Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зменшення розміру аліментів, мотивуючи свої вимоги тим, що рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14.09.2017 року з позивача на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] у розмірі по Ѕ частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, до їхнього повноліття, починаючи стягнення з 28.08.2017 року. В обґрунтування позову зазначив, що 07.05.2019 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у Вижницькому РВ ДРАЦС Головного територіального управління юстиції в Чернівецькій області. Від цього шлюбу у позивача народився син [PERSON] , [INFO] . Таким чином, з часу прийняття рішення про стягнення аліментів в його сімейному стані відбулися зміни і ці зміни впливають на визначення розміру аліментів, які з нього стягуються. Вважає, що розмір аліментів, які стягуються на утримання старших дочок є завищеними, що ставить його у скрутне матеріальне становище. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судові засідання не з`явилася, в матеріалах справи міститься відзив, в якому остання заперечує позовні вимоги, посилаючись на обставини та докази, зазначені у ньому. 15.06.2022 року до суду надійшла заява від відповідачки, в якій вона просить суд розглядати справу за її відсутності. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутністю учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, перевіривши обставини справи, суд доходить наступних висновків: У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються. Згідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження серія [NUMBER] від 07.04.2009 року та серії [NUMBER] від 19.10.2012 року. Крім того, [PERSON] також має дитину [PERSON] , [INFO] , матір`ю якої є [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] від 15.04.2021 року. Рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 14.09.2017 року з [PERSON] , 1985 року народження, мешканця [ADDRESS] , на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання дітей - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1/2 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму відповідного віку дітей щомісячно до їх повноліття, починаючи стягнення з 28.08.2017 року. Частинами 1-3ст. 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я а матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних правна результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десяти кратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Положеннями ч. 1 ст. 192 СК України, передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Верховний Суд України під час розгляду цивільної справи № 6-143цс13 на основі аналізу ст.ст. 181, 192 СК України зазначив, що розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Відповідно ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яку ратифіковано Постановою ВР України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року № 2402-ІІІ з відповідними змінами та доповненнями кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття визначено ст. 51 Конституції України та ст. 180 СК України. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька. В даному випадку норми закону передбачають обов`язок батьків утримувати своїх неповнолітніх дітей. Суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Наведені вище обставини в їх сукупності свідчать, що порівняно з 14.09.2017 роком, тобто з моменту прийняття Кіцманським районним судом Чернівецької області рішення про стягнення з позивача на користь [PERSON] аліментів, його сімейний стан значно змінився, адже в нього народилася дитина, на утримання якої також необхідні кошти. З урахуванням теперішнього сімейного та матеріального стану позивача, стягнення з [PERSON] аліментів в розмірі Ѕ частини від заробітку на утримання дочок є неможливим без погіршення матеріального стану його теперішньої родини. Враховуючи вищенаведене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги та зменшити розмір стягуваних аліментів на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/2 частки на 1/3 частину усіх видів заробітку позивача. Крім того, суд вважає, що мінімальний розмір аліментів на дітей не може бути менше 50% від встановленого прожиткового мінімуму на дитину відповідно до її віку щомісяця та не більше ніж десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку, що не суперечить вимогам закону, відповідає інтересам дітей. Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у разі задоволення судом вимоги про зміну розміру аліментів, новий розмір аліментів сплачується з дня набрання рішенням законної сили.

Outcome: approved