Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

09 травня 2022 року позивач звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання дітей та посилаючись на те, що з 09.02.2008 вона з відповідачем перебуває у зареєстрованому виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис №01, від якого мають двох спільних дітей: неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що 01.09.2008 року складено відповідний запис №18 і видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] , та малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що 22.10.2012 року складено відповідний запис №28 і видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . Позивач зазначає, що з початку травня 2021 року з відповідачем проживають окремо, спільного господарства з не ведуть, сімейних стосунків не підтримують. Відповідач не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина та малолітньої доньки, які мешкають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання спільних дітей відповідач відмовляється. У зв`язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду для захисту своїх прав. Представник позивача надав заяву про розгляд справи без участі позивача та його представника, заявлені вимоги підтримав. Відповідач надав заяву в якій просив справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнав та просив задовольнити. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Встановлено, що сторони перебувають перебувають з 09.02.2008 у зареєстрованому виконавчим комітетом Горьківської сільської ради Дніпропетровського району Дніпропетровської області шлюбі, актовий запис №01, та є батьками неповнолітньої дитини, сина [PERSON] , [INFO] , та малолітньої доньки [PERSON] [INFO] , які проживає разом з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач, не надає матеріальної допомоги на утримання неповнолітнього сина та малолітньої доньки, які мешкають разом із позивачем та знаходяться на її утриманні. Добровільно надавати матеріальну допомогу на утримання спільних дітей відповідач відмовляється. У зв`язку з чим позивач вимушена була звернутись до суду. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно зі ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що згідно ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України «Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку», який становить на одну особу в розрахунку на місяць згідно статті 7 Закону України Про державний бюджет: у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі з 1 січня - 2393 гривні, з 1 липня - 2508 гривень, з 1 грудня - 2589 гривень, для основних соціальних і демографічних груп населення: дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; працездатних осіб: з 1 січня - 2481 гривня, з 1 липня - 2600 гривень, з 1 грудня - 2684 гривні;, а тому враховуючи, що відповідач не заперечує проти сплати аліментів, позовні вимоги визнає, та враховуючи обґрунтований, розумний, та справедливий розмір заявлених вимог, відповідний до закону, а саме розмір аліментів на двох дітей: 1/3 частку всіх доходів відповідача, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із ст.\~76,\~77,\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач офіційно не працевлаштований, працездатний, інших утриманців не має, проти позову не заперечував, а тому враховуючи, що добровільну матеріальну допомогу на утримання спільних дітей, відповідач не надає, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивача, стягнувши аліменти з відповідача на утримання дітей у розмірі 1/3 частки\~всіх доходів\~відповідача,\~але не\~менше 50%\~прожиткового мінімуму\~для дитини\~відповідного віку щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття, починаючи стягнення з 09 травня 2022 року. Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Виплачуються аліменти до повноліття дитини. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави повинно бути стягнено судовий збір по справі у розмірі 992,40 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved