Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. Сторони є батьками третьої особи [PERSON] , який на даний час є студентом автотранспортного коледжу, термін навчання до 30 червня 2023 року. Його навчанням та утриманням займається позивач. Відповідач матеріальну допомогу на утримання сина не надає, хоча працює і має таку можливість, а син потребує від батька матеріальної допомоги. Позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина у розмірі 1/4 частки його заробітку (доходу), але не більше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до закінчення навчання, тобто до 30 червня 2023 року. Процесуальні дії у справі. 27.09.2021 позовна заява надійшла до суду. 12.10.2021 отримана інформація про зареєстроване місце проживання відповідача. 13.10.2021 позовна заява залишена без руху. 09.12.2021 позивачем усунуто недоліки позову 20.12.2021 позовна заява прийнята до розгляду, провадження у справі відкрито. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін. Після відкриття провадження у справі ухвалою від 18.02.2022 року позовну заяву залишено без руху. 13.04.2022 до суду надійшла уточнена позовна заява. 18.04.2022 справа прийнята до провадження суддею Поповим В.В. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від сторін не надходило. В зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву, суд вирішує справу за наявними матеріалами. Фактичні обставини, встановлені судом. Сторони з 13.06.2003 року по 30.10.2018 року знаходилися у зареєстрованому шлюбі і є батьками [PERSON] , [INFO] , який з 01.09.2019 року є студентом Відокремленого структурного підрозділу «Автотранспортний фаховий коледж Криворізького національного університету», з денною формою навчання. Термін навчання з 01 вересня 2019 року по 30.06.2023 року (а.с.5). Повнолітній син не працює, проживає разом з матір`ю, тобто з позивачем, знаходиться на її утриманні. Відповідач працює, отримує заробітну плату, інших утриманців не має. Повнолітній син сторін потребує матеріальної допомоги від батька. Відповідач ухиляється від виконання свого обов`язку щодо матеріального утримання сина, допомогу не надає. Доказів свого незадовільного стану або знаходження у нього на утриманні інших осіб також суду не надав. Зміст спірних правовідносин. Встановленим фактам відповідають правовідносини з аліментних обов`язків батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Висновок суду. Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, з урахуванням фактично встановлених обставин справи, матеріального становища відповідача, який працює, має щомісячний дохід, враховуючи те, що повнолітній син сторін, який продовжує навчання не працює, доходу не має і потребує допомоги, суд приходить до висновку, що відповідач на даний час може надавати матеріальну допомогу у визначеному позивачем розмірі. Водночас, суд враховує, що мінімальний гарантований розмір аліментів передбачений чинним законодавством лише на утримання дітей, а тому, підстави для задоволення вимоги позивача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина у розмірі не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, відсутні. За таких підстав, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Щодо розподілу судових витрат. Оскільки рішення ухвалюється на користь позивача, якою сплачено судовий збір за подання позову до суду, він підлягає стягненню з відповідача на її користь відповідно до положень ст.141 ЦПК України. На підставі викладеного та

Outcome: partial