Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач), звернувся з позовом до [PERSON] (далі - відповідач) з вимогою: - розірвати між позивачем та відповідачем шлюб, який був зареєстрований 30.06.2021 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №47. Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. 30.06.2021 між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Через різні погляди на шлюб та сімейне життя, втратилось почуття взаєморозуміння та любові, шлюбних відносин сторони не підтримують, спільного господарства не ведуть та проживають окремо. Фактично сім`я розпалась. Позивач вважає, що примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 06.05.2022 призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Сторони не подали до суду своїх заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подала. Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. 30.06.2021 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №47. Від шлюбу сторони спільних дітей не мають. Як зазначено у позові, через різні погляди на шлюб та сімейне життя між сторонами втратилось почуття взаєморозуміння та любові, фактично шлюбних відносин сторони не підтримують. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Як визначено в ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з ч.ч. 3-4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати негативні наслідки. Як визначено у ст.ст. 105, 110, 112 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 цього Кодексу. Суд, аналізуючи вищевказані норми СК України зауважує, що в Україні гарантується право подружжя на припинення шлюбу шляхом його розірвання у будь-який момент існування шлюбу. Існують випадки, коли рішення щодо розірвання шлюбу позитивно сприймається лише одним із подружжя у той час, як інший прагне зберегти шлюбні відносини та сім`ю. Відсутність вільної згоди на розірвання шлюбу іншим з подружжя не є перепоною. В Україні регулювання шлюбно-сімейних правовідносин здійснюється на принципах добровільності, взаємоповаги, взаєморозуміння. Встановивши право одного з подружжя на пред`явлення позову про розірвання шлюбу, держава забезпечує принцип свободи шлюбу та принцип свободи розірвання шлюбу. Відповідно до з ч.ч. 1-2 ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Так, зі змісту аргументів позивача, вбачалось про те, що збереження шлюбу з відповідачем суперечитиме його інтересам, а примирення з відповідачем та подальше спільне життя подружжя неможливе. Відповідач не подала заперечень проти позову на пропозицію суду викладену в ухвалі суду від 06.05.2022 та не навела обставин, які підлягають з`ясуванню та доказуванню у даній справі. Разом з тим, суд вважає, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість, а надання строку для примирення подружжя є правом суду, а не його обов`язком. Суд не може примушувати дружину та чоловіка проживати разом. Отже, суд дійшов висновку, що вимога про розірвання між позивачем та відповідачем шлюб, який був зареєстрований 30.06.2021 Липовецьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Вінницькому районі Вінницької області Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький), актовий запис №47, ґрунтується на нормах діючого законодавства, а тому підлягає задоволенню. Суд, вирішуючи питання про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати зі сплати судового збору керується ч. 1 ст. 141 ЦПК України, а тому з огляду на те, що позов задоволено повністю, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved