд критично відноситься до обставин, що підтверджені сусідами [PERSON] та [PERSON] , оскільки про останні можуть знати тільки родичі, близькі люди [PERSON] та [PERSON] , які безпосередньо проживали з ними і були свідками певних подій. Суд не приймає як допустимий доказ письмові пояснення [PERSON] , які засвідчені нотаріально, оскільки даний формат письмових свідчень порушує принцип безпосередності дослідження доказів. \~ \~ \~ \~Норми права, що підлягають застосуванню: Приписами п.1ст.6\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обов`язків … має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Зокрема, у п.33 рішення ЄСПЛ від 19.02.2009 року у справі "Христов проти України" суд зазначив, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване ч.1 ст.6 Конвенції, слід тлумачити в контексті преамбули Конвенції, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. У п.26 рішення ЄСПЛ у справі "Надточій проти України" та п.23 рішення ЄСПЛ у справі "Гурепка проти України №2" наголошується на принципі рівності сторін - одному із складників ширшої компетенції справедливого судового розгляду, який передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість відстоювати свою позицію у справі в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище порівняно з опонентом. Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 3\~ст.\~77\~ЦПК України визначено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків (ст. 76 Цивільного процесуального кодексу України). ч. 2 ст. 3 СК України визначено, що сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Згідно ч. 2 ст. 21 СК України, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя. За правилами частини першої\~статті 74 СК України,\~якщо жінка\~та чоловік\~проживають однією\~сім`єю,\~але не\~перебувають у\~шлюбі між\~собою або\~в будь-якому\~іншому шлюбі,\~майно,\~набуте ними\~за час\~спільного проживання,\~належить їм\~на праві\~спільної сумісної\~власності,\~якщо інше\~не встановлено\~письмовим договором\~між ними. Відповідно до ч. 4 ст. 368 ЦК України, майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду у постанові\~від 18.05.2022\~року по\~справі №\~127/1316/20\~зазначає,\~що « Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/99 (справа про офіційне тлумачення терміна «член сім`ї») визначено, що до членів сім`ї належать особи, які постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо. Згідно з частинами першою, другою\~статті 21\~СК України\~шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення в них прав та обов`язків подружжя. Відповідно до частини першої\~статті 36 СК України шлюб\~є підставою для виникнення прав та обов`язків подружжя. Згідно зі\~статтею 74 СК України якщо\~жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. На майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, поширюються положення\~глави 8 цього Кодексу. Правило\~статті 74 СК України, що регулює поділ майна осіб, які проживають у фактичних шлюбних відносинах, поширюється на випадки, коли чоловік та жінка не перебувають у будь-якому іншому шлюбі і між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. З наведеного положення випливає ознака подружніх відносин: наявність факту ведення спільного господарства, тобто участь у спільних витратах, спрямованих на забезпечення життєдіяльності сім`ї, наявність усталених відносини, що притаманні подружжю, спільне проживання. Отже, проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема права спільної сумісної власності на майно. Згідно з частиною четвертою\~статті 368 ЦК України\~майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі. У постанові Верховного Суду України від 20 лютого 2012 року у справі № 6-97цс11 роз`яснено, що для визначення осіб як таких, що перебувають у фактичних шлюбних відносинах, для вирішення майнового спору на підставі\~статті 74 СК України\~суд повинен встановити факт проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу у період, протягом якого було придбано спірне майно. Верховний Суд України у постанові від 25 грудня 2013 року у справі № 6-135цс13 висловив правову позицію, за якою майно, набуте під час спільного проживання особами, які не перебувають у зареєстрованому шлюбі між собою, є об`єктом їхньої спільної сумісної власності, якщо: 1) майно придбане внаслідок спільної праці таких осіб як сім`ї (при цьому спільною працею осіб слід вважати їхні спільні або індивідуальні трудові зусилля, унаслідок яких вони одержали спільні або особисті доходи, об`єднані в майбутньому для набуття спільного майна, ведення ними спільного господарства, побуту та бюджету), 2) інше не встановлено письмовою угодою між ними. Ураховуючи викладене, особам, які проживають однією сім`єю без реєстрації шлюбу, на праві спільної сумісної власності належить майно, набуте ними за час спільного проживання або набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти». У постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 554/8023/15-ц (провадження № 14-130цс19) зроблено висновок, що вирішуючи питання про встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу, суд має установити факти: спільного проживання однією сім`єю; спільний побут; взаємні права та обов`язки (статті\~3,\~74 СК України). Позиція та висновки суду за результатами розгляду справи: Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини у справі "Бочаров проти України" (остаточне рішення від 17 червня 2011 року) суд при оцінці доказів керується критерієм доведення "поза розумним сумнівом". Проте таке доведення може випливати зі співіснування достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою висновків або подібних неспростованих презумпцій щодо фактів. Заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають до задоволення. Показами свідків та матеріалами справи дійсно підтверджується та обставина, що [PERSON] та [PERSON] , яка померла [INFO] , проживали разом до дня смерті останньої. Час з якого вони почали проживати разом встановити достовірно не можливо, оскільки він визначається тільки зі слів позивача, який зазначає, що став проживати з [PERSON] з 1997 року, однак згідно матеріалів справи, до 18.11.1998 [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою. Беззаперечним є лише той факт, що [PERSON] та [PERSON] з 23.10.2004 року, були зареєстровані по [ADDRESS] , і показами свідків підтверджується, що вони часто там бачили позивача. Однак, не зважаючи на спільне проживання [PERSON] та [PERSON] разом протягом певного часу, суд не вбачає, що у стосунках останніх були ознаки притаманні шлюбним відносинам. Надані позивачем докази підтверджують факт реєстрації [PERSON] та [PERSON] у певному помешканні, наявність у них роботи та трудової зайнятості. Тими ж доказами підтверджується факт належності [PERSON] на праві приватної власності квартири [ADDRESS] та квартири [ADDRESS] . Дане майно входить до спадкової маси, після смерті [PERSON] . З заявами про прийняття спадщини, після смерті [PERSON] звернувся тільки її син [PERSON] , який реалізував своє право як спадкоємець першої черги спадкування за законом, і отримав свідоцтво про право на спадщину на квартиру [ADDRESS] , після чого у встановленому законом порядку зареєстрував своє право власності на вказане майно. [PERSON] з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] не звертався, і тільки у 2021 році, тобто через 2 роки після смерті [PERSON] , і через рік після набуття [PERSON] права власності на частину спадкового майна, заявив про порушення своїх майнових прав, зазначивши, що частина зі спадкового майна [PERSON] , а саме Ѕ частина квартири [ADDRESS] та Ѕ частина квартири [ADDRESS] не входять до спадкової маси, оскільки є обєктом права спільної сумісної власності і належать [PERSON] . При тому [PERSON] не надано жодного доказу того, що спірне майно придбавалося за спільні кошти його та спадкодавиці, як і не підтверджено, що [PERSON] приймав участь у поліпшенні житла. Виписка з карткового рахунку позивача, з якої вбачається, що [PERSON] 21.08.2019 року, 16.09.2019 року здійснив платіж за комунальні послуги не свідчить про те, що [PERSON] фактично був співвласником житла, і ніс витрати по його утриманню. Будучи зареєстрованим по [ADDRESS] з 23.10.2004 року, позивач тільки двічі здійснив оплату комунальних послуг, однак не відомо чи була дана оплата повною. Покази свідків [PERSON] та [PERSON] щодо того, що [PERSON] повідомляла, що придбавала квартиру разом з [PERSON] не свідчать про те, що вона це робила це за спільні кошти з [PERSON] [PERSON] міг допомагати [PERSON] у пошуку житла для купівлі або під час оформлення правочину купівлі-продажу, і це розцінювалось останньою як допомога, або ж [PERSON] просто акцентувала увагу на наявність у неї помічника. Більш того, зважаючи, що предмет спору стосується двох квартир, які на думку позивача придбані ним та [PERSON] за спільні кошти, суд враховує, що право власності на обидва обєкти нерухомості були зареєстровані саме за [PERSON] , і за життя останньої, [PERSON] правочини купівлі-продажу нерухомого майна не були оскаржені, як і не ставилося питання про визнання даного майна обєктом права спільної сумісної власності. [PERSON] не надано жодного розрахункового документу на підтвердження того, що ним придбавались предмети інтер`єру у спірне житло, витрачались кошти на ремонті роботи та матеріали, замовлялись якісь послуги по утриманню житла, адже не тільки виключно жінка проводить всі фінансові операції повязані з потребами сімї на кошти зі спільного бюджету. Позивач зазначає, що став проживати з [PERSON] з 1997 року по день смерті останньої, як чоловік та дружина. На підтвердження даної обставини судом було заслухано свідків, на виклику яких наполягали сторони. Свідками спільного проживання [PERSON] та [PERSON] виявились тільки сусіди останніх та особа, яка працювала з [PERSON] . Тобто більш ніж за 20 років [PERSON] та [PERSON] не мали спільних друзів, знайомих, які б могли засвідчити факт їх спільного проживання як родини. Позивач не клопотав на виклику жодного родича зі своєї сторони або зі сторони [PERSON] , який би міг підтвердити обставини, наведені ним в позові. Натомість [PERSON] зазначає, що він з [PERSON] проводив спільні свята та відвідував спільних родичів. Облаштування [PERSON] місця поховання [PERSON] та встановлення памятнику не є тими обставинами, які свідчать про наявність родинних відносин між даними людьми. Суд зважає на те, що [PERSON] раніше перебувала у трьох зареєстрованих шлюбах, і фактично всі свої попередні стосунки оформляла відповідно до вимог Сімейного Кодексу України. Натомість, шлюб з [PERSON] останньою не був оформлений, що свідчить про небажання сторін оформити свої відносини у правовому колі і підтвердити юридично факт створення сімї. Показання допитаних свідків щодо відносин [PERSON] та [PERSON] , не підтверджують наявності у них усталених відносин, які притаманні подружжю. Отже, матеріалами справи, показами сторін та свідків, не доводиться факт ведення спільного господарства [PERSON] та [PERSON] , наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт. Спільне проживання [PERSON] та [PERSON] не створює підстав для того, щоб визнати їх відносити таким, що притаманні подружжю. Враховуючи викладене, судом в ході судового слідства, не встановлено факт, що [PERSON] та [PERSON] спільно проживали як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу, у звязку з чим інші вимоги позивача є безпідставними, оскільки похідні від основної, і не підлягають до задоволення. Судові витрати: Питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до вимог\~ ст. 141 ЦПК України. Враховуючи відмову у задоволенні позовних вимог, сплачений позивачем судовий збір, необхідно покласти на останнього.

Outcome: dismissed