Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача. 17.05.2022 року [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем, [PERSON] зареєструвала шлюб 26.03.2015 року у виконкомі Космацької сільської ради Косівського району Івано-Франківської області. Від даного шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Косівського районного суду від 04.04.2019 року ухвалено стягувати з відповідача [PERSON] аліменти на утримання дітей, в розмірі по 850 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. Незважаючи на такий незначний розмір аліментів (на даний час) відповідач не сплачує вчасно їх та має заборгованість. Розмір аліментів на даний час є незначним, не відповідає потребам та є недостатнім для забезпечення гармонійного розвитку дітей, а також менший ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Для утримання дітей необхідні значні кошти для придбання одягу, взуття, продуктів харчування, предметів гігієни, шкільного приладдя та на інші потреби. У зв`язку з війною в Україні, підвищилися ціни на продукти харчування, одяг, взуття. Відповідач в добровільному порядку не надає кошти взагалі, не сплачує вчасно аліменти. На даний час [PERSON] не працює, змушена здійснювати догляд за дітьми, так як не працюють дошкільні та шкільні заклади в Україні. Відповідач є молодою, фізично здоровою людиною, матеріально забезпечений, час від часу виїжджає на заробітки за межі України, а тому має змогу сплачувати аліменти на дітей в розмірі по 2500 гривень. У зв`язку з наведеним, [PERSON] просила збільшити розмір аліментів, та ухвалити рішення яким стягувати з відповідача аліменти на її користь на утримання малолітніх дітей в розмірі по 2500 щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Відповідачу було забезпечено право подати відзив на позовну заяву, однак такий не було подано. Заяви, та клопотання учасників справи. Позивач в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про те, що позовні вимоги підтримує, та просить проводити розгляд справи без її участі. (а.с. 13). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, та відстеженням пересилання поштового відправлення (а.с. 22, 26). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 19.05.2022 року позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторони відповідача та призначено справу до судового розгляду на 14.06.2022 року. Ухвалою від 14.06.2022 року розгляд справи було відкладено на 04.07.2022 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Судом також було розміщено (оприлюднено) на веб-порталі Судової влади України оголошення про виклик у судове засідання по справі №347/806/22 відповідача [PERSON] (а.с. 24). Враховуючи те, що відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив та у строк встановлений судом відповідач відзив на позов не подав, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за наявними у справі матеріалами. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд доходить висновку, що позов підлягає до задоволення частково виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Відповідно до копії рішення Косівського районного суду від 02.04.2019 року між [PERSON] та [PERSON] шлюб розірвано в судовому порядку (а.с.5). Згідно копії рішення Косівського районного суду від 04.04.2019 року ухвалено стягувати з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 850 гривень щомісячно, до досягнення ними повноліття. (а.с.4) Відповідно до копій свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 19.01.2017 та [NUMBER] від 03.07.2014 року [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . (а.с. 6-7) Відповідно до довідки № 168 від 02.05.2022 року виданої Нижньовербізькою сільською радою до складу сім`ї [PERSON] входять [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] (а.с.8) Відповідно до довідки № 506 про реєстрацію місця проживання, позивач [PERSON] разом із дітьми [PERSON] та [PERSON] проживають за адресою [ADDRESS] . (а.с.11) Зміст спірних\~правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з недостатнім розміром стягуваних аліментів на утримання дитини, та неможливістю забезпечення належних умов утримання дитини. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Конституції України, Сімейного кодексу України, Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-III (далі Закон № 2402-III) та Закон України «Про Державний бюджет України на 2022 рік». Так, утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком батьків (стаття 51 Конституції України). Положеннями ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч. 2 ст. 6 Конвенції про права дитини). Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. В силу дії ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пленум Верховного Суду України у роз`ясненнях, викладених у пункті 23 постанови від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» звертає увагу судів на те, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. З урахуванням вказаних положень закону, при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів, так і стягувача, погіршення чи поліпшення їх здоров`я. Правове значення при вирішенні даного спору має встановлення наявності або відсутності факту саме зміни матеріального або сімейного стану платника чи одержувача аліментів у порівнянні із його матеріальним та сімейним станом, у якому він перебував на час ухвалення рішення про стягнення з нього аліментів (в даному випадку рішення Косівського районного суду Івано-Франківської області від 04 квітня 2019 року). Відповідно до частини другої статті 182 СК України, до якої внесено зміни Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 08 липня 2017 року, визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до статті 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік» прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні, а для дітей з 6 років до 18 років становить: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у меншому за мінімальний розмір, встановлений статтею 182 СК України, призводить до порушення прав дитини на належне матеріальне забезпечення, оскільки аліменти стягуються у твердій грошовій сумі, а не частці від заробітку. При визначенні розміру аліментів у збільшеному розмірі суд бере до уваги розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, обставину не представлення позивачем інформації про її дохід, матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього на утриманні дітей від іншого шлюбу та наявність у нього зобов`язань фінансового характеру перед банківської установою. При цьому суд виходить із того, що батьки мають рівні обов`язки щодо утримання дитини. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених учасниками справи аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох дітей [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Косівського районного суду від 04.04.2019 року з відповідача ухвалено стягувати аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 850 гривень щомісячно до досягнення дітьми повноліття. На даний час розмір аліментів для дітей відповідно до прожиткового мінімуму для дитини віком до 6 років становить 2201 гривню, від 6 до 18 років - 2744 гривні. Суд звертає увагу про відсутність будь-яких фактичних даних, які б свідчили про непрацездатність відповідача або його незадовільний стан здоров`я, чи наявність інших утриманців, а, відтак, давали б суду підстави вважати, що відповідач не зможе сплачувати збільшений розмір аліментів як про це просить у позовній заяві позивач. Суд позбавлений можливості надати оцінку аргументам відповідача, оскільки такі ним не наведені, а сам відповідач в судове засідання не з`явився. Однак, на переконання суду, з огляду на наведене, враховуючи той факт, що батьки зобов`язані утримувати дітей до повноліття, забезпечувати належні умови виховання та розвитку дитини, позов слід частково задовольнити, та збільшити розмір аліментів, які стягуються на підставі рішення Косівського районного суду від 04.04.2019 року до 2000 гривень щомісячно, до досягнення дітьми [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] повноліття. Відповідно до пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ відносно батьківства, материнства і стягнення аліментів» у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Тому стягнення аліментів в збільшеному розмірі слід розпочати з дня набрання рішенням законної сили. Розподіл між сторонами судових витрат. Згідно із ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Тому, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави в розмірі ставки, яка була встановлена ЗУ «Про судовий збір» на час подання позову (992,40 грн). На підставі ст. 7 ЗУ «Про державний бюджет України на 2022 рік», ст. 8 ЗУ «Про охорону дитинства», ст. 180-183, 192 СК України,

Outcome: partial