Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. [PERSON] завернувся до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Нова пошта» про стягнення заборгованості. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що 21.11.2020 року між [PERSON] (замовник) та ТОВ «Нова Пошта» (перевізник) було укладено публічний договір, що підтверджується експрес-накладною №59000595850952. При отриманні вантажу замовником було виявлено, що товар пошкоджено та повернуто його позивачеві, про що останнім складено відповідний акт приймання-передачі від 07.12.2020 року. Того ж дня, 07.12.2020 року, позивачем пред`явлено експедитору письмову претензію. Згодом позивач отримав лист від ТОВ «Нова Пошта» № 03757 від 25.02.2021 року, в якому зазначалося, що дана претензія розглядається. Остаточної відповіді на претензію відповідач так і не надав. Посилаючись на вказані обставини, з урахуванням обґрунтування позову та наданих доказів позивач просив суд стягнути з відповідача ТОВ «Нова Пошта» на його користь відшкодування в розмірі 20 000,00 гривень основного боргу, 2 795,19 грн. пені, 575,23 грн. 3% річних, 1 893,53 грн. інфляційне збільшення. Процесуальні дії у цивільній справі. 03 грудня 2021 року суддею Голосіївського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі та вирішено розгляд справи проводити у спрощеному провадженні без повідомлення (виклику) сторін в судове засідання. Аргументи учасників справи 01 червня 2022 року на електронну адресу суду від представника ТОВ «Нова пошта» надійшов відзив на позовну заяву, в якому представник вважає позовну заяву безпідставною, а позовні вимоги такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Дійсно, [PERSON] з відділення №45 ТОВ «Нова Пошта» в м. Запоріжжя за експрес-накладною №59000595850952 від 21.11.2020 здійснив відправлення вантажу згідно опису -«автозапчастини», оголошеною вартістю 20 000 грн. до відділення №1 м. Львів, визначивши одержувачем себе [PERSON] . Зважаючи на те, що позивач пред`являє майнові вимоги, розмір завданої шкоди є обставиною, яка підлягає обов`язковому доказуванню в даному спорі. Норми права зобов`язують позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди у вигляді вартості вантажу в межах оголошеної вартості. Відповідно до експрес-накладної позивач здійснив відправлення вантажу згідно опису - автозапчастини, а зважаючи на відсутність у експрес-накладній детального опису вантажу, встановити його дійсну фактичну вартість на підставі належних доказів взагалі неможливо. Підсумовуючи викладене, представник відповідача вважає, що наявні докази та встановлені обставини повністю виключають майнову відповідальність перевізника у зв`язку з відсутністю вини та недоведеністю майнових вимог. Встановлені судом фактичні обставини та відповідні їм правовідносини Судом встановлено, що 21.11.2020 року між [PERSON] та ТОВ «Нова Пошта» було укладено публічний догові, що підтверджується експрес-накладною №59000595850952. 07.12.2020 року позивачем було складено акт приймання-передачі, відповідно до змісту якого позивач відмовився від відправлення, оскільки «стан вмісту відправлення: пошкоджені двері авто». Того ж дня, позивачем складено на адресу відповідача претензію із вимогою про відшкодування оголошеної вартості відправлення у розмір 20 000,00 грн., а саме, під час транспортування двері було пошкоджено, про що свідчить претензія отримувача, а тому всі витрати та вартість товару мають бути відшкодовані. Як відповідь на подану претензію, відповідачем направлено на адресу позивача листа, відповідно до змісту якого, згідно до п. 6.2 Умов надання послуг з організації перевезення відправлень, оголошена вартість повинна дорівнювати реальній (ринковій) вартості відправлення. Якщо оголошена вартість перевезення перевищує 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, то представник ТОВ «Нова пошта» має право попросити у відправника документи (товарний чек, видаткову накладну тощо), які підтверджують вартість відправлення, а тому для подальшого розгляду даної претензії позивачу необхідно надати документи на вартість вантажу, який транспортувався по експрес-накладній № 59000595850952. Норми права, які застосовував суд, мотиви суду. Відповідно до частини другої статті 925 ЦК України позов до перевізника може бути пред`явлений відправником вантажу або його одержувачем у разі повної або часткової відмови перевізника задовольнити претензію або неодержання від перевізника відповіді у місячний строк. Відповідно до статті 920 ЦК України у разі порушення зобов`язань, що витікають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлене цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами). Відповідно до ч. 3 cт. 909 ЦК України укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами). Відповідно до п. 47 Постанови Ради Міністрів Української PCP про затвердження Статуту автомобільного транспорту вантажовідправник і вантажоодержувач несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності або неповноти відомостей, вказаних ними в товарно-транспортних документах. При складанні експрес-накладної відправник, передавши вантаж для перевезення, погодився з умовами Публічного договору (публічна оферта) про надання послуг з організації перевезення відправлень, оприлюдненого у вільному доступі, шляхом розміщення на офіційному сайті https://novaposhta.ua/. П. 3.4. Публічного договору шляхом передачі замовником відправлення експедитору для надання послуг, передбачених договором, замовник підтверджує, що він ознайомлений та погоджується з положеннями договору, умовами надання послуг, чинними на момент передачі відправлення для транспортування, та зобов`язується їх виконувати незалежно від наявності/відсутності в експрес-накладній підпису відправника. П. 4.3.2. публічного договору визначено обов`язок відправника відповідно до вимог експедитора чітко та правильно заповнити експрес-накладну (заповнити всі обов`язкові поля, зазначити достовірну інформацію тощо) на кожне окреме відправлення, засвідчити її підписом та надати заповнену та підписану експрес - накладну експедитору. Відправник несе відповідальність за інформацію, вказану ним в експрес-накладній. П. 7.2.13 публічного договору експедитор не зобов`язаний здійснювати перевірку вмісту відправлення та відповідності упаковки особливостям відправлення, вимогам чинного законодавства та державним стандартам, відповідності оголошеної вартості ринковій вартості на вантаж. 07.12.2020р. позивачем було складено акт приймання-передачі та оформлено претензію про відшкодування вартості вартості пошкодженого відправлення. Згідно п. 7.2.2. публічного договору про організацію перевезення відправлень у разі повної втрати або пошкодження відправлення з вини експедитора експедитор повертає замовнику суму, що дорівнює його оголошеній вартості (але не більше, ніж фактичну вартість відправлення та провізну плату, сплачену замовником згідно з відповідною експрес-накладною. У разі повної компенсації оголошеної вартості за пошкоджене відправлення замовник повертає експедитору відправлення, за яке було отримано компенсацію. Відповідно до п. 133 Статуту автомобільного транспорту УРСР автотранспортні підприємства або організації несуть відповідальність за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення і до видачі вантажоодержувачу або до передачі згідно з Правилами іншим підприємствам, організаціям, установам, якщо не доведуть, що втрата, недостача, псування або пошкодження вантажу сталися через обставини, яким вони не могли запобігти і усунення яких від них не залежало, зокрема внаслідок: а) вини вантажовідправника (вантажоодержувача); б) особливих природних властивостей вантажу, який перевозиться; в) дефектів тари або упаковки, які не могли бути виявлені по зовнішньому вигляду при прийманні вантажу до перевезення, або застосування тари, що не відповідає властивостям вантажу або встановленим стандартам, при відсутності слідів пошкодження тари у дорозі; г) здачі вантажу до перевезення без вказівки в товарно-транспортних документах на його особливі властивості, що вимагають особливих умов або застережних заходів для збереження вантажу при перевезенні або зберіганні; д) здачі до перевезення вантажу, вологість або температура якого перевищують встановлені норми. Пунктом 134 Статуту автомобільного транспорту УРСР передбачено, що автотранспортне підприємство або організація звільняються від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу в разі, коли: а) вантаж прибув у справному автомобілі (контейнері) за справними пломбами вантажовідправника, а штучний вантаж - з справними захисною маркіровкою, бандеролями, пломбами вантажовідправника або виготовлювача. Крім того, частиною другою статті 924 ЦК України визначено, що перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини. Таким чином, вказана норма матеріального права зобов`язує позивача довести належними та допустимими доказами розмір фактичної шкоди. Аналогічно частиною першою та частиною другою статті 623 ЦК України передбачено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором. Відповідно до п.п. а) п. 139 Статуту автомобільного транспорту УРСР, затверджений постановою Ради Міністрів Української РСР від 27 червня 1969 року за №401(чинний), за втрату і недостачу багажу автотранспортне підприємство або організація несе відповідальність у таких розмірах: а) багажу, прийнятого до перевезення з оголошеною цінністю, - в розмірі оголошеної цінності, якщо не буде доведено, що вона нижче його справжньої вартості. Таким чином, на позивача покладається обов`язок доведення розміру спричиненої йому шкоди. Будь-яких доказів того, що фактична вартість вантажу, що була відправлена позивачу, становить загалом 20 000,00 грн. у матеріалах справи немає, а також суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що жодної інформації про виробника відправлення або інших ідентифікуючих ознак товару в накладній не зазначено. Відповідно до вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, а також беручи до уваги те, що в ході розгляду справи доводи сторони позивача про розмір завданих збитків не підтверджено документально, суд вважає, що законні підстави стягнення з відповідача суми заявленої як відшкодування відсутні. Враховуючи, що у задоволенні позовних вимог відмовлено, в порядку ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані із розглядом справи, залишити за сторонами по фактично понесеним.

Outcome: dismissed