Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

В Острозький районний суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу звернулась [PERSON] . В обґрунтування позову зазначає, що з 22.04.2016р. перебуває з відповідачем у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис № 01). Вказує, що під час спільного подружнього життя у них народилось троє дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Зазначає, що шлюбне життя з відповідачем не склалося, так як вони мають різні погляди на сімейне життя, між ними відсутні почуття любові, родинної близкості та взаєморозуміння. Вказує, що з жовтня 2021 року шлюбні відносини між ними припинені, перспективи для збереження шлюбу відсутні. Вважає, що шлюб між ними існує формально, так як вони разом як сім`я не проживають, фактичних шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, між ними відсутні будь-які формальні ознаки, які характеризують сім`ю. Спір щодо місця проживання їхніх дітей між ними відсутній. Подальшого змісту підтримувати сімейні відносини не вбачає, на примирення не згідна, що й спонукало її звернутися до суду з вищевказаним позовом. Просила позовні вимоги задовольнити та розгляд справи здійснювати у її відсутності. Ухвалою суду від 23.05.2022 року відкрито провадження, справа призначена до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. В судове засідання сторони не з`явились, про час та місце розгляду справи були повідомлені у встановленому законом порядку. Відповідач у відповідності до вимог ст.ст.178, 180 ЦПК України відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не подав. В поданій до суду заяві позивачка позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила розгляд справи здійснювати у її відсутності. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає позов обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований виконавчим комітетом Верхівської сільської ради Острозького району Рівненської області (актовий запис № 01), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] . Під час шлюбу у сторін народилось троє дітей : [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] від 22.04.2016р., серії [NUMBER] від 06.10.2017р. тасерії [NUMBER] . З доводів позивачки [PERSON] судом встановлено, що вона проживає разом з трьома дітьми за адресою : [ADDRESS] та відповідач [PERSON] проживає окремо від них за адресою : [ADDRESS] . Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка, а відповідно до ст.56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Аналогічне положення містить ч.1 ст.24 Сімейного кодексу України, в якій також зазначено, що примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу №7 «Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод» встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання, згідно ч.2 ст.104 Сімейного кодексу України. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] втратили почуття любові один до одного, на даний час шлюб фактично припинено, оскільки як сім`я вони разом не проживають, спільного господарства не ведуть, спроби відновити шлюбні відносини сторони не роблять. Таким чином, шлюб існує формально, а тому вбачаються підстави для його розірвання в судовому порядку. З матеріалів справи вбачається, що сім`я фактично розпалася, оскільки сторони спільного побуту, бюджету, взаємних прав та обов`язків не мають, подружніх стосунків не підтримують, що свідчить про формальне існування шлюбу. А відтак суд приходить до висновку про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить їхнім інтересам, у зв`язку із чим визнає причину розірвання шлюбу поважною і розриває шлюб між сторонами без вжиття заходів щодо примирення. Відповідно до ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Згідно ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.2 ст.114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. В судовому засіданні встановлено, що шлюб між сторонами існує формально. На даний час фактично шлюб припинено і подальше спільне життя подружжя і збереження сім`ї є неможливим. Окрім того, суд бере до уваги, що позов про розірвання шлюбу було подано до суду 11.05.2022 року, сторони з клопотанням про надання строку на примирення до суду не звертались, у зв`язку з цим суд приходить до висновку про те, що у позивачки та відповідача було достатньо часу для прийняття виваженого рішення про необхідність розірвання шлюбу. При вирішенні питання розподілу судових витрат суд виходить з наступного. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з [PERSON] на користь [PERSON] слід стягнути витрати зі сплати судового збору у розмірі 992,40 грн., які було сплачено позивачкою при зверненні до суду із вказаним позовом. На підставі ст.ст.105, 110, 113 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved