Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

27 січня 2021 року до Подільського районного суду м. Києва звернулося Товариство з обмеженою відповідальністю «Правова група «Домінанта» з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання правової допомоги. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 08.08.2018 року між ТОВ «ПРАВОВА ГРУПА «Домінанта», в особі директора Шамрай Людмили Іванівни, яка діє на підставі Статуту (Виконавець) та [PERSON] (Замовник) було укладено Договір про надання юридичних послуг та правової допомоги № 06/08/18-М (надалі по тексту - Договір). Відповідно до п. 1.1. Договору, Виконавець за дорученням Замовника надає останньому комплекс юридичних послуг та правову допомогу в питаннях: оскарження заочного рішення - Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2018 року у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; підготовку та супровід судової справи щодо поділу спільного майна подружжя, набутого Замовником за час перебування у шлюбі з [PERSON] , а Замовник зобов`язується оплачувати надані послуги на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. 4.1.1 Договору Замовник оплачує послуги Виконавцю, виходячи з витраченого часу з розрахунку 1 000,00 грн за нормо годину, тобто за затрату праці юриста протягом години. Вимогами п. 4.1.2 Договору передплата у розмірі 20 000,00 грн оплачується Замовником в день підписання Договору. Оплата за п. 4.3 Договору проводиться протягом 5 днів з моменту підписання акту наданих послуг. Пунктом 3.2.3 Договору встановлено право Замовника, де передбачено, що припинення надання послуг та/або Договір в цілому в будь-який час шляхом надання Виконавцю письмового повідомлення про таке припинення. У такому разу Замовник повинен здійснити оплату відповідно до статті 4 даного Договору за фактично надані Виконавцем послуги. У рамках виконання взятих на себе зобов`язань, ТОВ «Правова група «Домінанта» було надано комплекс юридичних послуг та правової допомоги [PERSON] . Відповідно до п. 1 Акту про надання юридичних послуг № 1 від 01.0.62020 позивач в період з 08.08.2018 по 01.06.2020 надав замовнику юридичні послуги, а саме: з питань розірвання шлюбу, поділу спільного майна подружжя. Загальна вартість наданих послуг за вказаний період становить 83 747,35 грн. З врахування внесеного Замовником авансу, загальна сума до сплати складає 63 747,35 грн. Після підписання Акту Замовник повідомив про те, що відмовляється від послуг та суми, що є грубим порушенням Договору. Станом на дату подання позовної заяви відповідачем не виконано покладені на неї зобов`язання та не здійснено повного та належного розрахунку. Враховуючи викладене, позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просять стягнути з відповідача на користь ТОВ «Правова група Домінанта» 109 757, 43 грн, з яких заборгованість за надані юридичні послуги - 63 747,35 грн, пеню за прострочення виконання зобов`язання - 43 411,95 грн, три відсотки річних від простроченої суми - 1 189, 31 грн та індекс інфляції від простроченої суми - 1 408,82 грн. Ухвалою суду від 03 лютого 2021 року провадження у справі відкрито за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. 22 лютого 2021 року до суду від [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вона просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відзив обґрунтований тим, що позовні вимоги суперечать співмірності розміру витрат на оплату послуг адвоката. Про бездіяльність і невиконання обов`язків згідно Договору працівниками позивача [PERSON] виклала у заяві від 02.06.2022 на ім`я директора ТОВ «Правова група «Домінанта» Шамрай Л.І. про розірвання договору № 06/08/18-М від 08.08.2018. Відповідач у відзиві вказує, що за два роки жодного судового засідання по розподілу спільного сумісного майна не відбулось по вині представників позивача, які неоноразово просили суд відкласти засідання через їх неготовність, частину доказів ними було втрачено. Таким чином, п.1.1.2 Договору, за яким Виконавець приймає на себе зобов`язання підготовки та супроводу справи щодо поділу спільного майна подружжя набутого Замовником за час перебування у шлюбі з [PERSON] на думку позивача повністю не виконаний. Так, вже після розірвання Договору з позивачем 21 жовтня 2020 року вона самостійно підготовила та подала до Подільського районного суду м. Києва клопотання про поновлення проведення судової експертизи вартості спільного майна подружжя. Суд клопотання задовольнив та 25 січня 2021 року відбулося судове засідання про погодження строку проведення експертизи. Із вищевказаного вбачається, що поділ спільного майна подружжя набутою Замовником за час перебування у шлюбі не тільки не відбувся, але й до цього часу не проведена судова експертиза вартості спільного майна. За останні майже два роки до розірвання 02.06.2020 Договору ніяких процесуальних документів крім клопотання про призначення судових оціночно-будівельної та автотоварознавчої експертиз по справі №758/13242/18 позивачем підготовлено не було. Вказана вище бездіяльність позивача призвела до затягування розгляду цієї справи. В результаті позивач була змушена самостійно захищати свої права та інтереси у цьому провадженні. Також [PERSON] вказує, що на виконання вимог п. 4.1.2. Договору в момент його підписання було сплачено на користь позивача 20 000,00 грн як передоплата, про що в позові говориться як аванс. Враховуючи об`єм роботи, яку провели співробітники позивача та її якість, позивач вважає шо цю суму передплати вони не відпрацювали і не викопали свої зобов`язання. Подана до Подільського районного суду м. Києва позовна заява не містить доказів того, що позивач виконав об`єм робіт, які по вартості становлять 83 747,35 грн. 19 квітня 2021 року до суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив на позовну заяву, в якій вони вказують, що відповідно до Договору № 06/08/18-М виконали свої обов`язки в повному обсязі, вартість послуг співмірна, а відповідач за два року дії договору жодного разу не намагалася розірвати чи змінити умови. Представник позивача вказує, що вони належним чином виконували умови Договору, а отже мають право вимагати від відповідача сплату коштів за отримані нею юридичні послуги. 21 жовтня 2021 року представник позивач надав до суду розрахунок витраченого часу від 18.10.2021, в якому вказує, що піл час виконання Договору № 06/08/18-М про надання юридичних послуг та правової допомоги від 08.08.2018 ними було витрачено 83 год. 20 хв. У судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити. Зазначив, що надані ними докази, наведені аргументи підтверджують законність та обґрунтованість заявлених позовних вимог щодо невиконання відповідачем умов укладеного Договору. Відповідач у судовому засіданні просила суд відмовити у задоволенні позовних вимог як безпідставних та необґрунтованих. Свідок [PERSON] у судовому засіданні надав покази, в яких підтвердив твердження представників позивача, що [PERSON] добровільно підписала договір та акт про надання юридичних послуг № 1 від 01.06.2020, а працівники ТОВ «Правова група «Домінанта» виконали свої обов`язки належним чином. Суд, заслухавши пояснення учасників провадження, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтується позов, об`єктивно дослідивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив таке. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно зі ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Статтею 5 ЦПК України визначено, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Відповідно до частини першої статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги. Документами, що посвідчують повноваження адвоката на надання правової допомоги, можуть бути: 1) договір про надання правової допомоги; 2) довіреність; 3) ордер; 4) доручення органу (установи), уповноваженого законом на надання безоплатної правової допомоги. Частинами першою-другою статті 27 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» договір про надання правової допомоги укладається в письмовій формі. До договору про надання правової допомоги застосовуються загальні вимоги договірного права. Статтею 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 Цивільного кодексу України). Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Відповідно до частини першої статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Частиною першою статті 903 Цивільного кодексу України визначено, що у разі, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Згідно зі статтею 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Відповідно до частин першої-третьої статті 28 Правил адвокатської етики, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів професійної правничої (правової) допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата тощо), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом. Адвокат має право у розумних межах визначати розмір гонорару, виходячи із власних міркувань. При встановленні розміру гонорару можуть враховуватися складність справи, кваліфікація, досвід і завантаженість адвоката та інші обставини. Погоджений адвокатом з клієнтом та/або особою, яка уклала договір в інтересах клієнта, розмір гонорару може бути змінений лише за взаємною домовленістю. В разі виникнення особливих по складності доручень клієнта або у випадку збільшення затрат часу і обсягу роботи адвоката на фактичне виконання доручення (підготовку до виконання), розмір гонорару може бути збільшено за взаємною домовленістю. Відповідно до статті 14 Правил адвокатської етики, адвокат надає правову допомогу відповідно до законодавства України про адвокатуру та адвокатську діяльність на підставі договору про надання правової допомоги. Договір про надання правової допомоги - договір, за яким одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується надавати правову допомогу іншій стороні договору (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору, у випадку, якщо така оплата передбачена договором. До договору про надання правової допомоги також застосовуються загальні положення цивільного законодавства про договір. Визнаним міжнародним стандартом здійснення адвокатської діяльності є принципи чесності та добропорядної репутації адвоката, який відображений в етичних кодексах поведінки адвокатів та який поширюється на всі напрями професійної діяльності адвоката. Договір про надання правової допомоги має відповідати вимогам закону та правилам, а також визнаним міжнародним та національним стандартам надання правової допомоги. Правові підстави для стягнення винагороди адвоката за надані послуги (гонорар) мають підтверджуватися належними та допустимими доказами, а саме: договором про надання правової допомоги, письмовими документами про проведені розрахунки між сторонами договору. Водночас доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Суд наголошує, що судове доказування - це діяльність учасників процесу при визначальній ролі суду по наданню, збиранню, дослідженню і оцінці доказів з метою встановлення з їх допомогою обставин цивільної справи. При цьому, збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених ЦПК України. Доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Згідно з вимогами частини першої статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Частина перша статті 81 ЦПК України, покладає на кожну сторону обов`язок довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджується, що 08 серпня 2018 року між ТОВ «Правова група «Домінанта» та [PERSON] було укладено Договір про надання юридичних послуг та правової допомоги № 06/08/18-М. Відповідно до п. 1.1. Договору Виконавець за дорученням Замовника надає останньому комплекс юридичних послуг та правову допомогу в питаннях: оскарження заочного рішення - Подільського районного суду м. Києва від 20.07.2018 у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу; підготовку та супровід судової справи щодо поділу спільного майна подружжя, набутого Замовником за час перебування у шлюбі з [PERSON] , а Замовник зобов`язується оплачувати надані послуги на умовах, передбачених Договором. Згідно з п. 4.1.1 Договору Замовник оплачує послуги Виконавцю, виходячи з витраченого часу з розрахунку 1 000,00 грн за нормо годину, тобто за затрату праці юриста протягом години. Вимогами п. 4.1.2 Договору передплата у розмірі 20 000,00 грн оплачується Замовником в день підписання Договору, яка убла внесена [PERSON] у визначені строки. Оплата за п. 4.3 Договору проводиться протягом 5 днів з моменту підписання акту наданих послуг. У рамках виконання взятих на себе зобов`язань, ТОВ «Правова група «Домінанта» було надано комплекс юридичних послуг та правової допомоги [PERSON] . Відповідно до п. 1 Акту про надання юридичних послуг № 1 від 01.06.2020 позивач в період з 08.08.2018 по 01.06.2020 надав замовнику юридичні послуги, а саме: з питань розірвання шлюбу, поділу спільного майна подружжя, складав та скеровував заяви про вчинення злочину. Загальна вартість наданих послуг за вказаний період становить 83 747,35 грн. З врахування внесеного Замовником авансу, загальна сума до сплати складає 63 747,35 грн. Після підписання Акту Замовник повідомив про те, що відмовляється від послуг та суми. Станом на день звернення позивача до суду відповідач не в повній мірі сплатила кошти за виконані роботи (послуги), передбачені Договором про надання правової. Між сторонами виник спір стосовно належного виконання відповідачем взятих на себе зобов`язань за договором про надання правової (правничої) допомоги. Згідно зі ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежного виконання). Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі та в порядку, що встановлені договором. З матеріалів справи та наданих доказів, адвокатське об`єднання виконало взяті на себе послуги з виконання умов договору. Однак суд погоджується з твердженням відповідача, що розмір вартості юридичних послуг є частково необґрунтований. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох стороні. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованими. В ході розгляду справи представник позивач надав суду розрахунок витраченого часу під час виконання ними Договору № 06/08/18-М про надання [PERSON] юридичних послуг. Однак окрім складання заяви про перегляд заочного рішення у справі № 758/12051/17, позовної заяви про розірвання шлюбу у справі № 758/13242/18, інших процесуальних документів, участь в судових засіданнях, поїздка до Департаменту з питань реєстрації КМДА для виконання ухвали про накладення арешту, доказів на підтвердження інших послуг, які вказує в розрахунку представник позивача, жодним чином не підтверджено належними та допустимими доказами. На підставі об`єктивно досліджених доказів, наявних у матеріалах справи суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, з огляду на доведеність виконаних позивачем та документально підтверджених послуг в сумі 36 450,00 грн. Щодо підготовки заяв про вчинення злочину та їх відправка до відповідних адресатів, поїздок до Подільського районного суду м. Києва з метою реєстрації процесуальних заяв та клопотань, отримання інформації від помічника судді щодо стану розгляду справи та очікування такої відповіді, поїздка до Подільського УП ГУНП у м. Києві з приводу отримання інформації по кримінальному провадженні, узгодження подальших дій із слідчим, суд зазначає, що позивачем не доведено надання таких послуг відповідачу належними та допустимими доказами. Разом з тим, що стосується вимог позивача про стягнення пені, 3% річних від простроченої суми та індексі інфляції на підставі ст. 625 ЦК України суд приходить до такого висновку. Частиною 2 ст. 625 ЦК України визначено, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Главою 63 ЦК України і зокрема ст.906 ЦК України передбачена відповідальність виконавця за порушення договору про надання послуг, а тому виходячи із засад диспозитивності цивільного судочинства суд відмовляє в задоволенні позову в цій частині, прийшовши до висновку, що положення ч. 2 ст. 625 ЦК України на дані правовідносини не поширюються. Позивачем було також заявлено вимогу про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу. В позовній заяві позивач вказав орієнтовний розмір витрат на правову допомогу адвоката в розмірі 10 000,00 грн. Однак позивачем не надано суду доказів, що підтверджують понесені ним витрати на правничу допомогу, в зв`язку з чим відсутні підстави для їх стягнення з відповідача. Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір 2270,00 грн.

Outcome: partial