Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

03.05.2022 позивач [PERSON] звернулася до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування - квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що є власником квартири [ADDRESS] згідно договору купівлі-продажу від 24.03.2017 року. Крім неї в квартирі з лютого 2019 року зареєстрований її колишній чоловік [PERSON] , який після розірвання шлюбу 25.02.2020 року виїхав з квартири і більше в ній не з`являється. В досудовому порядку вирішити спірне питання не є можливим. Позивач [PERSON] в позові зазначила, що відповідач не сплачує комунальні послуги, що нараховуються на нього, витрат в утриманні майна не приймає у зв`язку із чим позивач вимушена нести додаткові витрати на утримання житла, що слугувало підставою для звернення до суду із цим позовом. Ухвалою суду від 24.05.2022 року відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 24.06.2022. Позивач [PERSON] до суду не з`явилася, до початку слухання справи надала письмову заяву у якій просила суд провести судовий розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач [PERSON] до суду не з`явився, до початку слухання справи надав письмову заяву у якій просив суд провести судовий розгляд справи без його участі, не заперечував проти задоволення позовних вимог. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом упередбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] на підставі договору купівлі-продажу від 24.03.2017 року посвідченого державним нотаріусом Другої криворізької державної нотаріальної контори Тимошиною О.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2-799, що підтверджено договором купівлі-продажу від 24.03.2017 року та витягом з Державного реєстру про державну реєстрацію прав. Позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] 06 травня 2017 року зареєстрували шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серія [NUMBER] . 25 лютого 2020 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія [NUMBER] . Відповідно до довідки № 3408 від 07.04.2022, виданою відділом місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за адресою: [ADDRESS] окрім позивача [PERSON] зареєстрований відповідач по справі - [PERSON] .. Відповідно акту, складеного сусідами - мешканцями будинку [ADDRESS] від 11.04.2022, які засвідчені уповноваженою особою ТОВ «ЖИТЛОКОМЦЕНТР» зазначено, що [PERSON] дійсно з 25 лютого 2020 року і по час складання акту не мешкає за місцем реєстрації у квартирі [ADDRESS] , що також не заперечувалось відповідачем. Статтею 41 Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд, учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391 ЦК України, передбачає, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Відповідно до ст. 379 ЦК України житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, призначені та придатні для постійного проживання в них. Права власника житлового будинку, квартири, визначені ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. Обмеження чи втручання в права власника можливе лише з підстав, передбачених законом. Згідно зст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Так, позивач [PERSON] є єдиним власником спірної квартири та правомірно набула право власності на неї, до реєстрації шлюбу з відповідачем. Згідно ч. 2 статті 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. З урахуванням вище викладеного, суд приходить до висновку, що позивач, будучи власником квартири, не може в повній мірі володіти, розпоряджатись та користуватись належним йому на праві власності майном, оскільки в приміщенні зареєстрований відповідач [PERSON] , який не проживає за адресою: [ADDRESS] більше двох років, відповідач позов визнав, у зв`язку з чим позовні вимоги в частині визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням підлягають задоволенню. Згідно ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивач сплатила при подачі позову судовий збір в розмірі 992,40 грн., однак не наполягала на стягненні судових витрат з відповідача. У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення в порядку ч. 4 ст. 268 ЦПК України.

Outcome: approved