Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

13 травня 2022 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку 1.18 га сіножать (пай № [NUMBER] ), яка розташована на території Голінського старостинського округу Дмитрівської селищної ради, мотивуючи свої вимоги тим, що вони є спадкоємцями після смерті матері [PERSON] , яка на підставі сертифікату серії ЧН № 030555 мала право на земельну частку (пай) площею 1.18 га (сіножать, пай [NUMBER]), однак за життя не отримала на нього державного акта на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого на даний час нотаріус відмовляє позивачам у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. У підготовче засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, позивачі позовні вимоги підтримують, просять їх задовольнити, представник відповідача проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] померла мати позивачів [PERSON] , яка була зареєстрована в [ADDRESS] (а.с.8,9). За життя [PERSON] була включена до списку власників земельних сертифікатів КСП «Україна» Голінської сільської ради Бахмацького району і 30.07.1996 на її ім`я був виданий сертифікат серії ЧН № 030555 на право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП «Україна» розміром 5.4 умовних кадастрових гектарів, з яких - рілля площею 4.23 га (пай 85) та сіножать площею 1.18 га (пай 750) (а.с.11,12). 26.09.2005 року на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 511087, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.23 га (пай 85), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером - 7420382500:04:000:0149, яка розташована на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.18). Отже, за життя [PERSON] отримала відповідний правовстановлюючий документ лише на частину земельної частки (паю), який належав їй відповідно до сертифікату серії ЧН № 030555, а саме на пай 85, площею 4.23 га (рілля). При цьому, право власності на пай № [NUMBER] площею 1.18 га (сіножать) [PERSON] належним чином не оформила. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 17.05.2022 № 192/01-16, спадкова справа щодо майна померлої [PERSON] була відкрита 27.11.2015 року за заявами про прийняття спадщини [PERSON] та [PERSON] . У справі є заповіт посвідчений Голінською сільською радою Бахмаького району Чернігівської області від 16.01.2015 року за №5 на ім`я [PERSON] на земельну ділянку за Державним актом ЯА №303849, на ім`я [PERSON] на земельну ділянку за Державним актом ЯА №511087, заповіт від 16.01.2015 року за №4 на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] , Державний акт на земельну ділянку ЧН №075277, на грошові заощадження в рівних долях на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Були видані свідоцтва про спадщину за заповітом від 23.05.2016 року за №2-401,2-404 на земельні ділянки на ім`я [PERSON] та [PERSON] (а.с.50,51) Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень п. г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». В судовому засіданні також встановлено, що позивачі у відповідності до вимог закону звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , але їм було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у виді права на пай № 750 площею 1.18 га (сіножать), розташованого на території Голінського старостинського округу по причині відсутності відповідного правовстановлюючого документа, що стало перешкодою у реалізації спадкових прав(а.с. 19). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивачі являються спадкоємцями за заповітом після померлої [PERSON] , своєчасне прийняття ними спадщини, відсутність оригіналу документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку, відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд вважає за необхідне визнати за ними в порядку спадкування право власності на вищезазначену земельну ділянку після померлої матері по Ѕ часині за кожним. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved