Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд із позовом до [PERSON] , треті особи: Виконавчий комітет Шевченківської районної в місті Полтаві ради про позбавлення батьківських прав та встановлення піклувальника. Позовні вимоги мотивував тим, що [INFO] помер батько неповнолітньої [PERSON] [PERSON] . Починаючи з цього моменту, [PERSON] , чоловік рідної сестри [PERSON] , ( [PERSON] ), фактично взяв на себе функцію опікуна, (піклувальника) неповнолітньої особи. Починаючи з моменту смерті свого чоловіка, [INFO] , мати [PERSON] - [PERSON] , через свій матеріальний стан, стан здоров`я та морально-психологічний стан, припинила здійснювати функцію батьківського піклування над своєю молодшою дочкою. І на даний час не має змоги здійснювати піклування над дочкою, проти чого вона не заперечує. Натомість, починаючи з моменту смерті батька, [PERSON] постійно проживає в родині позивача, який здійснює повне фактичне піклування, яке включає в себе виховання, повне матеріальне забезпечення, навчання, спільний відпочинок. [PERSON] в шлюбі з [PERSON] мають двох дітей, [INFO] та [INFO] , яких успішно виховують, мають у власності житлове нерухоме майно, для комфортного проживання родиною, яка фактично включає в себе і [PERSON] з 2016 року, транспортні засоби. [PERSON] офіційно працевлаштований, займаючи посаду заступника начальника роздрібних продажів нафтопродуктів через мережу АЗК Полтавського регіонального управління ТОВ «Вест Кард», (WOG), із повною зайнятістю та окладом в розмірі 39000 грн., (тридцять дев`ять тисяч гривень 00 коп.). Також, ще однією підставою для пред`явлення даного позову є війна в Україні, яка була розпочата російською федерацією 24 лютого 2022 року. Для забезпечення безпеки неповнолітньої [PERSON] в майбутньому необхідним може бути тимчасове вивезення останньої за межі території України, що може бути здійснено [PERSON] разом зі своїми малолітніми дітьми та дружиною, і який, на відміну від [PERSON] зможе організувати, та матеріально забезпечити цей процес, в тому числі тимчасове проживання за кордоном. Позивач подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити. Відповідачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, вказала, що повністю визнає позовні вимоги та не заперечує проти задоволення позову. Представник третьої особи подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності. Суд, дослідивши та перевіривши зібрані докази в їх сукупності, вважає позовні вимоги підставними та такими що підлягають до задоволення з наступних підстав. [INFO] помер батько неповнолітньої [PERSON] [PERSON] , свідоцтво про смерть серії [NUMBER] . Починаючи з цього моменту, [PERSON] , чоловік рідної сестри [PERSON] , ( [PERSON] ), фактично взяв на себе функцію опікуна, (піклувальника) неповнолітньої особи. Позивач вказував, що починаючи з моменту смерті [PERSON] , [INFO] , мати [PERSON] - [PERSON] , через свій матеріальний стан, стан здоров`я та морально-психологічний стан, припинила здійснювати функцію батьківського піклування над своєю молодшою дочкою. І на даний час не має змоги здійснювати піклування над дочкою, проти чого вона не заперечує. Натомість, починаючи з моменту смерті батька, [PERSON] постійно проживає в родині позивача, який здійснює повне фактичне піклування, яке включає в себе виховання, повне матеріальне забезпечення, навчання, спільний відпочинок. [PERSON] в шлюбі з [PERSON] мають двох дітей, [INFO] та [INFO] , яких успішно виховують, мають у власності житлове нерухоме майно, для комфортного проживання родиною, яка фактично включає в себе і [PERSON] з 2016 року, транспортні засоби. [PERSON] офіційно працевлаштований, займаючи посаду заступника начальника роздрібних продажів нафтопродуктів через мережу АЗК Полтавського регіонального управління ТОВ «Вест Кард», (WOG), із повною зайнятістю та окладом в розмірі 39000 грн., (тридцять дев`ять тисяч гривень 00 коп.). Так, відповідно до ст.164 СК України батько, мати можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх обов`язків по вихованню дитини. Стаття 150 цього Кодексу перелічує обов`язки батьків щодо виховання дитини. У відповідності до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 2 частини 164 Сімейного Кодексу України передбачено, що підставою для позбавлення батьків або одного з них батьківських прав, може бути ухилення останніх від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей, засудження за вчинення умисного злочину щодо дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава позбавлення батьківських прав, можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно пункту 15 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують , та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. При вирішенні питання щодо позбавлення батьківських прав необхідно впевнитися не лише в невиконанні батьками обов`язків по вихованню, а також встановити, що вони ухиляються від їх виконання свідомо, тобто, що вони систематично, незважаючи на всі заходи попередження та впливу, продовжують не виконувати свої батьківські обов`язки. Позбавлення батьківських прав відноситься до крайньої міри відповідальності, а це означає, що застосовується ця міра судом тоді, коли всі інші засоби впливу виявилися безрезультатними. При розгляді даної справи судом встановлено, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Крім цього, при розгляді даної справи судом було встановлено, що позивач , в розумінні Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування», є дитиною, позбавленою батьківського піклування, оскільки батько дитини помер, а мати - підлягає позбавленню батьківських прав в зв`язку з ухиленням від виконання батьківського обов`язку. Відповідно до ст. 55 ЦК України опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих майнових та немайнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки. Положеннями ст. 58-59 ЦК України передбачено, що піклування встановлюється над неповнолітніми особами, які є сиротами або позбавлені батьківського піклування, та фізичними особами, цивільна дієздатність яких обмежена. Згідно п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю; фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою; опікун або піклувальник призначається переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 244 СК України опікуном, піклувальником дитини може бути за її згодою повнолітня дієздатна особа. При призначенні дитині опікуна або піклувальника органом опіки та піклування враховуються особисті якості особи, її здатність до виховання дитини, ставлення до неї, а також бажання самої дитини. Відповідно до ст. 249 СК України опікун, піклувальник зобов`язаний виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, психічний, духовний розвиток, забезпечити одержання дитиною повної загальної середньої освіти. Опікун, піклувальник має право самостійно визначати способи виховання дитини з урахуванням думки дитини та рекомендацій органу опіки та піклування. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що особисті якості позивача відповідають вимогам, викладеним у п. п. 2, 3, 4 ст. 63 ЦК України, що також підтверджується матеріалами справи. На підставі викладеного,

Outcome: approved