Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

[PERSON] та [PERSON] звернулися в суд з позовом до Служби автомобільних доріг у Львівській області, ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про солідарне стягнення з відповідачів у відшкодування моральної шкоди на користь [PERSON] в розмірі 117\~000 грн., у відшкодування майнової шкоди на користь [PERSON] у розмірі 180\~384 грн. 50 коп., а також понесених у справі судових витрат мотивуючи тим, що 22.05.2018 автомобіль марки «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] належний [PERSON] , яким керував [PERSON] на 19 км + 850 м автодороги М-11 «Львів-Шегині» зазнав механічного пошкодження через падіння дерева на проїзну частину дороги, що зростало в межах смуги відведення. Вважають, що завдані збитки спричинені внаслідок бездіяльності Служби автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», просили стягнути з відповідачів солідарно матеріальну та\~моральну шкоду,\~а також судові витрати у справі. Позивач [PERSON] в суді 06.10.2020 вимоги підтримав, пояснив, що пошкодження 22.05.2018 автомобіля «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] і неможливість його подальшого використання без попереднього ремонту, завдало йому життєвих труднощів, душевних страждань, значного стресу. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди він був змушений тривалий час користуватися громадським транспортом, що одразу викликало стутєві незручності у пересуванні, а отримані під час ДТП тілесні ушкодження призвели до погіршення самопочуття, що відобразилось на його роботі, інше. Просив стягнути солідарно з відповідачів моральну шкоду у розмірі 117 000 грн. Представник позивачів [PERSON] в суді вимоги підтримав, покликаючись на мотиви викладені у заяві, окрім цього пояснив, що Служба автомобільних доріг у Львівській області на балансі якої знаходиться автодорога М-11 «Львів-Шегині» і на якій 22.05.2022 сталась дорожньо-транспортна пригода та ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», якому згідно договору №03-01/18 від 05.01.2018 передана в експлуатацію означена дорога, повинні солідарно відповідати за завдану позивачам матеріальну та моральну шкоду. Просить позов задовольнити, стягнути солідарно з відповідачів на користь [PERSON] 117\~000 грн. моральної шкоди та 37\~623 грн. судових витрат, з яких 1\~762 грн. - судовий збір, 3\~861 грн. 00 коп. - витрати на проведення автотоварознавчої експеризи, 32\~000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу, а також на користь [PERSON] 180\~384 грн. 50 коп. матеріальної шкоди та 1\~803 грн. 84 коп. судового збору. Представник відповідача Служби автомобільних доріг у Львівській області Бойчук В.З. в суді позов заперечила мотивуючи в основному тим, що дерево яке 22.05.2018 впало на проїзну ділянку автодороги М-11 «Львів-Шегині» та пошкодило автомобіль позивачки, росло на відстані 11,9 м від кромки проїзної частини, а згідно ДСТУ 3587-97 нормативна відстань від кромки проїзної частини дороги до найближчого дерева для автомобільних доріг ІІ категорії поза населеним пунктом становить 11,25 м, відтак, а ні Служба автомобільних доріг у Львівській області, а ні ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України», як Підрядник, за завдані позивачам дорожньо-транспортною пригодою збитки - відповідальності не несуть, просить у задоволенні позову відмовити. Представник відповідача ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» Усачук А.В. в суді вимоги заперечив, пояснив, що відповідно до п. 3.4.1, 3.4.2 ДСТУ 3587-97 нормативна відстань від кромки проїзної частини до зелених насаджень для доріг ІІ категорії, до яких відноситься в т.ч. автодорога М-11 «Львів-Шегині», становить 11,25 метрів, а тому згідно умов Договору №03-01/18 від 05.01.2018, ураховуючи положення ДСТУ 3587-97, ДП «Львівський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» не має обов`язку виконувати роботи по перевірці чи підрізці зелених насаджень розміщених на відстані більше ніж 11,25 м від кромки проїзної частини та є неналежним відповідачем у справі, більше того Підприємство жодних розпоряджень чи завдань від Замовника по вирубці дерев вздовж автодороги М-11 не отримувало. Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку. Згідно статей 4, 12, 81, 82 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній чи адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З пояснень позивача в суді, із матеріалів справи і зокрема протоколу огляду місця події та схеми до нього убачається, що 22.05.2018 на 19 км + 850 м автодороги М-11 «Львів-Шегині» на проїзну частину впало дерево та пошкодило транспортний засіб марки «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (т. 1 а.с. 12-22) . Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , [PERSON] є власником автомобіля «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] (т. 1 а.с. 8, 9). Постановою старшого слідчого Городоцького ВП Яворівського ВП ГУНП у Львівській області Ходака Б.Р. від 09.06.2018, кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12018140180000265 від 23.05.2018 закрито у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення. Зокрема, закриваючи провадження у справі, слідство дійшло висновку, що дана ДТП настала внаслідок раптового виникнення небезпеки для руху водію автомобіля «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] [PERSON] у зв`язку з падінням дерева на проїзну частину дороги, в т.ч. і на дах автомобіля, від чого останній втратив керованість та з`їхав в кювет отримавши тілесні ушкодження. Вартість відновлювального ремонту автомобіля «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] становить 180 384 грн. 50 коп., що стверджується висновком №340/18 автотоварознавчої експертизи від 05.06.2018 (т. 1 а.с. 32-62). Експлуатаційне утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-11 «Львів-Шегині», яка знаходиться на балансі Служби автомобільних доріг у Львівській області, згідно Договору №03-01/18 від 05.01.2018 про закупівлю послуг, передано Дочірньому підприємству «Львівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» (т. 1 а.с. 23). Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду наведено у статті 1166 Цивільного кодексу України, за змістом якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, для відшкодування завданої майнової шкоди необхідно довести неправомірність поведінки особи; вину заподіювача шкоди; наявність шкоди; причинний зв`язок між протиправною поведінкою та заподіяною шкодою. Наявність усіх зазначених умов є обов`язковою для ухвалення судом рішення про відшкодування шкоди. Відсутність хоча б одного із цих елементів виключає відповідальність за завдану шкоду. У цьому випадку саме на позивача покладено обов`язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв`язок такої поведінки із заподіяною шкодою. Водночас відповідач повинен довести, що в його діях (діях його працівників) немає вини у заподіянні шкоди. Протиправна поведінка особи може виявлятися у прийнятті нею неправомірного рішення або у неправомірній поведінці (діях або бездіяльності). Протиправною у цивільному праві вважається поведінка, яка порушує імперативні норми права або санкціоновані законом умови договору, внаслідок чого порушуються права іншої особи. Під шкодою (збитками) розуміється матеріальна шкода, що виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому майнового права, та (або) применшенні немайнового блага (життя, здоров`я тощо). Причинний зв`язок між протиправною поведінкою особи та завданою шкодою є обов`язковою умовою відповідальності, яка передбачає, що шкода стала об`єктивним наслідком поведінки заподіювача шкоди (постанова Верховного Суду від 10 грудня 2018 року у справі № 902/320/17). Згідно з частиною третьою статті 14, частини першої статті 16\~Закону України\~«Про дорожній\~рух» (у редакції, чинній на час настання ДТП), учасники дорожнього руху мають право на безпечні умови дорожнього руху, на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Водій має право на відшкодування збитків, завданих внаслідок невідповідності стану автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів вимогам безпеки руху. Відповідно до статті 10\~Закону України\~«Про автомобільні\~дороги» (у редакції, чинній на час ДТП) державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України (правонаступником якої відповідно до Указу Президента\~України від\~13\~квітня 2011\~року №\~456/2011\~«Про Положення\~про Державне\~агентство автомобільних\~доріг України» є Державне агенство автомобільних доріг України), що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях. Згідно зі статтею 1\~Закону України\~«Про автомобільні\~дороги», органом управління є орган, призначений для управління автомобільними дорогами (вулицями), забезпечення їх функціонування, розвитку та фінансування. Державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державне агентство автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, який має свої органи управління на місцях. Відповідно до організаційної структури Державного агентства автомобільних доріг України органом управління автомобільними дорогами у Львівській області області є Служба автомобільних доріг у Львівській області. Пунктом 1.1 Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області (далі - Положення) передбачено, що така є державною організацією, яка належить до сфери управління Державного агентства автомобільних доріг України. Відповідно до пункту 2.1 Положення метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів та штучних споруд. Положеннями статей 11, 13\~Закону України\~«Про автомобільні\~дороги», визначено основні обов`язки та відповідальність цього органу за стан автомобільних доріг, якість робіт з ремонту та утримання автомобільних доріг. Отже, у розумінні наведених положень у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами. Аналогічний правовий висновок наведений у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №904/5489/18 і зокрема, що відповідно до частини другої статті 1172\~ЦК України замовник відшкодовує шкоду, завдану іншій особі підрядником, якщо він діяв за завданням підрядника. Для виникнення в особи обов`язку з відшкодування шкоди за змістом вимог частини другої статті 1172 ЦК України, крім наявності загальних умов (наявність шкоди, протиправність поведінки, вина та причинно-наслідковий зв`язок між збитками та протиправною поведінкою), необхідною є наявність спеціальних умов, які визначаються залежно від суб`єктивного складу відповідних відносин, зокрема, наявність договору підряду та дія підрядника за завданням замовника. Отже, якщо шкоду завдано підрядником, який діяв за завданням замовника та під його контролем за безпечним виконанням робіт, то відповідно до частини другої статті 1172\~ЦК України відшкодовувати її повинен замовник. 05.01.2018 між Службою автомобільних доріг у Львівській області та ДП «Львівський облавтодор» укладено договір підряду №03-01/18 строком до 31.12.2018, але в будь-якому разі до повного виконання Сторонами своїх зобов`язань. Згідно умов договору, термін надання послуг з 11.01.2018 по 31.12.2018 відповідно до Графіка надання послуг (Додаток №5), що є невід`ємною частиною Договору. Підрядник починає надання послуг, в строк зазначений в Графі надання послуг, про що письмово повідомляє Замовника, шляхом направлення відповідного листа повідомлення на електронну адресу Замовника та поштовим зв`язком. Місце надання послуг : автомобільні дороги загального користування державного значення М-11 «Львів-Шегині». Замовник надає дозвільні документи Підряднику по мірі надання останнім послуг, на які є необхідність оформлення дозвільних документів або у порядку встановленому законодавством делегує йому право на оформлення (отримання) таких документів. Згідно Додатку №5 до договору підряду №03-01/18 від 05.01.2018 зокрема Графіку надання послуг - ДП «Львівський облавтодор» мав обов`язок щодо поточного дрібного ремонту та експлуатаційного утримання автомобільної дороги загального користування державного значення М-11 «Львів-Шегині», у період з 11.01.2018 по 31.12.2018 (т. 1 а.с. 101). Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду в ухвалі від 14 вересня 2020 року у справі №127/18036/15-ц зазначив, що відповідно до закону у разі заподіяння власникам транспортних засобів збитків внаслідок ДТП, яка сталася через незадовільне утримання доріг, такі збитки має бути відшкодовано власниками доріг або уповноваженими ними органами; при розгляді зазначеної категорії спорів підлягає з`ясуванню, чи було заподіяно таку шкоду внаслідок самостійних дій підрядника, або внаслідок виконання ним зобов`язань за договором, укладеним із відповідною Службою автомобільних доріг. Доказів на підтвердження того, що Служба автомобільних доріг у Львівській області замовляла послугу у вигляді вирубки дерев на автомобільній дорозі загального користування державного значення М-11 «Львів-Шегині», на якій сталася ДТП, в матеріалах справи немає, судом не здобуто. Про відсутність письмового розпорядження (замовлення) від Замовника - Підряднику ДП «Львівський облавтодор» на вирубку дерев, ствердила в суді й представник Служби автомобільних доріг у Львівській області Бойчук В.З. Відтак, саме Служба автомобільних доріг у Львівській області як замовник несе ризики пов`язані з вибором підрядника і визначенням завдань на виконання робіт та відповідно має нести відповідальність за шкоду, спричинену ДТП, про що також зазначив Верховний Суд у постановах №468/477/18 від 17.02.2021 та №753/10817/16-ц від 21.05.2021. Крім цього, пунктом 2.1 договору підряду №03-01/18 від 05.01.2018 передбачено, що Підрядник повинен надавати передбачені Договором послуги замовнику, якість яких має відповідати в т.ч. ДСТУ 3587-97 Безпека дорожнього руху, автомобільні дороги, вулиці залізничні переїзди. Державні стандарти України (ДСТУ) - це нормативні документи, які діють на території України і використовуються усіма підприємствами незалежно від форми власності та підпорядкування, громадянами-суб`єктами підприємницької діяльності, міністерствами (відомствами), органами державної виконавчої влади, на діяльність яких поширюється дія стандартів. ДСТУ 3587-97 затверджено і введено в дію наказом Держстандарту України №441 від 31.07.1997. Згідно з п. 1.2 ДСТУ 3587-97, цей стандарт установлює вимоги до експлуатаційного стану автомобільних доріг, вулиць населених пунктів, залізничних переїздів та технічних засобів організації дорожнього руху. Пунктом 1.3 ДСТУ 3587-97 вставлено, що вимоги стандарту є обов`язковими. Відповідно до п. 3.4.1, 3.4.2 ДСТУ 3587-97 в залежності від категорії дороги визначається нормативна відстань від кромки проїзної частини до зелених насаджень, а саме: для доріг першої категорії відстань від кромки проїзної частини до найближчого краю стовбура дерева (краю чагарника) повинна становити не менше ніж 14 метрів, для доріг другої категорії - 11,25 метрів, для третьої - 9,5 метрів, для четвертої - 9,0 метрів, для п`ятої - 8,25 метрів. Усі насадження розташовані ближче нормативної віддалі ліквідовуються. Під смугою відведення слід розуміти земельні ділянки, що надаються в установленому порядку для розміщення автомобільної дороги (стаття 1 Закону України «Про автомобільні дороги»). Із протоколу огляду місця події від 22.05.2018 та схеми до нього убачається, що на 19 км + 850 м ділянки автодороги М-11 «Львів-Шегині» в с. Бартатів Львівського району Львівської області по обидві сторони наявна лісосмуга, дорожнє покриття загальною шириною 7,8 м призначено для руху в двох напрямках, до проїзної частини примикає праворуч узбіччя шириною 2,5 м, ліворуч - 1,3 м, на час огляду на проїзній частині дороги наявні уламки гілок дерева та листя які охоплюють дві смуги руху, відстань від кромки проїзної частини до стовбура зламаного дерева складає 11,9 м, за наявними уламками на відстані 13,7 м в напрямку м. Львів наявні сліди юзу шин автомобіля які ведуть у кювет, безпосередньо до автомобіля «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] . Із пояснень представника [PERSON] в суді, із змісту листа заступника начальника Служби автомобільних доріг у Львівській області В.Шикули №03-3188/05-3в від 02.07.2018 убачається, що автомобільна дорога загального користування державного значення М-11 «Львів-Шегині» відноситься до автомобільних доріг ІІ категорії, її балансоутримувачем є Служба ( т. 1 а.с. 23). Відстань від кромки проїзної частини дороги М-11 «Львів-Шегині» до стовбура зламаного дерева, яке впало на проїзну частину дороги перекривши таку повністю, становить 11,9 м, що також стверджується постановою про закриття кримінального провадження від 09.06.2018. Отже, за умовами договору підряду №03-01/18 від 05.01.2018 ДП «Львівський облавтодор», як Підрядник здійснює обслуговування автомобільної дороги в т.ч. і вирубку дерев, при наявності\~письмового розпорядження\~(замовлення)\~від Замовника, в межах 11,25 м від кромки проїзної частини автомобільної дороги М-11 «Львів-Шегині» до найближчого краю стовбура дерева (краю чагарника), натомість Служба автомобільних доріг у Львівській області відповідає за належний стан цієї дороги поза межами цієї смуги, тобто щодо зелених насаджень, які ростуть більш ніж 11,25 м від кромки проїзної частини автомобільної дороги М-11 «Львів-Шегині» з дотриманням норм і правил ДСТУ Б В.2.3-33:2016, тобто в межах визначених смуг відведення. Із оглянутих матеріалів кримінального провадження №12018140180000265 від 22.05.2018 також убачається, що земельна ділянка на якій росло дерево, що впало на проїзну частину дороги М-11 відноситься до смуги відведення та перебуває у підпорядкуванні Служби автомобільних доріг у Львівській області. Із змісту постанови Пустомитівського районного суду Львівської області від 14.08.2018 видно, що провадження у справі про притягнення [PERSON] , як майстра філії «Пустомитівський ДЕД» ДП «Львівський облавтодор» до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 140 КУпАП закрито у зв`язку з відсутністю у його діях складу інкримінованого йому у вину адміністративного правопорушення. Доказів,\~які б\~свідчили про\~те,\~що земельні ділянки, на яких зростають зелені насадження в смугах відведення автомобільних доріг загального користування зокрема, вздовж автодороги М-11 «Львів-Шегині» належать до земельних ділянок лісового фонду ДП «Львівське лісове господарство», у справі немає, представниками відповідачів не спростовано. Відповідно до статті 22\~ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного прав, має прав на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Згідно ч. 1 ст.\~1166\~ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі винною особою, яка її завдала. Таким чином, під збитками слід розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано, пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливо б було відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Зазначене узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними в постановах від 25 квітня 2018 року у справі №760/5618/16-ц (провадження №61-4463св18), від 22 квітня 2019 року у справі №761/14285/16-ц (провадження №61-34581св18). Позивачкою надано докази на підтвердження завданих їй збитків, у вигляді витрат, які вона мусить зробити, для відновлення свого майна (вартості відновлювального ремонту) у розмірі 180 384 грн. 50 коп., а відповідачем вказаний розмір збитків не спростовано. Обставин, які б свідчили, що позивач [PERSON] свідомо вчинив дорожньо - транспортну пригоду, або ж не вживав заходів для уникнення пошкодження керованого ним автомобіля, судом не встановлено. Інших доказів, що саме позивач винен у дорожньо-транспортній пригоді яка мала місце 22.05.2018 на 19 км + 850 м автодороги М-11 «Львів-Шегині», відповідач суду не надав, а матеріали справи не містять. Таким чином, позивачкою доведено, що пошкодження її майна сталося через незадовільне утримання дороги, балансоутримувачем якої є Служба, а тому збитки має бути відшкодовано останньою. Щодо позовних вимог [PERSON] про стягнення з відповідачів на його користь 117 000 грн. моральної шкоди, суд доходить наступного висновку. Статтею 23\~ЦК України встановлено право особи на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав та законних інтересів. Відповідно до частини другої цієї статті моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Згідно із частиною першою статті 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою 2 цієї статті. Таким чином, частина перша статті 1167\~ЦК України встановлює загальне правило, відповідно до якого відповідальність за заподіяння моральної шкоди настає за наявності загальної підстави - наявності моральної (немайнової) шкоди, а також за наявності всіх основних умов відповідальності, а саме: неправомірної поведінки, причинного зв`язку та вини заподіювача. За змістом частин 3-5 статті 23\~ЦК України якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. [PERSON] в суді та у заяві від 24.10.2018 просить стягнути солідарно з Служби автомобільних\~доріг у\~Львівській області\~та ДП\~«Львівський облавтодор»\~ВАТ «Державна\~акціонерна компанія\~«Автомобільні дороги\~України» на\~його користь\~117\~000\~грн.\~моральної шкоди,\~мотивуючи в\~основному тим,\~що внаслідок\~дорожньо-транспортної\~пригоди,\~яка мала\~місце 22.05.2018\~на 19\~км +\~850\~м автодороги\~М-11\~«Львів-Шегині»,\~він зазнав душевних страждань, значного стресу та через пошкодження автомобіля «Chevrolet Epica» р.н. [NUMBER] був змушений тривалий час користуватися громадським транспортом, що одразу викликало суттєві незручності у пересуванні, а отримані під час ДТП тілесні ушкодження призвели до погіршення самопочуття та порушення нормального укладу життя, що відобразилось на його роботі, інше. Пунктами 9, 10 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих стосунках, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану тощо. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. При заподіянні особі моральної шкоди обов`язок по її відшкодуванню покладається на винних осіб незалежно від того, чи була заподіяна потерпілому майнова шкода та чи відшкодована вона. Крім того, визначаючи розмір відшкодування, суд має керуватися принципами рівності, поміркованості, розумності, справедливості. Розмір відшкодування моральної шкоди має бути не більш, а ніж достатнім для розумного задоволення потреб потерпілої особи і не повинен призводити до її збагачення. Розмір моральної шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Вказана правова позиція відображена в Постанові Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 11 жовтня 2019 року по справі №757/53996/17 (провадження №61-6127св19). Таким чином, визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд враховує характер та обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких позивач зазнав через настання 22.05.2018 дорожньо-транспортної пригоди, отримання [PERSON] внаслідок ДТП тілесних ушкоджень, що змусило останнього протягом кількох днів лікуватися амбулаторно та знаходитися вдома, пошкодження транспортного засобу, користувачем якого він був, що призвело до проблем пов`язаних із добиранням до місця роботи, характер немайнових втрат (їх тривалість, можливість відновлення), погіршення внаслідок ДТП стану його здоров`я, тяжкість вимушених змін у житті, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, а також інші обставини справи в їх сукупності, виходячи з принципу розумності, виваженості та справедливості, доходить висновку про стягнення на користь позивача 14 500 грн. (чотирнадцять тисяч п?ятсот) грн. моральної шкоди і вважає такий розмір достатнім для розумного задоволення потреб [PERSON] , як потерпілої особи. Сама по собі виписка із медичної картки амбулаторного хворого №2019, листок непрацездатності №078276, інше, не можуть слугувати підставою для стягнення моральної шкоди у заявленому позивачем розмірі (а.с. 28, 29, 69). Оскільки, як встановлено судом, відповідальність за дорожньо транспортну пригоду, яка мала місце 22.05.2018 на 19\~км +\~850\~м автодороги\~М-11\~«Львів-Шегині»,\~внаслідок якої\~автомобіль «Chevrolet\~Epica»\~р.н.\~ [NUMBER] \~належний [PERSON] \~і яким\~керував [PERSON] \~зазнав механічного\~пошкодження через\~падіння дерева,\~несе Служба автомобільних доріг у Львівській області то моральна шкода на користь [PERSON] , підлягає стягненню з Служби автомобільних доріг у Львівській області. Окрім цього,\~представник [PERSON] \~просить про\~стягнення з\~відповідачів на\~користь [PERSON] 37\~623 грн. судових витрат, з яких 1\~762 грн. - судовий збір, 3\~861 грн. 00 коп. - витрати на проведення автотоварознавчої експеризи, 32\~000 грн. - витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст.\~141\~ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Згідно ч. 8 ст.\~141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. За положеннями ч. 1, п. 1 ч. 3 ст. 133 та ч. 1-3 ст. 137\~ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно ч. 4-6 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Таким чином, зважаючи на наведені положення законодавства, у разі недотримання ч. 4 ст. 137 ЦПК України, суду надано право зменшити розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, лише за клопотанням іншої сторони. Стаття 30\~Закону України\~«Про адвокатуру\~та адвокатську\~діяльність» визначає, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41\~Конвенції про\~захист прав\~людини і\~основоположних свобод 1950 року.Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Представник [PERSON] у заяві від 14.06.2022 та в судовому засіданні просить про стягнення з відповідачів на користь [PERSON] витрат понесених на професійну правничу допомогу в сумі 32 000 грн. Представники відповідачів Служби автомобільних\~доріг у\~Львівській області\~-\~Бойчук В.З.\~та ДП\~«Львівський облавтодор»\~ВАТ «Державна\~акціонерна компанія\~«Автомобільні дороги\~України» - Усачук А.В. в суді витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 32 000 грн. заперечили мотивуючи тим, що розмір витрат на оплату послуг адвоката не є співмірним із складністю справи та обсягом виконаних представником робіт та є значно завищеним відповідно до всіх розумних цінових рамок, інше. Просять у задоволенні клопотання представника позивача відмовити. Так, 14.09.2018 між адвокатом Поліковським Г.М., який діє на підставі Свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №4980/10 виданого 30.08.2012 Київською обласною кваліфікаційно-дисциплінарною комісією адвокатури та [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги, відповідно до умов якого, Адвокат бере на себе зобов?язання за дорученням Клієнта представляти його інтереси в усіх органах державної влади, органах прокуратури, судах, всіх інших інстанцій, надавати необхідну правову допомогу Клієнту під час допиту в якості свідка чи потерпілого, використовувати передбачені у Кримінальному, Цивільному законодавствах, КУпАП та в інших законодавчих актах засоби, способи і методи, з метою представництва законних прав та інтересів Клієнта, а Клієнт зобов?язується виплатити Адвокату гонорар за надання юридичних послуг представника. За положеннями пункту 3.2. договору Клієнт несе обов`язок здійснити або доручити здійснення оплати юридичних послуг Адвоката згідно з цим Договором (т. 4 а.с. 46, 47). Згідно Акту №1 приймання-передачі наданих послуг до Договору про надання праової допомоги від 08.06.2022 сума заявлена представником позивача до стягнення у розмірі 32 000 грн., складається з участі Адвоката в засіданнях 25.11.2019, 18.12.2019, 15.01.2020, 03.03.2020, 26.06.2020, 06.10.2020, 06.11.2020, 30.11.2020, 30.12.2020, 05.03.2021, 20.04.2021, 20.05.2021, 25.10.2021, 23.12.2021, 22.02.2022 та 02.06.2022 відповідно, з гонораром у розмірі 2 000 грн., кожне (т. 4 а.с. 49). Як убачається із квитанції про оплату наданих адвокатом послуг, [PERSON] за надання правової допомоги отримано від [PERSON] згідно договору від 14.09.2018, 32 000 грн. (т. 4 а.с. 48). Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях: від 26.02.2015 у справі «Баришевський проти України», від 10.12.2009 у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від 12.10.2006 у справі «Двойних проти України», від 30.03.2004 у справі «Меріт проти України» заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. За наведених обставин,

Outcome: partial