Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про повернення належного йому транспортного засобу у зв`язку з невиконанням умов договору. В позові зазначив, що він є власником транспортного засобу КАМАЗ 5320, вантажний фургон-С, 1993 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] . 07 листопада 2019 року він уклав з відповідачем попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу, за умовами якого позивач передав транспортний засіб відповідачу разом з відповідною документацією, той в свою чергу зобов`язався у строк до 31.12.2019 року укласти договір продажу транспортного засобу, вартість якого становить 4000 доларів США. Позивач виконав умови попереднього договору, передавши транспортний засіб відповідачу у його користування, той в свою чергу в порушення умов договору не сплатив вартість автомобіля та не уклав договір купівлі-продажу у визначений строк. Позивачем направлено претензію до відповідача, з вимогою повернення йому транспортного засобу, яка залишена останнім без виконання, що зумовило звернення позивача до суду з цим позовом. У зв`язку з викладеним позивач просить зобов`язати відповідача повернути йому транспортний засіб, стягнути судові витрати, які складаються з судового збору у розмірі 1113,12 грн. та витрат на правничу допомогу у розмірі 5000 грн. Ухвалою судді від 29.04.2021 року заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, надавши суду письмове звернення, яке містять прохання про задоволення позову і вирішення справи без його участі та участі позивача, а також згоду на ухвалення рішення при заочному розгляді справи. Наведені обставини в силу ст. ст. 211, 223 ЦПК України є підставою для проведення судового розгляду у відсутність позивача і його представника. Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час та місце вирішення справи, до суду не з`явився з невідомих причин, відзиву на позов, заяви про розгляд справи у його відсутність не надав. За згаданих обставин суд у відповідності до п. 2 ч. 3 ст. 223, ст. 280 ЦПК України дійшов висновку про проведення заочного судового розгляду без участі відповідача. Оцінивши доводи заяви, з`ясувавши обставини справи і перевіривши їх доказами, суд доходить висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з таких міркувань. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб марки КАМАЗ 5320, тип вантажний фургон-С, рік 1993 року випуску, сірого кольору, номер шасі [NUMBER] , тип ТЗ спеціалізований вантажний фургон, реєстраційний номер [NUMBER] (а.с.7). \~ \~ \~ \~Частиною 1 ст. 635 ЦК України внормовано, що попереднім є договір, сторони якого зобов`язуються протягом певного строку (у певний термін) укласти договір в майбутньому (основний договір) на умовах, встановлених попереднім договором. Попередній договір укладається у формі, встановленій для основного договору, а якщо форма основного договору не встановлена, - у письмовій формі. 07 листопада 2019 року між [PERSON] та відповідачем [PERSON] укладено попередній договір купівлі-продажу транспортного засобу (а.с. 5-6). Відповідно до п. 1 попереднього договору сторони домовились не пізніше 18.00 години 31 грудня 2019 року укласти та підписати договір купівлі-продажу транспортного засобі (надалі Основний договір). Пунктом 4 означеного договору передбачено передача транспортного засобу, який є предметом договору в експлуатацію покупцю ( [PERSON] ) разом з відповідною документацією, зокрема, свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , відповідальність за його технічний стан та збереження несе також покупець. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином згідно до вимог договору та цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 ЦК України). Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, як випливає зі змісту ст. 525 ЦК України. Як зазначено у статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Позивачем виконані умови попереднього договору, відповідачу передано транспортний засіб з відповідними документами для його експлуатації, однак відповідачем порушено умови попереднього договору, основний договір до 31.12.2019 року не укладений, транспортний засіб його власнику не повернуто. Зобов`язання, встановлене попереднім договором, припиняється, якщо основний договір не укладений протягом строку (у термін), встановленого попереднім договором, або якщо жодна із сторін не направить другій стороні пропозицію про його укладення (ч. 3 ст. 635 ЦК України). Таким чином, суд доходить переконання про припинення попереднього договору через неукладення основного договору у встановлені попереднім договором строки. У зв"язку з викладеним транспортний засіб перебуває у відповідача у відсутність законних підстав. Наслідки зберігання майна без достатньої правової підстави внормовані статтею 1212 ЦК України, у відповідності до якої особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. \~ \~ \~ \~Як випливає зі змісту ч. 1 ст. 1213 ЦК України, набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі. \~ \~ \~ \~Вирішуючи позов, суд погоджується з наявністю матеріальних передумов для звернення до суду за захистом права, порушення якого полягає в безпідставному утриманні відповідачем належного позивачеві майна . Способи захисту цивільних прав та інтересів встановлені статтею 16 ЦК України. Застосоване позивачем знаряддя захисту відповідає визначеним законом способам захисту цивільних прав та інтересів, воно прямо встановлене наведеною статтею 1213 ЦК України. \~ \~ \~ \~З урахуванням викладеного, констатуючи відсутність шкоди для інших учасників правовідносин від дій позивача, а також наявність передумов для отримання судового захисту, суд вважає за можливе захистити його право у передбачений цивільним законодавством спосіб та ухвалити про повернення транспортного засобу через істотне порушення умов попереднього договору відповідачем. За змістом п. 3 попереднього договору на момент його укладення продавцю було передано 36\~990,00 грн., що еквівалентно 1500 доларів США. Пунктом 5.2 попереднього договору встановлено, що у разі відмови покупця укласти основний договір в обумовлений строк або невиконання за цим договором, згадана в п. 3 грошова сума йому не повертається і залишається у продавця. Відповідач, який порушив договір, відповідає за це порушення, якщо не доведе, що належне виконання виявилося неможливим внаслідок непереборної сили, якщо інше не встановлено договором або законом. У зв"язку з викладеним, враховуючи ухилення відповідача від укладення договору, суд доходить висновку про правомірність залишення вказаної суми у позивача. У зв`язку з викладеним суд знаходить такими, що підлягають задоволенню, вимоги позивача про повернення транспортного засобу, через істотне порушення умов попереднього договору відповідачем. Вирішуючи вимоги позивача щодо стягнення витрат на правову допомогу, суд виходить з наступного. Відповідно до ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, відносяться витрати на професійну правничу допомогу, а в силу ч. 2 ст. 137 ЦПК розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Виходячи з наведених норм, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Закон України "Про судоустрій і статус суддів" встановлює, що правосуддя в Україні функціонує на засадах верховенства права відповідно до європейських стандартів та спрямоване на забезпечення права кожного на справедливий суд. За правилами оцінки доказів, суд оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Жодні докази не мають для суду наперед встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), що міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Суд вважає висновки суду апеляційної інстанції помилковими, оскільки вони не ґрунтуються на всебічно досліджених доказах, наявних в матеріалах справи, які підтверджують понесені позивачем витрати на правову допомогу. Правова допомога позивачем отримана на підставі договору про надання правової допомоги адвоката від 21.09.2020 року (а. с.42) Відповідно до пункту 3.1 договору правова допомога, передбачена предметом договору оплачується клієнтом виконавцю шляхом внесення фіксованого гонорару у розмірі 5000 грн. (фіксований гонорар включає вартість усієї без виключення роботи виконавця до винесення рішення по суті спору судом першої інстанції). Отже розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у Договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Відповідно до ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, верховенство права; повага до честі і гідності, рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом; змагальність сторін; диспозитивність; пропорційність; відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалено судове рішення. Матеріалами справи не підтверджується факт отримання позивачем послуг адвоката та понесених ним витрат в суді першої інстанції, а саме позивачем особисто підписано позовну заяву та завірені надані до суду документи, представником позивача надані лише клопотання про участь у судовому засіданні в режимі відео конференції та заява про стягнення судових витрат. Також на підтвердження витрат на правничу допомогу у відповідності до вимог пункту 3.1 договору про надання правової допомоги не надано доказів сплати виконавцю фіксованого гонорару (квитанції, платіжного доручення тощо), в матеріалах справи міститься лише акт виконаних робіт, рахунок адвокатського об`єднання «Мицик, Кравчук і Партнери» від 15.10.2021 року на сплату Вишенським А.Б. витрат за надані послуги. Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи не надання будь-якого платіжного документу на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5000 грн. є не підтвердженими матеріалами справи. Відповідно до правил цивільного процесуального законодавства стягненню з відповідача на користь позивача підлягають і судові витрати, попередньо понесені позивачем.

Outcome: approved