Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернулася у суд з позовом про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що її мати [PERSON] 11.07.1979 оку отримала ордер на вселення № 019429 серії "Б" на трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім"ю з п"яти чоловік, зокрема вона, [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син) та [PERSON] (дочка). [INFO] [PERSON] померла. РОзпорядженням № 372 від 04.04.2000 р. Московської районної в м. Києві державної адміністрації особовий рахунок на вказану квартиру переведено на позивача. Рішенням № 984/4422 від 08.07.2010 р. вулицю [INFO] перейменовано на вулицю " [INFO] ". Вказана квартира не приватизована. Позивач зазначає, що станом на день звернення до суду з цим позовом у вказаній квартирі зареєстрований відповідач [PERSON] , проте він фактично не проживає, оскільки вибув на проживання до іншого житла 20 років тому. Будь-яких особистих речей відповідача в квартирі немає. З моменту вибуття на проживання до іншого житла відповідач не оплачує комунальні послуги, поточні ремонтні роботи та ін. За таких підстав, позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 16 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 19) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. (а.с. 22) Відповідач в судове засідання не забезпечив явку свого представника, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений судом належним чином, відзив на позовну заяву у встановлений судом строк не подав. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що 11 квітня 1979 року виконкомом Залізничної районної ради народних депутатів виданий [PERSON] ордер про вселення № 019429 серії Б у трикімнатну квартиру [ADDRESS] на сім"ю з п`яти чоловік, зокрема вона, [PERSON] (чоловік), [PERSON] (син), та [PERSON] (донька). (а.с. 7) [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] . (а.с. 8) Розпорядженням Московської райдержадміністрації № 372 від 04.04.2000р. особистий рахунок на вказану квартиру переведено на [PERSON] . Рішенням Київської міської ради № 984/4422 від 08.07.2010р. вулицю [INFO] перейменовано на вулицю «[INFO]». З відповіді Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації № 100-19904 від 29.12.2021р. вбачається, що згідно архівних даних відділу приватизації житлового фонду управління житлово-комунального господарства Голосіївської районної в м. Києві державної адміністрації вищевказана квартира не приватизована. Відповідач [PERSON] зареєстрований у спірній квартирі з 22 березня 1990 року, що підтверджується довідкою № 79537009 від 14.02.2022 року про реєстрацію місця проживання особи відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА. (а.с. 18) Позивач просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування вказаним жилим приміщенням, у зв`язку з тим, що він не проживає в даній квартирі протягом 20 років, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не приймає. Суд вважає, що такі доводи позивача ґрунтуються на законі. Відповідно до статті 6 ЖК УРСР, жилі будинки і жилі приміщення призначаються для постійного проживання громадян, а також для використання у встановленому порядку як службових жилих приміщень і гуртожитків. Статтею 64 ЖК УРСР передбачено, що члени сієї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму житлового приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Статтею 65 ЖК УРСР передбачено, що особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами сім`ї не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Згідно ст. 71 ЖК УРСР, при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР, визначення особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідача у спірній квартирі позивач посилається на письмові докази. У матеріалах справи містяться акти від 07 серпня 2020 р., 27 серпня 2021 р. та 17 грудня 2021 р., складені ЖЕД-107, відповідно до змісту яких у квартирі [ADDRESS] , відповідач [PERSON] не проживає.(а.с. 11 - 13). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не приймає, а тому вимога про визнання його таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню. З урахуванням задоволення позову, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає 992,40 грн. судового збору.

Outcome: approved