Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 24.03.2017 року між Публічним акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №UO1.199.74400. Банк на виконання умов Договору надав Позичальнику грошові кошти у сумі 24635,00 грн включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а відповідач зобов`язувався одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Банк свої зобов`язання за договором кредиту виконав у повному обсязі. Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неналежним виконанням відповідачем умов кредитного договору станом на 03.12.2020 заборгованість становить 53532,90 грн, яка складається з: заборгованості за основним боргом - 22535,00 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 30997,90 грн.; заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн. Крім того, внаслідок невиконання боржником грошового зобов`язання кредитор просить стягти інфляційні витрати - 5406,83 грн і 3% річних за користування кредитом - 1733,24 грн. Отже загальна сума заборгованості відповідача станом на 10.01.2022 року,включаючи тіло кредиту,проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить - 60672,97 грн. Цю суму заборгованості та судові витрати позивач просить стягнути з відповідача, що й стало підставою звернення до суду. 14.03.2022 позовна заява отримана судом. 30.03.2022 судом отримана інформація про реєстрацію місця проживання відповідача. Ухвалою від 30.03.2022 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідачу запропоновано у строк, який не може перевищувати п`ятнадцяти днів із дня вручення даної ухвали, подати відзив на позов та заяву із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений належним чином, в позовній заяві зазначив про розгляд справи в його відсутність, не заперечував проти ухвалення заочного рішення. Відповідач в судовому засіданні втретє просила відкласти розгляд справи у зв`язку з необхідністю звернутись за правничою допомогою, з дня отримання позовної заяви своїм правом надання відзиву та заперечень на позовну заяву, не скористалася, заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини 1 статті 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно із частиною 1 статті 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що 03.12.2020 року між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» укладено договір факторингу № 12/90, відповідно до якого АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги до боржника. За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право вимоги за Договором №UO1.199.74400 від 24.03.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банком» та [PERSON] 24.03.2017 року між ПАТ «Ідея Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №UO1.199.74400. Відповідно до п. 2 Договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 24635,00 грн., включаючи витрати на страховий платіж (у разі наявності), а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за кредитне обслуговування) і комісіями згідно умов Договору кредиту та Додатками до даного договору, який є його невід`ємною частиною. Згідно п.п. 1.4 Договору Кредиту за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти в розмірі 35,2000 % річних від залишкової суми кредиту, також, відповідно до п.п. 1.5 Договору Кредиту за обслуговування кредиту Банком Позичальник сплачує плату за кредитне обслуговування щомісячно в розмірі, 0,0000% від початкової суми кредиту. Згідно з п. 1.5 Договору кредиту, реальна річна процентна ставка складає 41,4700%. Банк на виконання умов Договору кредиту надав Позичальнику грошові кошти у сумі 24635,00 грн. строком на 24.11.2023 року, а Позичальник відповідно зобов`язався повернути його разом іншими платежами (відповідно до Додатку№1 до Договору кредиту) згідно з умовами цього Договору. Як йдеться в п.п.5.1 Договору кредиту Позичальник заявляє та гарантує: що Банк перед укладення Договору кредиту повідомив йому в належній формі в повному обсязі інформацію, передбачену ч. 2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначена інформація йому відома та зрозуміла, з вказаним Законом він ознайомлений; він ознайомлений із тарифами Банку і згоден з ними; належний йому примірник оригіналу даного Договору з додатком до нього (№1 - «Графік щомісячних внесків») йому вручено Банком при підписанні даної Угоди; Банк свої зобов`язання за Договором кредиту виконав у повному обсязі надавши Позичальнику кредитні кошти в розмірі 24635,00 грн. грн. в строки визначені умовами Договору. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. У зв`язку з неповерненням заборгованості за Договором кредиту та відповідно до Довідки-розрахунку заборгованості [PERSON] за Договором №UO1.199.74400 від 24.03.2017 року станом на 03.12.2020 р. заборгованість [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) становить 53532,90 грн. яка складається з: - заборгованості за основним боргом - 22535,00 грн.; - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 30997,90 грн.; - заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн. 03.12.2020 року між акціонерне товариство «Ідея Банк» та товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Профіт Капітал» (далі - ТОВ «ФК «Профіт Капітал» / Фактор) укладено договір факторингу № 12/90 (далі - Договір факторингу). Відповідно до п. 2.1 Договору факторингу АТ «Ідея Банк» відступає ТОВ «ФК «Профіт Капітал», а ТОВ «ФК «Профіт Капітал» приймає права вимоги та в їх оплату зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження АТ «Ідея Банк» за плату та на умовах визначених Договором факторингу. Права вимоги які клієнт відступає фактору за цим Договором, відступаються (передаються) в розмірі заборгованості Боржників перед АТ «Ідея Банк», та визначені в реєстрі боржників, що підписується сторонами у паперовому вигляді в день укладення цього договору. Пунктом 5.1 Договору факторингу права Вимоги, строк платежів по котрим настав, а також ті, що виникнуть у майбутньому вважаються такими, що перейшли від АТ «Ідея Банк» до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» в день підписання відповідного реєстру Боржників, за умови виконання ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язань передбачених Договором факторингу, щодо розрахунків (п. 4.1.). Так, ТОВ «ФК «Профіт Капітал» зобов`язання за Договором факторингу виконав в повному обсязі, та відповідно перерахував суму на користь АТ «Ідея Банк». За таких обставин, до ТОВ «ФК «Профіт Капітал» починаючи з 03.12.2020 року відповідно до договору факторингу №12/90 перейшло право за Договором №UO1.199.74400 від 24.03.2017 року, що укладено між АТ «Ідея Банк» та [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.2 cт.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статею 509 ЦК України, передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 ЦК України. Відповідно до ст. 214 ЦК України - до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України Заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з ч. 1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання а його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 («Позика»), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Частиною 1 статті 1050 ЦК України передбачено,що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 ЦК України, Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Згідно з ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до розрахунку, у зв`язку з неповерненням [PERSON] кредитної заборгованості за кредитним договором №UO1.199.74400 від 24.03.2017 року та станом на 03.12.2020 року, відповідно до довідки-розрахунку заборгованості складають 53532,90 грн., що складається з: - заборгованості за основним боргом - 22535,00 грн., - заборгованості за нарахованими та несплаченими відсотками - 30997,90 грн., - заборгованість на нарахованими та несплаченими комісіями - 0,00 грн., - заборгованість за 3% річних за користування кредитом - 1733,24 грн., - заборгованість за інфляційними витратами - 5406,83 грн.. Отже, загальна сума заборгованості [PERSON] станом на 10.01.2022 року, включаючи тіло кредиту, проценти, 3% річних та інфляційні втрати становить - 60672,97 грн. У постанові від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що з ухваленням рішення про стягнення боргу зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість не припинилось та тривало до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Отже, кредитор має право на отримання сум, передбачених у статті 625 ЦК України, за увесь час прострочення. При цьому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає в кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення й обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Такий правовий висновок, викладений в постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), який є обов`язковим для застосування судом. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Таким чином, враховуючи, що відповідач належним чином не виконав свої зобов`язання за укладеним кредитним договором на час звернення з позовною заявою, відповідно зобов`язання відповідача сплатити борг не припинилося та триває до моменту фактичного виконання грошового зобов`язання. Тому, кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу. Вирішуючи питання в частині розподілу між сторонами судових витрат, суд виходить з наступного. У позові представник позивача навів попередній (орієнтовний) розрахунок судових витрат, які складаються з суми судового збору в розмірі 2481,00 грн. та витрат на правову допомогу в сумі 2000,00 грн. Згідно з ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом першим частини третьої статті 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України Про адвокатуру та адвокатську діяльність , договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Зі сторони відповідача не було подано відповідних заперечень відносно відшкодування витрат на правову допомогу. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням викладеного, оцінюючи надані у справі докази щодо їх належності, допустимості, достовірності, а також достатності та взаємності зв`язку у сукупності, суд доходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved