Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Зміст позовних вимог. [PERSON] звернулася в суд із позовом до Великоберезовицької селищної ради, треті особи: Тернопільська районна державна нотаріальна контора, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, а саме: на 1/14 частину житлового будинку [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом, після смерті батька [PERSON] , який помер [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] помер її батько - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на 1/7 частину житлового будинку, за адресою: [ADDRESS] , яка належала йому, як члену колгоспного двору. Після смерті батька, її мати [PERSON] у встановлені строки звернулася від свого та від її імені, як малолітньої доньки, з заявою про прийняття спадщини. В подальшому, звернувшись до нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на вищевказане спадкове майно, державним нотаріусом їй відмовлено у вчиненні вказаної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу на належну спадкодавцю частину житлового будинку та відсутністю державної реєстрації права власності на неї. З цих підстав просить визнати за нею право власності на вказане спадкове майно. Процесуальні дії у справі. Ухвалою судді від 28.01.2022 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 24.02.2022. Ухвалою суду від 24.02.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 14.04.2022. Ухвалою суду із занесенням до протоколу судового засідання від 14.04.2022 залучено в якості третьої особи [PERSON] . Ухвалою суду від 12.05.2022 залучено в якості третьої особи [PERSON] . Позиції учасників судового провадження. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримала з підстав зазначених у позові, просила суд їх задовольнити. Представник відповідача - Великоберезовицької селищної ради в судове засідання не з`явився, попередньо подавши до суду заяву, в якій просив розглядати справу за відсутності уповноваженого представника, щодо задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Тернопільської районної державної нотаріальної контори, в судове засідання не з`явився, подавши попередньо суду клопотання про розгляд справи у відсутності представника. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечила. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні щодо задоволення позовних вимог не заперечив. Обставини справи. [INFO] народилася [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим В.Березовицькою селищною радою 25 липня 1987 року, відповідний актовий запис №35. У відомостях про батьків [PERSON] вказаний батьком, а [PERSON] - матір`ю. 25 грудня 2014 року [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , та після реєстрації шлюбу їй присвоєно прізвище « [PERSON] », що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. [INFO] помер батько позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 15.06.1998 Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис №23. Після його смерті відкрилася спадщина, яка складалася з 1/7 частини житлового будинку за адресою [ADDRESS] . У справах Тернопільської районної державної нотаріальної контори, після смерті [PERSON] заведена спадкова справа за №516/2002 року, за заявою [PERSON] , яка діє від свого імені тавід імені неповнолітньої дочки [PERSON] , про прийняття спадщини за законом №633 від 06.08.2002. Інший спадкоємець першої черги,син померлого [PERSON] подав заяву про те, що спадщину він не прийняв, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав. Оформляти своїх спадкових прав не бажає. Звертатись до суду за продовженням строку прийняття спадщини не буде. З метою оформлення права власності на вказане спадкове майно після смерті батька та видачі свідоцтва про право на спадщину, [PERSON] звернулася до Тернопільської районної державної нотаріальної контори, де постановою державного нотаріуса Тернопільської районної державної нотаріальної контори Підгайної І.В. від 11 жовтня 2021 року [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа та державної реєстрації на спадкове майно. Згідно свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок від 30 грудня 1989 року вказано, що цілий житловий будинок з належними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] дійсно належить колгоспному двору, що складається з 10 (десяти) членів, головою якого є [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Великоберезовицької селищної районної Ради народних депутатів №72 від 18.12.1989 та зареєстровано реєстровим написом на документі про право особистої власності за реєстром №506 від 30 грудня 1989 року. Інформаційною довідкою №1104 від 23.08.2021 Тернопільське районне госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації повідомляє про те, що за матеріалами бюро станом на 01.01.2013 р. житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] зареєстровано за головою колгоспного двору [PERSON] на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок, виданого Великоберезовицькою селищною радою 30.12.1989 та записано в реєстрову книгу №4 за реєстровим № 506. Державна реєстрація права власності на житловий будинок з надвірними будівлями і спорудами по [ADDRESS] за [PERSON] в бюро не проведена. Згідно довідки №3610 від 17.11.2021 виданої Великоберезовицькою селищною радою Тернопільського району Тернопільської області, станом на 15.04.1991 члена колгоспного двору були: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . 19 березня 2021 року Тернопільським районним госпрозрахунковим бюро технічної інвентаризації на замовлення [PERSON] було виготовлено технічний паспорт на зазначений житловий будинок, у якому вказана характеристика будинку, господарських будівель і споруд. Мотиви з яких виходить суд та застосовані норми права Відповідно до прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України 2003 року (пункти 4, 5), Цивільний кодекс України застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року, у випадку смерті члена колгоспного двору спадкування в майні двора не відкривається, а спадкується лише особисте майно членів колгоспного двору. Якщо після смерті члена колгоспного двору інших членів двору не залишилося, майно двору спадкується на загальних підставах. Згідно з п. 6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Відповідно до ст. ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, чинного на час існування колгоспних дворів, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Отже, враховуючи те, що станом на 01 липня 1990 року членами колгоспного двору були: голова двору - [PERSON] , дружина - [PERSON] , дочка - [PERSON] , зять - [PERSON] , внук - [PERSON] , внучка [PERSON] , внук [PERSON] , то в силу ст.ст. 120, 123 ЦК України 1963 року, кожному з них належали частки по [ADDRESS] . Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови від 24 червня 1983 року № 4 «Про практику розгляду судами України справ про спадкування», та в підпункті г) пункту 6 постанови від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності», правила ст. 563 ЦК УРСР про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року. У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Зважаючи на те, що [PERSON] помер [INFO] , правовідносини щодо спадкування після його смерті регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Відповідно до ч. 2 ст. 524 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. За нормами ст. 529 ЦК УРСР 1963 року, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Онуки і правнуки спадкодавця є спадкоємцями за законом, якщо на час відкриття спадщини немає в живих того з їх батьків, хто був би спадкоємцем; вони успадковують порівну в тій частці, яка належала б при спадкоємстві за законом їх померлому родителю. Згідно із ст.ст. 548-549 ЦК УРСР 1963 року, для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Відповідно до ст. 553 ЦК УРСР 1963 року, спадкоємець за законом або за заповітом вправі відмовитись від спадщини протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При цьому він може заявити, що відмовляється від спадщини на користь кого-небудь з інших спадкоємців, закликаних до спадкоємства за законом або за заповітом, а також на користь держави або окремих державних, кооперативних або інших громадських організацій. Наступне скасування спадкоємцем такої заяви не допускається. Вважається, що відмовився від спадщини також той спадкоємець, який не вчинив жодної з дій, що свідчать про прийняття спадщини (стаття 549 цього Кодексу). Висновки суду по суті заявлених вимог. Враховуючи те, що [PERSON] помер [INFO] , заповіту щодо належного йому, як члену колгоспного двору, майна - 1/7 частини житлового будинку по [ADDRESS] не складав, позивач спадщину прийняла, шляхом подання її матір`ю від її імені у встановлений законом строк, заяви про прийняття спадщини, а тому позивач [PERSON] успадкувала 1/14 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель і споруд, по [ADDRESS] , яка належала спадкодавцю. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, а також те, що через відсутність державної реєстрації права власності та правовстановлюючих документів на житловий будинок, позивач не може реалізувати своїх спадкових прав, а тому її право підлягає захисту в судовому порядку, шляхом визнання за нею права власності на 1/14 частину житлового будинку з відповідною частиною господарських будівель та споруд [ADDRESS] .

Outcome: approved