Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

1.Описова частина Стислий виклад позицій учасників справи [PERSON] звернулася до суду з позовом до Борзнянської міської ради (Відповідач 1) у якому просить стягнути з відповідача на її користь заборгованість із невиплаченої заробітної плати в сумі не меншій 20186, 74 грн., середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати у сумі 10707,54 грн.; 10000 грн. завданої моральної шкоди. Свої вимоги обгрунтовує тим, що з 15.05.2013 року, вона працювала на посаді провідного бібліотекаря Забілівської бібліотеки філії на 0,75 посадового окладу. 22.03.2021 року її звільнили у зв`язку зі скороченням штату працівників. У день звільнення роботодавець письмово не повідомив її про нараховані суми належні при звільненні та не здійснив виплату належних коштів, а саме заборгованості по заробітній платі з листопада 2020 року по березень 2021 року, вихідної допомоги при звільненні та компенсації за 8 днів невикористаної щорічної відпустки. Вказує, що протиправними діями відповідача їй було завдано моральної шкоди, оскільки на вирішення питання отримання зароблених нею коштів вона витратила багато часу, несла витрати на юридичну допомогу та консультації, зазнала душевних страждань, через погіршення її життєвого рівня. Необхідність виборювати те, що їй і так належить за законом принижує її честь та гідність. Вважає, що саме Борзнянська міська рада повинна відповідати за вказаним позовом, оскільки нею було прийнято заклади культури колишнього Борзнянського району, в тому числі і заклади Борзнянської районної централізованої бібліотечної системи. Крім того, вказує, що згідно положень Бюджетного кодексу видатки на функціонування установ переданих районними радами у власність сільських, селищних, міських територіальних громад, з 01.01.2021 року здійснюються з бюджетів таких громад. До початку розгляду справи по суті за клопотанням позивача до участі у справі було залучено співідповідачів Відділ культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області (Відповідач 2), Сектор культури, молоді та спорту Борзнянської районної державної адміністрації Чернігівської області (Відповідач №3) до яких [PERSON] пред`явила аналогічні вимоги. Позивачка у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала в повному обсязі пояснила, що до дня звільнення вона працювала та належним чином виконувала свої посадові обов`язки. Частина заробітної плати за листопад 2020 року, а також, з грудня 2020 року по березень 2021 року їй не виплачена. Довідку про нараховану заробітну плату працівники бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА їй не видали, проте на аркуші паперу написали їй помісячно суми належної до виплати заробітної плати за вказаний період. Саме виходячи з цих сум, вона обраховувала розмір заборгованості по заробітній платі та компенсацію за час затримки розрахунку при звільненні. Також, вказала, що в прохальній частині позовної заяви сума компенсації за час затримки розрахунку при звільнені нею помилково вказана як 10707,54 грн, тоді як згідно розрахунків наведених у позовній заяві, вона становить 18469,92 грн. і саме цю суму вона просить стягнути з відповідачів. Оскільки вона працювала на 0,75 посадового окладу, то її робочий час обраховувався у годинах, чотири дні в тиждень вона працювала п`ять годин тридцять хвилин, один день вісім годин. Наполягала на позовних вимогах до всіх відповідачів, вважає, що хтось із них повинен відповідати за вказаним позовом. Відповідач 1 надав відзив на позов, а його представник у судовому засіданні позовні вимоги не визнав та вказав, що кошти на погашення заборгованості по заробітній платі слід стягувати з Ніжинської райдержадміністрації як розпорядника бюджетних коштів новоутвореного в процесі реорганізації району. Зазначає, що власником районного будинку культури була Борзнянська районна рада, правонаступником якої стала Ніжинська районна рада, зазначають, що позивачка в трудових правовідносинах з Борзнянською міською радою не перебувала і не перебуває. Відповідач 2 подав відзив на позону заяву у якому просять відмовити у частині позовних вимогах до Відділу культури, сім`ї, молоді та спорту Ніжинської районної державної адміністрації Чернігівської області, як до неналежного відповідача а їх представник у судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, не заперечував, що вони, як правонаступники Відповідача 3, повинні виплатити [PERSON] заборгованість по заробітній платі за листопад - грудень 2020 року. Заборгованість, що виникла протягом січня-березня 2021 року, згідно норм бюджетного законодавства повинна виплачуватись Борзнянською міською радою, на території якої знаходиться будинок культури. Також, вважає, що відсутні докази трудової діяльності позивача за вказаний період, не погодився з розрахунком компенсації за час затримки розрахунку при звільненні наданим позивачкою. Вказує, що дана сума не повинна перевищувати 11000 грн., розмір моральної шкоди не повинен бути більшим ніж 1000 грн. Представник Відповідача 3 у судовому засіданні позов не визнала й пояснила, що [PERSON] в трудових відносинах з ними не перебувала, Сектор лише здійснював централізоване фінансування, в тому числі й оплату праці працівників Борзнянської районної централізованої бібліотечної системи, засновником якого була Борзнянська районна рада, правонаступником якої в результаті адміністративно-територіальної реформи стала Ніжинська районна рада, а розпорядником бюджетних коштів - Ніжинська райдержадміністрація, з якої на її думку й потрібно стягувати заборговану заробітну плату. Зазначає, що табелі обліку робочого часу працівників складалися керівництвом даного закладу, передавались до централізованої бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА, яким проводилось нараховування й виплата заробітної плати. Однак, нарахована за листопад, грудень 2020 року зарплата не була виплачена за відсутністю коштів, а за період січня-березня 2021 року зарплата працівникам закладів культури та бібліотечної системи офіційно не нараховувалась через неузгоджену процедуру вивільнення працівників при проведенні реорганізації бюджетних установ під час ліквідації Борзнянського району. Процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 05.07.2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання у справі. Ухвалою суду від 10.08.2022 року задоволено клопотання позивачки про залучення до участі у справі співідповідачів та витребування доказів. Ухвалою суду від 21.09.2021 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті. 2. Мотивувальна частина Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи У судовому засіданні встановлено, що з 15.05.2013 до 22.03.2021 позивачка працювала на посаді бібліотекаря І категорії Забілівської сільської бібліотеки філії Борзнянської районної централізованої бібліотечної системи (далі Борзнянська РЦБС) (а.с. 13-16). Наказом в.о. директора Борзнянської РЦБС №27 від 16.03.2021р. вона була звільнена з посади з 22.03.2021р. у зв`язку зі скороченням чисельності та штату працівників (п.1 ст.40 КЗпП України); централізованій бухгалтерії Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА наказано виплатити [PERSON] заборгованість по заробітній платі станом на 22.03.2021 року; компенсацію за 8 календарних днів невикористаної щорічної основної відпустки та 2 календарних дні додаткової відпустки за особливі умови праці за період роботи з 14.11.2020 р. по 22.03.2021 р.; вихідну допомогу у розмірі середньомісячного заробітку відповідно до ст.44 КЗпП України. (а.с. 17). Згідно архівної копії особового рахунку позивачки за 2020 рік, [PERSON] працювала на 0,75 посадового окладу, розмір якого у листопаді 2020 року становив 3268,99 грн; нарахована заробітна складала 4903,49 грн., за вирахуванням обов`язкових податків, зборів та інших платежів сума до видачі становила 3947,31 грн. Розмір посадового окладу у грудні 2020 року становив 3070,82 грн; нарахована заробітна плата 4606,23 грн.; сума до видачі становила 3708,02 грн. (а.с. 128). Відповідно до архівної довідки Борзнянського міського трудового архіву №07-05/261 від 10.09.2021 року в архівному фонді Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської райдержадміністрації відомості про нарахування заробітної плати за 2021 рік відсутні.(а.с. 127). Свідок [PERSON] суду пояснила, що їй як головному бухгалтеру Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА відомо, що у зв`язку з відсутністю бюджетного фінансування та згідно вказівок керівництва за період січень-березень 2021 року зарплата працівникам Борзннської РЦБС в тому числі позивачці, нараховувалась неофіційно, але документально по бухгалтерському обліку, казначейським, податковим та пенсійним органам не відображалась, оскільки в майбутньому обіцяли винайти кошти. Бухгалтерські документи були передані правонаступнику в м. Ніжин, серед яких були й табелі обліку робочого часу та відомості про нараховану, але не виплачену, заробітну плату за січень-березень 2021 року. Свідок [PERSON] пояснила, що вона як бухгалтер Сектору культури, молоді та спорту Борзнянської РДА проводила нарахування заробітної плати працівникам Борзнянської РЦБС, у тому числі і [PERSON] , на підставі табелів наданих [PERSON] . [PERSON] не виплачувалася, відрахування податків та обов`язкових платежів не проводилося, зі слів керівництва їй відомо, що це було пов`язано з відсутністю фінансування. Всі документи щодо заробітної плати вони готували для передачі правонаступнику Ніжинській РДА. Їй невідомо де зараз ці документи. Свідок [PERSON] суду пояснила, що вона працювала на посаді директора Борзнянської РЦБС, здійснювала табелювання робочого часу працівників та до 25 числа кожного місяця здавала табелі обліку робочого часу до бухгалтерії Відповідача 3. Із 22.03.2021 всі працівники бібліотек звільнені і зарплата їм не виплачена. [PERSON] працювала на 0,75 посадового окладу. Користуючись копіями табелів обліку робочого часу, свідок повідомила, що позивачка у грудні відпрацювала 123 год. 30 хв.; у січені 127 год.; у лютому 120 годин, у березні 83 год. 30 хв. Також зазначила, що у [PERSON] понеділок і вівторок були вихідними днями, тривалість робочого дня у суботу становила 8 годин, у інші дні 5 год 30 хв. Протягом січня 2020 року по березень 2021 року на лікарняних та у відпустках позивачка не була. Відповідачами не оспорюється факт невиплати заробітної плати [PERSON] за період з листопада 2020 року по березень 2021 року та відсутність відомостей про нараховану заробітну плату за період з січня 2021 року по березень 2021 року вказаний період. Також, Відповідачем 2 на вимоги ухвали суду про витребування доказів, не надано інформацію про суму заборгованості перед позивачкою станом на дату звільнення. Статтею 43 Конституції України визначено, що кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом.\~ Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом. Відповідно до ч.1 ст.47 КЗпП України власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові копію наказу (розпорядження) про звільнення, провести з ним розрахунок у строки, зазначені у\~статті 116\~цього Кодексу, а також на вимогу працівника внести належні записи про звільнення до трудової книжки, що зберігається у працівника. Згідно з ч.1 ст.115 КК України, ч.1 ст.24 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата виплачується працівникам регулярно в робочі дні у строки, встановлені колективним договором або нормативним актом роботодавця, погодженим з виборним органом первинної профспілкової організації чи іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом (а в разі відсутності таких органів - представниками, обраними і уповноваженими трудовим колективом), але не рідше двох разів на місяць через проміжок часу, що не перевищує шістнадцяти календарних днів, та не пізніше семи днів після закінчення періоду, за який здійснюється виплата. Відповідно до ст.13 Закону України «Про оплату праці» оплата праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, здійснюється на підставі актів Кабінету Міністрів України в межах бюджетних асигнувань.\~Обсяги витрат на оплату праці працівників установ і організацій, що фінансуються з бюджету, затверджуються одночасно з бюджетом. За змістом положень ст.3-1, 21 Закону України «Про оплату праці» працівник має право на оплату своєї праці відповідно до актів законодавства і колективного договору на підставі укладеного трудового договору.\~Розмір заробітної плати працівника за повністю виконану місячну (годинну) норму праці не може бути нижчим за розмір мінімальної заробітної плати, окрім випадків невиконання норм виробітку, виготовлення продукції, що виявилася браком, та з інших, передбачених чинним законодавством причин, які мали місце з вини працівника. Згідно зі ст.116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум.\~У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен в зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму. Статтею 117 КЗпП України передбачено, що в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст.116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. При наявності спору про розміри належних звільненому працівникові сум власник або уповноважений ним орган повинен сплатити зазначене в цій статті відшкодування в тому разі, коли спір вирішено на користь працівника. Якщо спір вирішено на користь працівника частково, то розмір відшкодування за час затримки визначає орган, який виносить рішення по суті спору. Ураховуючи установлені\~обставини,\~суд приходить\~до висновку\~про те,\~що відсутність\~проведення бухгалтерією\~відповідних офіційних\~нарахувань заробітної\~плати [PERSON] \~за січень-березень\~2021\~року з\~огляду на\~належне виконання\~нею своїх\~трудових обов`язків,\~в силу\~приписів ст.43\~Конституції України\~та вищенаведених\~норм законодавства,\~не може\~бути підставою\~для обмеження\~права позивачки\~на своєчасне\~одержання винагороди\~за працю. Зміст записів у трудовій книжці позивачки, наказу про її звільнення щодо підстав припинення трудового договору, показання свідка [PERSON] , [PERSON] дають підстави для висновку про належне виконання позивачкою своїх трудових обов`язків до часу звільнення. Всупереч вимог ст.12, 81 ЦПК України доказів протилежного відповідач суду не надав. Відсутність у роботодавця табелів обліку робочого часу не може ставитися у провину працівнику, так як ведення та зберігання цих первинних документів первинного обліку не залежить від волі чи дій найманого працівника, а є безпосереднім обов`язком самого роботодавця; у даних правовідносинах працівник є менш захищеною стороною, а тому підлягає особливому правовому захисту, що відповідає основним засадам цивільного законодавства, визначених у ст.3 ЦК України. Виплата заробітної плати [PERSON] частково за листопад та за грудень 2020 року, а також січень-березень 2021 року не здійснювалась, остаточний розрахунок з нею при звільненні не проведено, позивачка вказує, що за повідомленням працівників бухгалтерії, суми заборгованісті з оплати праці перед нею становилять: за листопад 1947,35 грн.; за грудень 3708,02 грн.; за січень 5353,77 грн.; за лютий 5353,77 грн.; з 01.03.2021 року по 21.03.2021 року 3823,84 грн. Ураховуючи, що відповідачами не надано відомостей про нарахування заробітної плати позивачці та розміру заборгованості, суд погоджується з сумами заборгованості за листопад 2020 - березень 2021 року, про які вказує [PERSON] , та зазначає, що загальна заборгованість по невиплаченій заробітній платі перед позивачкою за цей період складає 20186,75 грн. Оскільки позивачка просить стягнути на її користь 20186,74 грн., суд не може вийти за межі позовних вимог, а тому, саме ця сума підлягає до стягнення на користь позивачки. Крім того, [PERSON] просить стягнути на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 23.03.2021 р. по 23.06.2021 р. у сумі 18469,92 грн. Виплати які проводяться виходячи із середньої заробітної плати обраховуються відповідно до Порядку обчислення середньої за\-робітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 08.02.1995(далі Порядок). Відповідно до п. 2 Розділу II. Порядку середня заробітна плата працівника який працює на постійній основі), крім оплати часу відпустки або для виплати компенсації за невикористані відпустки, обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують місяцю, в якому відбуваєть\-ся подія, з якою пов`язана відповідна виплата. Згідно п. 3 Розділу III. Порядку при обчисленні середньої заробітної плати враховуються всі суми нарахованої заробітної плати згідно із законодавством та умовами трудового договору, крім визначених у п. 4 цього Порядку. Суми нарахованої заробітної плати враховуються у тому місяці, за який во\-ни нараховані та у розмірах, в яких вони нараховані, без виключення сум відра\-хування на податки, стягнення аліментів тощо. Пункт 4 Розділу III. Порядку містить виключний перелік виплат, які не вра\-ховуються при обчисленні середньої заробітної плати. Відповідно до п. 8 Порядку нарахування виплат, що обчислюються із сере\-дньої заробітної плати за останні два місяці роботи, провадяться шляхом мно\-ження середньоденного (годинного) заробітку на число робочих днів/годин, а у випадках, передбачених чинним законодавством, календарних днів, які мають бути оплачені за середнім заробітком. Середньоденна (годинна) заробітна плата визначається діленням заробіт\-ної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством, - на число календарних днів за цей період. Суд установив, що за останні два місяці роботи, які передували місяцю звільнення (січен-лютий 2021 року) [PERSON] до виплати належало 10707,54 грн. (5353,77 грн.+5353,77 грн.). Ураховуючи, що робочий час позивачки обліковувався у годинах, то для визначення розміру належної до виплати суми слід обраховувати середньогодинну заробітну плату. Як повідомила свідок [PERSON] у січні позивачка відпрацювала 127 год., у лютому 120 год., що разом становить 147 год. Отже, середньогодинна заробітна плата [PERSON] становить 72,84 грн. (10707,54:147). Число робочих годин позивачки які мають бути оплачені за середнім заробітком за перід з 23.03.2021 по 23.06.2021 становить 371 годину ( з 23.03.21 по 31.03.2021- 35,5 год.; квітень 131 год.; травень 114,5 год.; червень 90 год.). Таким чином, середній заробіток [PERSON] за період з 23.03.2021 року по 23.06.2021 року становить 27023,64 грн. (72,84?371). Виходячи з принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленим у\~ст. 13 ЦПК України, суд вважає за необхідне обмежитись розміром заявлених позивачкою вимог у частині стягнення компенсації за час затримки розрахунку при звільненні, у сумі про яку і просить позивачка, а саме 18469,92 грн. Крім того, згідно зі ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, нанесеної в результаті порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болі і стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з каліцтвом або іншим пошкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо нього самого, членів його сім`ї або близьких родичів; у душевних стражданнях, які фізична особа отримала у зв`язку із знищенням або пошкодженням його майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. [PERSON] стверджує, що внаслідок протиправних дій позивача щодо невиплати їй винагороди за працю, а також належних при звільненні сум, вона понесла витрати на юридичну та іншу консультативну допомогу, потрапила у скрутне матеріальне становище, стала боржником банку, зазнала душевних страждань та почувається приниженою через те, що їй доводиться виборювати зароблені кошти. Завдану моральну шкоду оцінює в 10000 грн. Ураховуючи встановлені обставини, суд,

Outcome: partial