Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

АТ «КБ «ГЛОБУС» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , у якому просить суд стягнути з останнього заборгованість за договором про встановлення ліміту овердрафту до договору на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки від 21.12.2016 року в розмірі 270 920,71 грн, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 234 641,54 грн: прострочена заборгованість по процентам - 36 279,17 грн. Свої позовні вимоги позивач обгрунтовує тим, що 21.12.2016 року між сторонами було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяв-анкети №б/н на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Вказує, що відповідно до умов договору банком відкрито позичальнику програму кредитування овердрафт «Елітний» для фізичних осіб на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 250 000,00 грн; строк дії ліміту овердрафту - 12 місяців з 26.12.2016 року по 25.12.2017 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 36%; процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001%. Позивач зазначає, що вперше, позичальником здійснено використання кредитних коштів 29.12.2016 року у розмірі 1 452,14 грн. Починаючи з 28.02.2017 року у позичальника виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та процентам, а саме порушення позичальником умов сплати нарахованих процентів. Відповідачем не виконано умови договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість, яка станом на 29.05.2020 року складає 270 920,71 грн, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 234 641,54 грн: прострочена заборгованість по процентам - 36 279,17 грн. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 25.06.2020 року відкрито провадження у справі, розгляд якої призначено здійснювати за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 11.11.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду. На момент розгляду справи відповідач не скористався своїм правом на подання письмового відзиву на позовну заяву, саме тому суд розглядає справу на підставі наявних в матеріалах доказах. Представником позивача подана заява про розгляд справи у відсутність представника Банку та надана згода на ухвалення заочного рішення. Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, про місце і час судового розгляду був повідомлений належним чином. В зв`язку з повторною неявкою відповідача в судове засідання, за згодою представника позивача, на підставі положень ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. 21.12.2016 року між АТ «КБ «ГЛОБУС» та [PERSON] було укладено договір на відкриття поточного рахунку та обслуговування платіжної картки шляхом подачі заяв-анкети №б/н на приєднання до вказаного договору, яким встановлено ліміт овердрафту. Відповідно до умов договору банком відкрито позичальнику програму кредитування овердрафт «Елітний» для фізичних осіб на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 250 000,00 грн; строк дії ліміту овердрафту - 12 місяців з 26.12.2016 року по 25.12.2017 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 36%; процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001%. Пунктом 1.1.18. Договору визначено термін Пільговий період кредитування -це період кредитування, що починається з дня виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту, та діє протягом 30 календарних днів з дати виникнення заборгованості по Дозволеному овердрафту. В той же час відповідачем здійснювалось і часткове погашення заборгованості. Відповідно до п. 2.7. Погашення заборгованості за Договором здійснюється за рахунок надходження коштів на Рахунок Клієнта, в наступній черговості: - прострочена заборгованість за нарахованими процентами; - прострочена заборгованість за Недозволеним (простроченим) овердрафтом; - строкова заборгованість за нарахованими процентами; - строкова заборгованість за Дозволеним овердрафтом. Пунктом 3.4.14. Договору визначено, що Позичальник(Клієнт) зобов`язується сплатити проценти за користування Дозволеним овердрафтом в строк до 10 (десятого) числа місяця, наступного за місяцем їх нарахування або в день розірвання договору, у разі досягнення сторона домовленості про розірвання цього Договору на підставі заяви на розірвання Договору або у разі дострокового розірвання Договору відповідно до п. 3.1.6. Договору. Пункт 3.1.6. Договору встановлює, що у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом умов Договору (в т. ч. одноразового прострочення сплати процентів за користування Овердрафтом, суми комісії за надані Банком послуги), Банк має право заблокувати ПК, а також у разі виникнення обставин вказаних в п. 3.1.14 даного Договору, заблокувати ліміт Дозволеного овердрафту та достроково розірвати даний Договір та стягнути повну суму заборгованості за Договором на момент його розірвання. Положення пункту 3.1.14. цього Договору регламентує, що Банк має право вимагати дострокового повного повернення заборгованості за Дозволеним овердрафтом, у випадку невиконання або неповного виконання Клієнтом зобов`язань за Договором. Відповідно до п.3.4.15. Договору Відповідач зобов`язаний повернути заборгованість за Дозволеним овердрафтом в межах строку дії ліміту овердрафту, зазначеного в п. 2.5. Договору, а заборгованість за Недозволеним овердрафтом в день її виникнення. Відповідно до Тарифів Банку, при видачі готівкових коштів у касі банку та/або при знятті готівкових коштів з банкоматів, з позичальника стягувалась комісія за видачу овердрафта (кредитних коштів), а також при направлені запиту щодо залишку коштів на рахунку (СМС-Банкінг) також стягувалась комісія, яка списана Банком за рахунок кредитних коштів Позичальника. Так, починаючи з 28.02.2017 року у позичальника виникла прострочена заборгованість за овердрафтом та процентам, а саме порушення позичальником умов сплати нарахованих процентів. З матеріалів справи вбачається, що відповідачем не виконано умови договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором, яка (відповідно до розрахунку позивача) станом на 29.05.2020 року складає 270 920,71 грн, в тому числі: прострочена заборгованість по кредиту - 234 641,54 грн: прострочена заборгованість по процентам - 36 279,17 грн. Відповідно до частини першої ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. У відповідності до частини першої ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. Відповідно до частини першої ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При укладанні договору сторони керувались частиною першою ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно з ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша ст. 530 Цивільного кодексу України). Частиною першою ст. 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. А згідно з частини третьої цієї статті, пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Положенням статті 611 Цивільного кодексу України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626, 628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 Цивільного кодексу України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 Цивільного кодексу України). Частиною другою статті 1054 Цивільного кодексу України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 Цивільного кодексу України). Згідно із частиною першою статті 633 Цивільного кодексу України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. Так, позичальник отримав у банку і підписав довідку про розрахунок орієнтованої сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, паспорт споживчого кредиту. Заява-анкета № б/н від 15.12.2016 року, яка підписана відповідачем, містить назву програми кредитування Овердрафт «Елітний» для фізичних осіб на наступних умовах: сума ліміту овердрафту - 250 000,00 грн; строк дії ліміту овердрафту - 12 місяців з 26.12.2016 року по 25.12.2017 року; фіксована процентна ставка у разі непогашення кредитної заборгованості у пільговий період кредитування (річних) - 36%; процентна ставка в пільговий період кредитування (річних) - 0,000001%. Згідно ст. 1056-1 Цивільного кодексу України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до частини першої статті 1048 Цивільного кодексу України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 Цивільного кодексу України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами першою, другою статті 551 Цивільного кодексу України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно із частиною першою статті 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, суд погоджується з тим, що позивачем обґрунтовано зазначено про наявність правових підстав для стягнення в примусовому порядку з боржника заборгованість за кредитним договором, в зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати.

Outcome: approved