Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з заявою про встановлення факту родинних відносин та належності правовстановлюючих документів. Позові вимоги обґрунтовуючи тим, що [INFO] помер батько заявника [PERSON] . Після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . Фактично спадщину отримана мати заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформила своїх спадкових прав. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 14 квітня 2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , оскільки в поданих нотаріусу правовстановлюючих документах на ім`я [PERSON] виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] записано ім`я та по батькові спадкодавця - « [PERSON] », тобі як в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] записано - [PERSON] ». Згідно відомостей Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] №00030301293 від 10.04.2021 батьком зазначено - « [PERSON] ». Згідно Довідки КП «ДМБТІ» ДМР №2779 від 15.03.2021 реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та також реєстрацію права власності на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, що розташована по [ADDRESS] проведено на ім`я [PERSON] . Встановити тотожність імені та по батькові - « [PERSON] » та « [PERSON] », встановити родинні стосунки між батьком і сином і належність правовстановлюючих документів спадкодавцю - [PERSON] , померлого [INFO] у нотаріуса відсутні можливості. Таким чином заявник не має можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті батька та вимушений був звернутися до суду з даною заявою. На підставі зазначеного, заявник просить встановити факт, що померлий [INFO] [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] ; встановити факт належності [PERSON] , який помер [INFO] правовстановлюючих документів на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 17.05.2022, вищезазначена цивільна справа надійшла в провадження судді Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Богун О.О. Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 19.05.2022 відкрито провадження по справі та призначено судове засідання. 09.06.2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. Заявник в судове засідання не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. Надавши через канцелярію суду заяву про слухання справи у його відсутність, заяву підтримав та просив суд її задовольнити. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступного. Стаття 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Судом встановлено, та підтверджено матеріалами справи, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Амур-Нижньодніпровським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №418. Після смерті якого відкрилася спадщина на нерухоме майно розташоване за адресою: [ADDRESS] . Фактично спадщину отримана мати заявника - [PERSON] , яка померла [INFO] , однак не оформила своїх спадкових прав. Спадкоємцем першої черги після померлого [PERSON] є його син [PERSON] . З метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, заявник звернувся до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини. Постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 14 квітня 2021 року заявнику було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] , оскільки в поданих нотаріусу правовстановлюючих документах на ім`я [PERSON] виявлено розбіжності, а саме: в свідоцтві про смерть серії [NUMBER] записано ім`я та по батькові спадкодавця - « [PERSON] », тобі як в свідоцтві про одруження серії [NUMBER] записано - [PERSON] ». Згідно відомостей Повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження [PERSON] №00030301293 від 10.04.2021 батьком зазначено - « [PERSON] ». Згідно Довідки КП «ДМБТІ» ДМР №2779 від 15.03.2021 реєстрацію права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за [ADDRESS] та також реєстрацію права власності на земельну ділянку, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю, що розташована по [ADDRESS] проведено на ім`я [PERSON] . Встановити тотожність імені та по батькові - « [PERSON] » та « [PERSON] », встановити родинні стосунки між батьком і сином і належність правовстановлюючих документів спадкодавцю - [PERSON] , померлого [INFO] у нотаріуса відсутні можливості. В домоволодінні [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , що підтверджується Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб №858 від 07 лютого 2022 року, виданою Департаментом адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради. Факт родинних відносин заявнику необхідно встановити для того, щоб реалізувати свої спадкові права. Встановлення факту родинних відносин породить для заявника певні юридичні наслідки, так як іншого шляху для підтвердження факту родинних відносин не існує. У відповідності до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до листа Верховного суду України від 01.01.2012 р. Судова практика розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, виникнення особистих і майнових прав громадян, їх зміну і припинення закон завжди пов`язує з настанням чи зміною певних обставин, тобто з юридичними фактами. У більшості випадків вони підтверджуються різними свідоцтвами, довідками та іншими документами, що видаються громадянам в адміністративному порядку. Проте не завжди заінтересована особа має можливість довести документально, що той чи інший факт мав місце. Тому в певних випадках допускається судовий порядок встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно п. 12 постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року № 5 Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали здійснюється в судовому порядку. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що факт родинних стосунків заявника як сина з померлим батьком - [PERSON] та належність йому правовстановлюючого документу - на нерухоме майно, розташоване за адресою: [ADDRESS] , було підтверджено наявними в матеріалах справи доказами. Суд вважає, що факт родинних відносин та належність правовстановлюючого документу заявнику необхідно встановити для того, щоб оформити свідоцтво про право на спадщину за законом. Зазначене підтверджено постановою державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори Шугаєвою Н.С. від 14 квітня 2021 року, якою [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії - у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, що лишилось після смерті [PERSON] , в зв`язку з тим, що подані документи не дають можливості нотаріусу встановити факту родинних відносин між [PERSON] та померлим [PERSON] та належності нерухомого майна, розташоване за адресою: [ADDRESS] , так як містять розбіжності у прізвищах та іменах. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що заявник довів належними та допустимими доказами вимоги заяви, тому, заява підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати покласти на заявника.

Outcome: approved