Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

04.02.2022 року, позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, в якому просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 05 листопада 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 39203, про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості в розмірі 67582,65 грн.. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 16.12.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Ковалем В.О. було відкрито виконавче провадження про стягнення з [PERSON] на користь відповідача на підставі виконавчого напису № 39203 виданого 05.11.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. заборгованості в розмірі 67582,65 грн, при цьому нотаріус не пересвідчився у безспірності існування заборгованості та не перевірено правомочність заявляти вимоги до позивача. 07 лютого 2022 року ухвалою Деснянського районного суду м.Чернігова відкрито спрощене позовне провадження. В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача надав клопотання про розгляд справи за його та позивача відсутності, де вказано про відсутність заперечень щодо заочного розгляду справи. Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, про причини неявки суд не повідомив. Заяв про відкладення розгляду справи та відзиву на позов до суду відповідач не надав. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. будучи повідомленим належним чином, в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа - Приватний виконавець Коваль В.О., будучи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Суд визнав можливим проводити заочний розгляд справи на підставі наявних доказів, враховуючи те, що позивач проти цього не заперечує. Дослідивши обставини справи, суд приходить до висновків. Судом встановлено, що 05 листопад 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було вчинено виконавчий напис № 39203 про стягнення з [PERSON] на користь АТ «ОТП БАНК» заборгованості в розмірі 67232,65 грн. та 350 грн за вчинення виконавчого напису (а.с 10 ) Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Коваля В.О. №67929451 від 16.12.2021 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого напису № 39203 виданого 05.11.2021 року. (а.8). Позивач вважає, що виконавчий напис нотаріуса Бригіди В.О. № 39203 від 05.11.2021 є незаконним та необґрунтованим, оскільки заборгованість не була безспірною. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі - Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку па підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постанова набрала законної сили з моменту проголошення. Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Позивачем заперечується сума заборгованості перед відповідачем. Отже, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Судовий збір в сумі 992,40 грн за подання позовної заяви та 496,20 грн за подання заяви про забезпечення позову підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Позивачем надано суду копію укладеного з адвокатом договору про надання правничої допомоги, розрахунок витрат на правничу допомогу адвоката, а також письмові докази фактичної їх оплати в сумі 8500 грн. Отже, враховуючи складність справи, відсутність клопотання про зменшення витрат на правову допомогу з боку відповідача, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 8500 грн. у відшкодування витрат на правову допомогу. На підставі викладеного,

Outcome: approved