Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

До Шевченківського районного суду м. Києва надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , про стягнення боргу. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями матеріали позову передані на розгляд судді Саадулаєву А.І. Предметом позову є стягнення 30000,00 грн. заборгованості. Ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.11.2021 року відкрито провадження у справі. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 05.10.2018 р. відповідач отримала від позивача грошові кошти в сумі 30000,00 грн., у якості передоплати за матеріали для виготовлення столярних виробів, згідно проекту за адресою: [ADDRESS] . Станом на травень 2019 р. [PERSON] не було поставлено на користь [PERSON] будь-яких матеріалів для виготовлення столярних виробів, згідно проекту. З огляду на те, що з дати отримання грошових коштів свого зобов`язання з постачання столярних виробів [PERSON] не виконала, позивач вважає його припиненим та відмовляється від прийняття виконання зобов`язання з боку [PERSON] . Також, [PERSON] вимагає у [PERSON] повернення грошових коштів в сумі 30000,00 грн. Відповідач правом на подання відзиву не скористалась. Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримали, просили його задовольнити. Відповідач в судовому засідання заперечувала проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, зазначив, що не має ніякого відношення до виготовлення столярних виробів, проте не заперечувала, що отримала на картковий рахунок 30000,00 грн. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею (ч.1 ст. 223 ЦПК України). Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав. 05.10.2018 року [PERSON] отримала від [PERSON] грошові кошти в сумі 30000,00 грн., що підтверджується заявою про переказ готівки від 05.10.2018 року. Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Так, відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Позивач свої зобов`язання за договором виконав повністю, передав грошові кошти у розмірі 30000,00 грн. відповідачу, у якості передоплати за матеріали для виготовлення столярних виробів, що не заперечувалось відповідачем. Так, відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Частиною другою статті 530 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства. Частина 2 статті 693 Цивільного кодексу України надає покупцеві право вибору, а саме: вимагати передачі оплаченого товару або вимагати повернення суми попередньої оплати. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому, згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст. 77 та ст. 80 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», враховуючи принцип безпосередності судового розгляду, рішення може бути обґрунтоване лише доказами, одержаними у визначеному законом порядку та дослідженими в судовому засіданні. Враховуючи, що відповідачем фактично отримані кошти не повернуті, а також, не виконані зобов`язання за договором, позивач має право вимагати повернення грошових коштів. З огляду на зазначене суд приходить висновку, що позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд - шляхом стягнення з відповідача грошових коштів у розмірі 30000,00 грн. Повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, оцінивши зібрані у справі докази, зважаючи на встановлені під час розгляду справи обставини, суд приходить висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, а тому позовну заяву необхідно задовольнити. Оскільки позовні вимоги підлягають задоволенню, відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати підлягають покладенню на сторону відповідача.

Outcome: approved