Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У листопаді 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом у якому просить cтягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти утримання малолітнього дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 заробітку (доходу) Відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно,починаючи з дня подання цього позову до суду до досягнення дитиною повноліття. Стягнути із [PERSON] на користь [PERSON] Ѕ понесених нею витрат на придбання речей в інтересах малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , а саме 17 868,50 - за ноутбук LENOVO Legion 5 серійний номер SPF2DSHXP та додаткові послуги з налаштування портативного комп`ютера для роботи з ним загальною вартістю 35 737,00 грн. та 2 349,50 грн. - за мобільний телефон СМАРТФОН ОРРО A15s 4/64Gb загальною вартістю 4 699,00 грн. Стягнути зі [PERSON] , додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , пов`язані з відвідуванням дитиною гуртка зі східних єдиноборств у ГО «Спортивний клуб «Дзюдо Майстер», його участю у змаганнях з цього виду бойових мистецтв, щомісячно у розмірі 1000,00 грн. до досягнення дитини 14-го віку . Стягнути зі [PERSON] , 07.01.1989 року, на користь [PERSON] понесені витрати на правому допомогу в розмірі 10 500,00 грн. Позовні вимоги мотивовано тим, що в період з 2011 по 2014 роки, позивачка перебувала у фактичних шлюбних відносинах з громадянином Сирійської Арабської Республіки ( Сирія) - [PERSON] , [INFO] . [INFO] . Від цих стосунків у них народився син - [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про народження дитини серія [NUMBER] , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві від 19.11.2013 року про що внесено відповідний актовий запис за № 33555. Сторони разом обирали ім`я дитині та вирішували питання про запис у акті цивільного стану у графі прізвище, ім`я та по батькові дитини та коли постало питання йти до органів реєстрації актів цивільного стану для реєстрації народження дитини відповідач відмовився, посилаючись на те, що він не має документів, що засвідчують його особу. Як наслідок, реєстрацію народження їх сина - [PERSON] в органах РАГСу було проведено лише за заявою позивачки відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. На початку місяця листопада 2014 року Відповідач зібрав свої речі та виїхав із квартири, в якій вони разом до цього проживали, за адресою: [ADDRESS] та, яка належить матері позивачки, а їх син продовжив проживати з нею у цій квартирі, що підтверджується довідкою реєстрації місця проживання особи від 09.11.2021р. № 73344688. Лише після спливу 6 років Відповідач вийшов на зв`язок з позивачкою та кілька разів просив про зустріч з сином. Проте зустрічі були короткими, бо зі слів відповідача він мав невідкладні справи, і він постійно поспішав кудись, але завжди обіцяв зателефонувати і знову зустрітися, навіть пообіцяв синові купити новий мобільний телефон в одну із останніх зустрічей, але на жаль ні наступних зустрічей, ні обіцяного подарунка так і не було. Така поведінка Відповідача дуже засмучувала дитину, адже він вірив батькові і чекав на нього, на жаль, він не бачить сина - [PERSON] . Слід зазначити, що позивачка ніколи не створювала і не створює перешкод Відповідачу у його спілкуванні та побаченнях із сином, а навпаки, після їх розлучення з ним навіть заохочувала Відповідача до спілкування з дитиною. У грудні 2019 року, у Відповідача прокинувся «батьківський інстинкт» і він звернувся до Деснянського районного суду м. Києва про визнання свого батьківства та про внесення змін до актового запису про народження дитини даних про батька, оскільки до свідоцтва про народження дитини в графі «батько» батьком був зазначений як « [PERSON] , громадянин України». У період з дати звернення до суду за захистом «псевдопорушеного права бути батьком дитини та брати участь у її вихованні та житті» (дата звернення - 23.12.2019 по 15.09.2021) продовжувалися судові процеси щодо вирішення спірного питання. Слід зазначити, що протягом усього часу, доки тривали судові процеси Відповідач так і не виявив бажання бути у реальному житті сина (він не намагався зустрітися чи поспілкуватися з ним, брати участь у його вихованні, не допомагав у утриманні дитини), Відповідач жодного разу не цікавився станом здоров`я сина, його потребами, зокрема, пов`язаними з придбанням одягу, взуття, продуктів харчування, ліків (вітамінів), книг, іграшок та інших необхідних речей для навчання та розвитку дитини його віку, забезпечення додаткового розвитку, оздоровлення , не цікавився інтересами сина у житті та його успіхами у школі. 15.09.2021року ухвалою Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду у справі № 754/18412/19 була частково задоволена касаційна скарга [PERSON] на ухвалу Київського апеляційного суду від 20.04.2021 року, скасовано постанову суду апеляційної інстанції та залишено без змін рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.01. 2021 року в частині позовних вимог про визнання батьківства, внесення змін про батька. При цьому рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.01.2021 року щодо позовних вимог щодо зміни прізвища дитини скасовано, у цій частині прийнято нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. Так, відповідно до рішення Деснянського районного суду м. Києва від 15.01. 2021 року у справі №754/18412/19, яке залишено без змін щодо рішення позовних вимог про визнання батьківства, внесення змін про батька та скасовано в частині позовних вимог щодо зміні прізвища дитини на підставі постанови Верховного суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 15.09.2021 року було вирішено: визнати [PERSON] , батьком дитини - [PERSON] . Однак, з дати визнання Відповідача батьком, він продовжує жити своїм життям і не намагається відновити свої стосунки із сином. Таким чином [PERSON] , визнавши своє батьківство за рішенням суду щодо [PERSON] , продовжує ухилятися від своїх батьківських обов`язків, визначених ст. 150 Сімейного кодексу України. З самого народження малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] та по дату звернення до суду, позивачка самостійно піклується про свого сина, займається його вихованням, розвитком та забезпечує всі потреби, необхідні для повноцінного життя та розвитку дитини. Хлопчик навчається у 2-А класі у школі І-ІІІ ступенів №292 гетьмана України Івана Мазепи Деснянського району міста Києва, що підтверджується Довідкою від 05.11.2021р. вих. №189. Також, він додатково тренується у клубі Громадської організації «Спортивний клуб «Дзюдо Майстеру», що підтверджується Довідкою від 11.10.2021 р. вих. №89 та бере активну участь у змаганнях, у яких навіть неодноразово отримував перемоги, що підтверджується отриманими винагородами. Щомісяця, позивачка оплачує відвідування гуртка зі східних єдиноборств членські внески у розмірі 650,00 гривень, а в період проведення змагань, що відбуваються з періодичністю 2-4 рази на місяць, вона ще сплачує додатково витрати за таку участь у межах 250-350,00 грн.У зв`язку із запровадженням карантинних обмежень на території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19, переходом на дистанційне навчання всіх шкіл у м. Києві та для забезпечення участі сина в онлайн уроках у рамках шкільного дистанційного навчання була змушена придбати ноутбук LENOVO Legion 5 серійний номер SPF2DSHXP та додаткові послуги з настроювання портативного комп`ютера для роботи з ним загальну суму 35 737,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком від 05.09.2020р. Також для забезпечення постійного зв`язку з дитиною позивачка придбала для нього мобільний телефон СМАРТФОН ОРРО A15s 4/64Gb загальною вартістю 4699,00 грн., що підтверджується фіскальним чеком під 28.03.2021 р. На сьогоднішній день позивачка працює в одному з магазинів ТОВ «СІЛЬПО ФУД» і продовжує самостійно нести витрати на утримання дитини. У той же час, Відповідач знає, що син потребує постійної батьківської уваги та допомоги і свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 23.11.2021 року відкрито провадження по справі та призначено розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання. Позивачка в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, просила у своїй письмовій заяві проводити розгляд справи без її участі та про задоволення позовних вимог. Відповідач в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав. З урахуванням зазначеного суд вважає за можливе розглянути справу без участі позивача та відповідача на підставі наявних у справі доказів. Суд, вивчивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, приходить до наступного висновку. В період часу з 2011 р. по 2014 р. сторони у справі перебували у фактичних шлюбних відносинах. Від цих стосунків у сторін [INFO] народився син [PERSON] . 15.01.2021 року рішенням Деснянського районного суду м. Києва визнано [PERSON] батьком дитини [PERSON] та зобов`язано Деснянський районний у місті Києві відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в місті Києві виключити запис про батька - « [PERSON] , громадянин України» та внести зміни в актовий запис № 3355 від 19.11.2013 року, виданий Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у місті Києві свідоцтво про народження [PERSON] , змінивши в графі «прізвище» - « [PERSON] », записавшив графі «батько» - «[PERSON] », [INFO] , громадянин республіки Сірія». Інші відомості залишено без змін. 20.04.2021 року постановою Київського апеляційного суду рішення Деснянського районного суду міста Києва від 15.01.2021 року скасовано та у задоволенні позову [PERSON] відмовлено. 15.09.2021 року постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду постанову Київського апеляційного суду від 20.04.2021 року скасовано, рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15.01.2021 року в частині вирішення позовних вимог про визнання батьківства, внесення змін про батька залишено без змін. Рішення Деснянського районного суду м.Києва від 15.01.2021 року в частині позовних вимог щодо зміни прізвища дитини скасовано у цій частині ухвалено нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог. На сьогоднішній день позивачка працює в одному з магазинів ТОВ «СІЛЬПО ФУД» і самостійно несе витрати на утримання дитини. Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи від 09.11.2021р. малолітній син [PERSON] проживає разом з матір`ю. Відповідно до вимог ч.1 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції проголошено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України. Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення одноразово, періодично або постійно. У п. 18 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 року № 3 роз`яснено, що відповідно до ст. 185 СК України до участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках йдеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Додаткові витрати на утримання дитини мають бути викликані особливими обставинами. У зв`язку із особливими обставинами (розвиток здібностей дитини, тяжка хвороба, каліцтво дитини, тощо) потрібні значні додаткові витрати, тому розмір додаткових витрат, що стягується, повинен визначатися залежно від дійсно понесених або передбачуваних витрат. До особливих обставин, з якими законодавець пов`язує стягнення додаткових витрат на дитину, відносяться ті обставини, що пов`язані з розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо. Як убачається з матеріалів справи, син сторін у справі навчається у 2-А класі у школі І-ІІІ ступенів №292 гетьмана України Івана Мазепи Деснянського району міста Києва, що підтверджується Довідкою від 05.11.2021р. вих. №189. Також, він додатково тренується у клубі Громадської організації «Спортивний клуб «Дзюдо Майстеру», що підтверджується Довідкою від 11.10.2021 р. вих. №89. Верховний Суд України у постанові від 13 вересня 2017 року дійшов висновку, що положення ст. 185 СК України стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається цією статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат, у тому числі у зв`язку з розвитком певних її здібностей. Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними в кожному конкретному випадку. Вирішуючи питання щодо розміру коштів, які підлягають стягненню на додаткові витрати, суди повинні враховувати, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний брати участь у цих витратах з огляду на матеріальне та сімейне становище сторін та інші інтереси й обставини, що мають істотне значення. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, вони можуть бути компенсовані лише частково. Ураховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одному з батьків у твердій грошовій сумі. Наявність таких додаткових витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про їх стягнення. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Аналізуючи зібрані по справі докази в світлі наведених правових норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивачки про стягнення з відповідача аліментів та додаткових витрат на їх спільну дитину. Що стосується витрат на правову допомогу, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи належать крім інших витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В матеріалах справи міститься договір про надання правової допомоги № 20/2021 від 12.11.2021 року, ордер серії АА №0012220, відповідно до якого [PERSON] доручає Микитишиній О.М. представляти інтереси в суді, додаток №1 до Договору про надання правової допомоги №20/2021 від 12.11.2021 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 5380. Відповідно до 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. Враховуючи викладене вище, з урахуванням відсутності в матеріалах справи письмового відзиву відповідача на позовну заяву, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved