Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

[PERSON] \~звернулась до\~суду з\~указаним позовом\~посилаючись на\~те,\~що її\~померлому батьку-\~ [PERSON] ,\~її матері\~-\~ [PERSON] ,\~її брату\~-\~ [PERSON] ,\~на праві спільної сумісної\~власності належить\~квартира [ADDRESS] ,\~яка складається\~з 3\~(трьох)\~кімнат,\~загальною площею\~69,39\~кв.м, житловою площею\~38,2\~кв.м.,\~що підтверджується\~Витягом з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме майно\~№ 107170588\~від 12.12..2017\~року та\~свідоцтвом про\~право власності\~на квартиру № [NUMBER] \~від 01.12.2017р.,\~виданим Управлінням\~житлового господарства\~Житомирської міської ради.\~Провести розрахунок\~часток у\~спільній власності,\~а саме:\~квартирі [ADDRESS] , на даний час не є можливим, оскільки для цього необхідно подати заяви всіх співвласників, а один зі співвласників - [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про його смерть серії [NUMBER] від 08.06.2021 року. 08.12.2021р. державний нотаріус Тульчинської державної нотаріальної контори Сухомлин О.А. виніс постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом спадкоємцю [PERSON] після смерті її батька, [PERSON] . Нотаріус мотивував відмову тим, що спадкове майно належить спадкоємцю, спадкодавцю і іншим особам на праві спільної сумісної власності. Саме через не визначеність розміру частки померлого у спірній квартирі, позивач не може належним чином оформити свої спадкові права на спадщину яка відкрилася після смерті її батька. Крім позивача спадкоємцями першої черги є син позивача, відповідач по справі [PERSON] , і дружина [PERSON] . Тому позивач\~просить встановити,\~що розмір\~часток [PERSON] , [PERSON] ,\~ [PERSON] , [PERSON] у квартирі [ADDRESS] станом на 08 червня 2021 (на день смерті [PERSON] ) складає по ј частині. В судове засідання позивач не з`явилася про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, налала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги просила задовольнити. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги визнала. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд заяви без його участі, позовні вимоги визнав. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право власності на житло № [NUMBER] від 01.12.2017 квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить померлому [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] у віці 58 років, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] від 08.06.2021 року. З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивач звернулася до нотаріуса, однак нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про сиадщину у зв`язку з реєстрацією права власності спільної сумісної власності. Відповідно до п.4.14, 4.15 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого\~наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року, «При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус перевіряє: склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти.». Видача Свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві». Згідно п. 23\~Постанови Пленуму ВСУ N 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику по справам про спадкування"\~свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємця, який прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із\~ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду та правовідносини, що випливають з права на спадкування. У пункті 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 р. N 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Оскільки при спадкуванні частки в майні, розмір якої не визначено, істотне значення має встановлення її розміру, що може бути зроблено також після відкриття спадщини, спадкоємець не позбавлений законом такого права, і його право на визначення частки померлого витікає з поняття спадкування, яке відповідно до\~ст. 1216 ЦК України, є перехід права та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ч. 1\~ст. 368 ЦК України\~спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, що випливають із\~ст. 370 ЦК України, де передбачається, що у разі виділу частки із майна, що є в спільній сумісній власності, частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Зі змісту\~ст. 357 ЦК\~вбачається, що під терміном "визначення часток" законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні. Враховуючи вищенаведене, оцінивши зібрані у справі докази, взявши до уваги визнання позову відповідачами, суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Outcome: approved