Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт належності їй трудової книжки, довідки, архівних довідок, та свідоцтва про навчання. Свої вимоги обґрунтовує тим, що у трудовій книжці [NUMBER] , свідоцтві про навчання та довідках № Б-184/01.15 від 24.06.2021 р., № 79 від 11.10.2021 р. не правильно вказано її прізвище, а саме, зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », а у архівній довідці № Б-183/01.15 від 24.06.2021 р., не правильно вказано дату народження, а саме, зазначено « [INFO] » замість « [INFO] ». Виявлені розбіжності унеможливлюють зарахування всього періоду трудової діяльності та періоду навчання до страхового стажу необхідного їй для призначення пенсії за віком. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Заявник у судове засідання не з`явилася, подала заяву, в якій вказує, що заяву підтримує, просить її задовольнити та розглядати справу за її відсутності. Від представника Головного управління ПФУ у Волинській області як заінтересованої особи надійшли письмові пояснення щодо заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, в яких зазначено, що у разі встановлення факту, що має юридичне значення, а саме належності заявнику документів, як одній і тій же особі, вона матиме право на розгляд питання щодо призначення пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування». Головне управління ПФУ у Волинській області покладається на об`єктивність та неупередженість суду при розгляді заяви, прийнятті законного рішення щодо встановлення факту, що має юридичне значення, просить розглядати справу без його участі. Враховуючи, що в судове засідання всі учасники судового розгляду не з`явились, то відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Відповідно до роз`яснень п.12 постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, наприклад, трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Судом встановлено, що [PERSON] , народилася [INFO] в с. Стара Гута Старовижівського району Волинської області (а.с. 8-9, 19-20). Відповідно до ст.26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років за наявності страхового стажу не менше 15 років по 31.12.2017 р. Починаючи з 01.01.2018 р. право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності трудового стажу: з 01.01.2018 р. по 31.12.2018 р. - не менше 25 років; з 01.01.2019 р. по 31.12.2019 р. - не менше 26 років; з 01.01.2020 р. по 31.12.2020 р. - не менше 27 років; з 01.01.2021 р. по 31.12.2021 р. - не менше 28 років. [PERSON] зібрала необхідні документи та подала до Відділу обслуговування громадян № 9 (сервісного центру) смт. Стара Вижва Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області для оформлення пенсії за віком. Однак, отримала відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» у зв`язку з тим, що до страхового стажу не зараховано періоди роботи згідно з трудовою книжкою [NUMBER] та довідок № Б-184/01.15 від 24.06.2021 р., № 79 від 11.10.2021 р., оскільки дошлюбне прізвище вказане « [PERSON] », а згідно з свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу - « [PERSON] »; період навчання згідно свідоцтва від 24.07.1980 р., оскільки у свідоцтві дошлюбне прізвище вказане « [PERSON] », а згідно свідоцтвом про народження та свідоцтвом про укладення шлюбу - « [PERSON] »; період роботи згідно з архівною довідкою № Б-183/01.15 від 24.06.2021 р., оскільки у вказаній довідці вказана не правильна дата народження. У вищезазначених довідках, свідоцтві про навчання та трудовій книжці не правильно вказано її прізвище, а саме, зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] », а у архівній довідці № Б-183/01.15 від 24.06.2021 р., не правильно вказано дату народження, а саме, зазначено « [INFO] » замість « [INFO] ». Виявлені розбіжності унеможливлюють зарахування до страхового стажу, необхідного їй для призначення пенсії за віком, всього періоду трудової діяльності та періоду навчання. Наведене зумовлює необхідність звернення до суду із заявою про встановлення факту належності особі правовстановлюючих документів. Те, що трудова книжка [NUMBER] , архівна довідка № Б-184/01.15 від 24.06.2021 р., видана Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівської селищної ради, довідка №79 від 11.10.2021 р., видана Тульчинським районним споживчим товариством, свідоцтво про навчання, видане 24.07.1980 р., архівна довідка № Б-183/01.15 від 24.06.2021 р., видана Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівської селищної ради, належать [PERSON] , [INFO] , підтверджується наступним. Згідно з ст. 48 Кодексу законів про працю УРСР від 10.12.1971 р. (в редакції чинній на момент працевлаштування заявниці), трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації понад п`ять днів, у тому числі на сезонних і тимчасових працівників. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Відповідно до Постанови Ради Міністрів СРСР «Про трудові книжки робітників та службовців» № 656 від 06.09.1973 р. «робітники і службовці, які влаштовуються на роботу, зобов`язані надати адміністрації підприємства, установи, організації трудову книжку, оформлену в установленому порядку. Прийом на роботу без трудової книжки не допускається. До трудової книжки вносяться: відомості про працівника: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, освіта, професія, спеціальність; відомості про роботу: прийом на роботу, переведення на іншу роботу, звільнення. Записи про причини звільнення мають робитися в трудовій книжці у точній відповідності з формулюванням чинного законодавства і з посиланням на відповідну статтю (пункт) закону. Відповідно до ст. 48 Кодексу законів про працю України, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі, організації або у фізичної особи понад п`ять днів. Трудові книжки ведуться також на позаштатних працівників при умові, якщо вони підлягають державному соціальному страхуванню. Працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. До трудової книжки заносяться відомості про роботу, заохочення та нагороди за успіхи в роботі на підприємстві, в установі, організації; відомості про стягнення до неї не заносяться. Порядок ведення трудових книжок визначається Кабінетом Міністрів України. Отже, зі змісту зазначених нормативно-правових актів (які діяли у періоди мого працевлаштування) можна зробити однозначний висновок про те, що на одну особу заводиться (заводилась) одна трудова книжка, у яку вносяться (вносились) відомості про всю трудову діяльність особи. Відповідно до п.18 Постанови Ради Міністрів СРСР «Про трудові книжки робітників та службовців» № 656 від 06.09.1973 р., відповідальність за організацію робіт з ведення, обліку, зберігання та видачі трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Згідно з свідоцтвом про народження (серії [NUMBER] ) та свідоцтвом про укладення шлюбу (серії [NUMBER] ) дівоче прізвище заявниці - « [PERSON] », дата народження - « [INFO] ». При заповненні трудової книжки роботодавцем (директором Заготконтори Тульчинської райспоживспілки) була допущена помилка у написанні її прізвища, а саме, зазначено « [PERSON] » замість « [PERSON] ». Через помилку у трудовій книжці у книзі обліку по оплаті праці колгоспу ім. Чапаева села Стара Гута Старовижівського району заявниця була зазначена як « [PERSON] » (згідно з архівною довідкою № Б-184/01.15 від 24.06.2021 р., виданою Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівської селищної ради), що не відповідає даним свідоцтва про народження (серії [NUMBER] ) та свідоцтва про укладення шлюбу (серії [NUMBER] ). Після реєстрації шлюбу 11.12.1983 р. прізвище заявниці змінилось з « [PERSON] » на « [PERSON] ». На підставі свідоцтва про одруження змінено прізвище у трудовій книжці. У книзі обліку трудового стажу і заробітку колгоспника колгоспу ім. Дзержинського села Рудня Старовижівського району заявниця зазначена як « [PERSON] », однак керівником колгоспу не правильно вказано дату народження, а саме, зазначено « [INFO] » замість « [INFO] » (згідно з архівною довідкою № Б-183/01.15 від 24.06.2021 р., виданою Об`єднаним трудовим архівом сіл, селища Старовижівської селищної ради). Про наявність помилки при написанні прізвища в трудовій книжці після одруження свідчить також і той факт, що як підстава для зміни прізвища в трудовій книжці вказана дата видачі свідоцтва про одруження - 11.12.1983 р., а саме - свідоцтва про одруження заявниці [PERSON] У паспорті громадянина України (серії [NUMBER] ), картці платника податків (№ [NUMBER] ), свідоцтві про народження (серії [NUMBER] ), свідоцтві про укладення шлюбу (серії [NUMBER] ) прізвище, ім`я, по-батькові та дата народження - [PERSON] , [INFO] . З врахуванням викладеного, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд вважає доведеним, що вищезазначені трудова книжка, довідка, архівні довідки та свідоцтво про навчання належать заявнику [PERSON] . Встановлення факту належності вказаних документів необхідне заявнику для зарахування до страхового стажу періодів роботи та навчання, оформлення пенсії за віком, а враховуючи, що заявник не має іншої можливості, окрім як в судовому порядку встановити факт, що має юридичне значення, заяву слід задовольнити. Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України при ухваленні судом рішення у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються. На підставі викладеного,

Outcome: approved