Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

17 травня 2022 року до Шишацького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява [PERSON] до ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню. Зокрема позивач, просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О.\~ № 17604\~ від 20 січня 2022 року про стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 15656\~ грн. Позовні вимоги обґрунтовані\~ тим, що характер правовідносин позивача та відповідача щодо даної заборгованості не був безспірним, зокрема нотаріус не з`ясував у боржника наявності/відсутності заперечень щодо розміру кредитної заборгованості. Також, з 22.02.2017 законодавством України не передбачено вчинення нотаріусами виконавчих написів про стягнення за кредитними договорами, що не посвідчені в нотаріальному порядку. Ухвалою суду від 17 травня 2022 року відкрито провадження у справі та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення\~ учасників справи про дату судового засідання. Копія ухвали про відкриття провадження, позовної заяви з додатками отримані відповідачем 01.06.2022 року, проте у встановлений судом строк відзиву на позовну заяву від відповідача\~ до суду не надходило. Не надходило жодних заяв по суті справи і від третьої особи. Згідно з\~ ч. 5 ст. 279 ЦПК України розгляд справи проведено судом без повідомлення сторін за наявними матеріалами позовної заяви. Вивчивши матеріали справи, дослідивши та оцінивши наявні докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного. 20 січня 2022\~ року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих Олександром Олександровичем\~ вчинено виконавчий напис за реєстровим номером 17604\~ про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» заборгованості за кредитним договором № 786890-А від 31 січня 2020 року, укладеним між ТОВ «СС ЛОУН»\~ та [PERSON] в розмірі 15656 грн., за період з 11 по 18 червня 2021 року (а.с.7). При цьому з тексту виконавчого напису вбачається, що право вимоги за даним кредитним договором неодноразово переуступалось, зокрема за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами від 20 травня 2020 року № 40071779-51 від ОВ «СС ЛОУН» до ТОВ «ФІНФОРС», за Договором відступлення права вимоги за кредитними договорами № 28/1220-01 від 28 грудня 2020 року від ТОВ «ФІНФОРС до ТОВ «ФК «ОНЛАНЙ ФІНАНС». 21 лютого 2021 року приватним виконавцем виконавчого органу Сумської області Закорко В.О. відкрито виконавче провадження № 68735692 з виконання даного виконавчого напису та звернено стягнення на доходи боржника (а.с.8). При вивченні спірного кредитного договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «СС «ЛОУН» від 31 січня 2020 року встановлено, що він у нотаріальному порядку не посвідчувався. Згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року\~ № 1172 затверджено Перелік документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 № 622 даний Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в тому числі в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Таким чином, на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису приватний нотаріус не мав права керуватись розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» вищевказаного Переліку та вчиняти виконавчий напис на підставі кредитного договору, що не був посвідчений в нотаріальному порядку. Крім того, суд вважає, що характер правовідносин, які склались між боржником [PERSON] та стягувачем ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» жодним чином не свідчить про безспірність виниклої у боржника заборгованості. Так, у своїй постанові від 11.10.2018 у справі № 405/1015/17 (провадження 61/1028ск18) Верховний Суд виклав наступний висновок: «Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису». Аналогічна правова позиція міститься в ряді інших постанов Верховного Суду. В супереч обов`язку доказування, відповідачем не надано суду доказів того, що позивач повідомлявся ним та попередніми кредиторами про розмір наявної заборгованості, а також про перехід до відповідача остаточного права вимоги до позивача за кредитним договором, що був укладений між [PERSON] та ТОВ «СС «ЛОУН» 31.01.2020 року, із зазначенням нових реквізитів для сплати існуючої заборгованості. Крім того, Переліком документів за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29 червня 1999 року № 1172 не передбачено надання нотаріусу для видачі виконавчого напису про стягнення кредитної заборгованості договорів про відступлення права вимоги одним кредитором іншому.\~ Виходячи з вищевикладеного, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог в повному обсязі. Документально підтверджені судові витрати у справі становлять 4488,60 грн. З яких 1488,60 грн. сума сплаченого позивачем судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.1, 26) та\~ 3000 грн. гонорар адвоката за надання ним правової допомоги. Доказів того, що позивач поніс судові витрати у іншому розмірі суду не надано. Розмір витрат позивача за надання правничої допомоги підтверджується наступними документами: копією договору про надання правничої допомоги від 12.04.2022, укладеного між [PERSON] та адвокатом Цюпкою О.В., ордером адвоката, описом робіт, що виконані за договором про надання правничої допомоги від 16.05.2022, квитанцією А-Банк від 13.04.2022 року про сплату [PERSON] ФОП Цьопка 3000 грн. за договором від 12.04.2022 (а.с.13-15). На думку суду, витрати позивача на професійну допомогу підтверджуються належними та допустимими доказами, а розмір вказаних витрат відповідає характеру та обсягу дій, вчинених представником позивача у справі, не є завищеними чи необґрунтованими та є цілком пропорційними предмету спору. За таких обставин, судові витрати суд розподіляє відповідно до приписів ст. 141 ЦПК України та повністю покладає їх на відповідача в зв`язку з повним задоволенням позовних вимог.\~ На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved