Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

17.02.2022 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] звернулися до Балтського районного суду Одеської області з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. Ухвалою судді від 28.02.2022 року відкрите провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 29.04.2022 року закрите підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зазначили, що вони є власниками квартири, яка розташована за адресою [ADDRESS] . Відповідач по справі зареєстрована у зазначеній квартирі та понад 10 років не проживає за вказаною адресою. Реєстрація [PERSON] у будинку завдає позивачам значну перешкоду в оформленні субсидії, оплаті комунальних послуг та інше. Тому [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] просять суд визнати [PERSON] , [INFO] , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явилися, проте подали до суду клопотання про розгляд справи за їх відсутністю, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`являлася, про причини неявок суд не повідомляла, хоча була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення відповідачу судової повістки з викликом до суду на 25.03.2022 року, 29.04.2022 року, 20.05.2022 року та 14.06.2022 року з датою та підписом відповідача про отримання. Відзиву на позовну заяву у встановлений законом строк не подавала. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги позивачів підлягають задоволенню, з таких підстав. З копії свідоцтва про право власності на житло, виданого 01.06.1995 року, № 818 вбачається, що квартира, яка розташована за адресою [ADDRESS] , на праві приватної спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам його сім`ї [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Згідно договору дарування, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. 16.03.2007 року, зареєстрованого в реєстрі за № 564, [PERSON] подарувала [PERSON] 1/5 частини квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] . У відповідності до договору дарування частки квартири, посвідченого приватним нотаріусом Балтського районного нотаріального округу Одеської області Пантілєєвою І.П. 09.07.2020 року, зареєстрованого в реєстрі за №1300, [PERSON] передав у власність [PERSON] 1/5 частки квартири, розташованої за адресою [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Балтської міської ради Одеської області № 198 від 17.01.2022 року [PERSON] з 28.10.2011 року до теперішнього часу зареєстрована, але не проживає за адресою: [ADDRESS] . Суд, констатує, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, пов`язані з реалізацією права на володіння, користування та розпорядження спірним майном, вирішуючи які, суд виходить з того, що стаття 41 Конституції України гарантує право володіти і користуватися своєю власністю, а також вказує на те, що право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до положень статті 16 ЦК України особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права. Тлумачення наведених норм цивільного законодавства дає підстави для висновку про те, що в разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження майном, що перебуває у приватній власності, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі звернутися до суду за захистом свого майнового права, зокрема з позовом про усунення перешкод у користуванні та розпорядженні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, або шляхом виселення (негаторний позов). Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , з 28.10.2011 року зареєстрована в квартирі, розташованій за адресою [ADDRESS] , яка належить позивачам, проте, відповідач в даній квартирі не проживає, будь-яких прав на цю квартиру не має. У зв`язку з реєстрацією у вказаній квартирі відповідача у позивачів виникають проблеми у користуванні та розпорядженні власністю, зокрема, вони не можуть повноцінно скористатись субсидією по оплаті комунальних послуг, сплачують комунальні послуги з урахуванням реєстрації [PERSON] та інше. Таким чином, позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved