Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] (надалі - позивач) звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП КР» (надалі - ТОВ «ТЕМП КР» або відповідач), в якій просив: визнати незаконним та скасувати Наказ Товариства з обмеженою відповідальністю «ТЕМП КР» № 76-к від 31.08.2020 р. про звільнення [PERSON] , з посади водія автотранспортних засобів на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з 31.08.2020 р. за угодою сторін;поновити його на посаді водія автотранспортних засобів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕМП КР» (вул. Волгоградська, 26, м. Кривий Ріг, 50027 код ЄДРПОУ 37271992); стягнути з\~відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 31.08.2020 по 21.01.2021 в сумі 141\~844,07 грн без врахування утриманих податків та зборів; моральну шкоду в сумі 25\~500,00 грн; заборгованість з заробітної плати за 2019 рік в сумі 12\~406,50 грн та компенсацію за порушення строків її виплати; допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення [PERSON] на роботі та присудження працівникові виплати заробітної плати за один місяць. В обґрунтування пред`явлених вимог зазначає, що 04.01.2019 року він був прийнятий на посаду водія автотранспортних засобів в Товаристві з обмеженою відповідальністю «ТЕМП КР» відповідно до наказу № 3-к від 03.01.2019 року. Наказом № 76-к від 31.08.2020 р. позивача йог звільнено з займаної посади на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України з 31.08.2020 р. за угодою сторін. Копію вказаного наказу позивачу ані в день його звільнення,ані в будь-який інший день йому вручено не було. При цьому зазначає, що він не писав заяви про звільнення його за угодою сторін. Разом з тим, при працевлаштуванні в Товариство з обмеженою відповідальністю «ТЕМП КР» в січні 2019 р. позивача було примушено підписати роздрукований бланк заяви про звільнення за угодою сторін на підставі ст. 38 КЗпП України (за власним бажанням) без дати. Однак, така заява не може мати юридичної сили, оскільки відповідно до правового висновку, викладеного в постанові Верховного Суду від 18.11.2019 у цивільній справі №229/2676/17 звільнення працівника за його заявою про звільнення за власним бажанням без узгодження дати звільнення є порушенням прав працівника, що тягне за собою поновлення його на роботі та виплату середнього заробітку за час вимушеного прогулу і стягнення моральної шкоди. Таким чином, звільнення його, позивача, 31.08.2020 р. за відсутності його волевиявлення та на підставі заяви без дати, складеної ще при працевлаштуванні та фактично сфальсифікованої і підробленої відповідачем як роботодавцем іншою датою - 26.08.2020, є незаконним. Так само незаконним вважає факт звільнення з підстав ст.36 КЗпП, оскільки в підписаному ним бланку заяви без дати вказано іншу підставу звільнення, а саме ст. 38 КЗпПП. Наполягає, що при цьому звільнення на підставі ст. 38 КЗпПП за власним бажанням 31.08.2020, тобто до закінчення двотижневого строку, навіть на підставі сфальсифікованої заяви, нібито підписаної 26.08.2020, суперечить вимогам чинного законодавства, і також слід вважати незаконним, а тому таке звільнення має наслідком поновлення на роботі як працівника. Відповідно до овідки ТОВ «ТЕМП КР» від 15.03.2021, наданої на виконання ухвали суду про забезпечення доказів, розмір середньоденної заробітної плати позивача, виходячи з нарахувань за останні два місяці, що передували звільненню за липень-серпень 2020 р., становить (17476,40 / 43 робочі дні) = 406,43 грн без врахування утриманих податків та зборів. Враховуючи кількість робочих днів з дати звільнення позивача - 31.08.2020 по день подання цієї заяви 25.01.2022, що становить 351 робочих днів, середній заробіток за час вимушеного прогулу становить 142\~656,\~93 грн без врахування утриманих податків та зборів. Відповідно до статті 237-1\~КЗпП України позивач вважаю, що йому завдано моральну шкоду, які він оцінює в 25\~500,00 грн., виходячи з 1\~500,00 грн за кожен місяць неможливості працевлаштування та отримання доходів. В період роботи в ТОВ «ТЕМП КР» позивачу була нарахована, але не виплачена заробітна плата за серпень-жовтень 2019, розмір якої становить за даними підприємства 12\~406,50 грн., у зв`язку з чим відповідно до приписів ст. 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» стягненню з відповідача на користь позивача підлягає нарахована, але не виплачена заробітна плата за серпень-жовтень 2019 року в сумі 12406,50 грн з врахуванням компенсації за порушення строків її виплати. Належним чином повідомлений про час та місце слухання справи позивач в судове засідання не з`явився, від представника позивача адвоката Лєгостаєвої Д.В. надійшла заява про розгляд справи за відсутності позивача, в якій остання позов підтримала повністю, надала суду додаткові докази. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання суду не повідомив, відзив на позов та витребувані судом докази не надавав, у зв`язку з чим на підставі ст.ст. 223, 280 ЦПК України судом, проведено заочний розгляд справи. Судом дослідженні наступні письмові докази: трудова книжка позивача (а.с.7-10), довідка про середній заробіток (а.с. 14), фотокопія заяви про звільнення [PERSON] (а.с.33), фотокопія інформації щодо невиплаченої заробітної плати [PERSON] , виготовлена бухгалтерією ТОВ «ТЕМП КР» (а.с. 34), наказ № 76-к від 31.08.2020 року про звільнення [PERSON] (а.с. 35). Частиною першою статті 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд,

Outcome: approved