Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

У грудні 2021 року заявник звернулася до суду з указаною заявою, посилаючись на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на все належне їй майно. До реєстрації шлюбу заявника, а саме до 13.07.1990 року, та деякий час після вона проживала разом зі своєю матір`ю в селі Норинськ Овруцького району Житомирської області. Мати допомогала доглядати дітей, оскільки вони народилася з фізичними вадами та є інвалідами дитинства. З 1993 року вона з сім`єю та матір`ю проживали разом у квартирі [ADDRESS] , а в 1998 році приватизували вказану квартиру по 1/5 частині на кожного. У 2001 році їм з метою покращення житлових умов їм була надана квартира [ADDRESS] , де заявник була зареєстрована, проте з дітьми залишились проживати по [ADDRESS] , так як діти є інвалідами з дитинства та потребували допомоги в догляді, де вже були налагоджені умови для них. За час проживання однією сім`єю вони вели спільне господарство та побут, мали спільний бюджет, купували майно для спільного користування, підтримували тісні родинні відносини. Пізніше мати захворіла та потребувала постійного стороннього догляду, у зв`язку з чим вони проживали спільно з матір`ю до її смерті. Як зазначено на обгрунтувань вимог заяви, після смерті матері відкрилась спадщина на все належне їй майно, зокрема, на дві земельні ділянки за кадастровим номером 1824285400:01:000:0017 загальною площею 1,3700 га та земельна ділянка за кадастровим номером 1824285400:07:000:0074 загальною площею 0,36 га, що знаходяться за адресою: Житомирська область, Овруцький район, Норинська сільська рада. Однак 10.11.2021 року при зверненні до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини виявилися перешкоди в оформленні спадщини у зв`язку з тим, що протягом шести місяців із часу відкриття спадщини нею не було подано до нотаріуса заяви про прийняття спадщини та відсутність її реєстрації за місцем проживання спадкодавця. Тому завник просить встановити факт її постійного проживання разом із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, у поданій заяві вказала про розгляд справи у її відсутності та підтримання вимог заяви. Представник заінтересованої особи та заінтересована особа в судове засідання також не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, направили до суду письмові заяви, у яких просять проводити розгляд справи у їхній відсутності, у вирішенні заяви покладаються на розсуд суду. Процесуальне право учасників справи про розгляд справи за їх відсутності унормовано в ч. 3 ст. 211 ЦПК України, водночас, якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Судовий розгляд цієї справи здійснено на підставі наявних у суду матеріалів, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.\- Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 02.07.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Житомирського міського управління юстиції. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.08.1961 року, [PERSON] є матір`ю [PERSON] , [INFO] , а згідно свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] заявнику після одруження з [PERSON] 13.07.1990 року присвоєно прізвище «[PERSON] ». Після смерті [PERSON] залишилася спадщина у вигляді двох земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 1,37 га, кадастровий номер 1824285400:01:000:0017 та площею 0,36 га, кадастровий номер 1824285400:07:000:0074, які розташовані на території Норинської сільської ради Овруцького району Житомирської області, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 141015, виданим 15 лютого 2005 року та серії ЯА № 142382, виданим 15 лютого 2005 року. У паспорті заявника серії [NUMBER] , виданому 28.06.1995 року Корольовським РВ УМВС України в Житомирській області, зареєстрованим її місцем проживання з 16.02.2001 року зазначено [ADDRESS] . Договором дарування частини квартири АЕЕ № 275603 від 15.12.2021 року підтверджується дарування [PERSON] 1/5 частини квартири [ADDRESS] , [PERSON] . Мати заявника [PERSON] на день смерті [INFO] була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] одна і протягом шести місяців після смерті за даною адресою ніхто не був зареєстрований, про що вказано в довідці ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» № 752 від 15.06.2018 року. Як слідує з довідки № 714/1 від 09.07.2018 року директора ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» Піщуліна П.М., [PERSON] , [INFO] не зареєстрована, але фактично проживала разом з матір`ю [PERSON] на момент її смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS] . Аналогічна інформація міститься в акті ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» від 09.07.2018 року. У довідці № 575/1 від 04.08.2021 року директора ТОВ «Керуюча компанія «КомЕнерго-Житомир» Піщуліна П.М. зазначено, що з жовтня 1996 року по 2008 року рік за адресою: [ADDRESS] , проживали фактично без реєстрації [PERSON] та її дочка [PERSON] , [INFO] . [PERSON] з жовтня 1996 року не працювала у зв`язку з доглядом за дитиною інвалідом з дитинства [PERSON] та виховувала її до 16-ти річного віку. Від шлюбу заявник має двох повнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] , який є інвалідом третьої групи з дитинства та дочку [PERSON] , [INFO] , яка є інвалідом першої групи з дитинства, підтвердженням чому є копії свідоцтв про народження дітей та копії посвідчень потерпілих від Чорнобильської катастрофи. Постановою державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори Житомирської області Поліщука А.І. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 10.11.2021 року заявнику відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском нею строку для прийняття спадщини. Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначено перелік справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які розглядає суд. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Положеннями ст. ст.\~1216-1218\~ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 нього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Щодо спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори. Для тих спадкоємців, які не проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є заява про це, подана до нотаріального органу (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). При цьому, слід враховувати, що чинним законодавством не розкривається поняття постійного місця проживання фізичної особи, тому визнання цього факту розцінюється законом як встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно п. п. 4.10 п. 4 гл. 10 розділу 2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року № 296/6 (далі - Порядок) видача свідоцтва про право на спадщину спадкоємцям, які прийняли спадщину, жодним строком не обмежена. Тобто спадкоємець, який прийняв спадщину, може звернутися за видачею свідоцтва протягом будь-якого часу після закінчення строку, встановленого для прийняття спадщини. Особливе значення при цьому має факт постійного проживання спадкоємця на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем, який підтверджує фактичне прийняття спадщини і має бути доведений спадкоємцем. В останньому випадку зазначені обставини є підставою для звернення з позовом або заявою (в залежності від наявності або відсутності спору щодо спадкового майна) про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не з позовом про надання додаткового строку для прийняття спадщини (п. 2 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року). Отже, законодавець в даному випадку висунув вимогу про обов`язковість постійного проживання спадкоємця разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, що ставить прийняття спадщину у такому випадку в залежність від факту спільного постійного проживання вказаних осіб. Як випливає із п. 3.22 Порядку, у разі відсутності у паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію його місця проживання доказом постійного проживання із спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкодавцем; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем. Згідно роз`яснень, викладених в абз. 3 п. 3, п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця, яке визначається за правилами ст. 29, ч. 2 ст. 1221 ЦК України. Якщо спадкодавець мав кілька місць проживання, місцем відкриття спадщини вважається останнє місце реєстрації спадкодавця. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини. Встановлення вказаного факту заявнику потрібно для оформлення спадкових своїх прав після смерті її матері [PERSON] . За таких обставин оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту постійного проживання заявника разом із спадкодавцем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] на час відкриття спадщини і цей факт підтверджується дослідженими судом письмовими доказами, тому вимоги заявника є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved