Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

04.08.2021 позивач звернувся до суду з вищевказаною позовною заявою, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що позивачу рекомендовано нотаріусом судовому прядку успадкувати Ѕ частину житлового будинку по [ADDRESS] , яка залишилась після смерті матері та батька позивача та рідного брата позивача . Свій позов заявник мотивує тим, що утримання спадкового будинку саме нею, а отже і має бути нею успадкована. У зв`язку з тимчасовим відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя (повідомлення Вищої ради правосуддя від 12.05.2021), на підставі розпорядження керівника апарату Баришівського районного суду Київської області № 758 від 10.08.2021 проведено повторний автоматизований розподіл судових справ і дану справу розподілено судді Червонопиському В.С. Ухвалою суду від 18.05.2022 справу прийнято до провадження судді Червонописького В.С. та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Задоволено клопотання позивача про витребування у Баришівської районної державної нотаріальної контори копії спадкових справ [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . 23.05.2022 від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі. Також, 23.05.2022 від відповідачів надійшли заяви про визнання позовних вимог в повному обсязі. 01.06.2022 до суду надійшли копії спадкових справ, відкритих після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , [PERSON] , яка померла [INFO] , [PERSON] , який помер [INFO] . 06.06.2022 від Березанської міської ради надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі та розгляд справи без участі відповідача. Відповідачі в судове засідання не з`явились, причини неявки не повідомили, позовні вимоги визнали в повному обсязі. В матеріалах справи міститься заява позивача про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до свідоцтва про право власнсоті на житло від 23.05.1995, виданого дирекцією радгоспу «Ярешківський», житло за адресою [ADDRESS] , на праві спільної сумісної власнсоті [PERSON] , [PERSON] , та членам їх сім`ї (дітям): [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с 36). Позивач [PERSON] також є рідною дочкою [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13.08.1969 (а.с. 7). Позивач не вказана як співвласник вищевказаної квартири, оскільки свідоцтво про право власності видано раніше дня народження позивача. Після укладення шлюбу [PERSON] взяла прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджеється свідоцтвом про укладення шлюбу серія [NUMBER] від 30.10.1993 (а.с. 10). [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 18.06.2007 (а.с. 29). Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №141/2012. Після смерті спадкодавця з заявами про прийняття спадщини звернулись його сини: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 30.07.2008 (а.с. 30). Після смерті [PERSON] була заведена спадкова справа №142/2012. В матеріалах спадкової справи міститься заповіт померлої, яким вона все своє майно заповіла у рівних частинах своїм дітям. Після смерті [PERSON] свідоцтво про право на спадщину було видано сину померлої [PERSON] . Інші діти спадкодавця відмовились від спадщини. [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] від 13.02.2018 (а.с. 32). Після смерті [PERSON] заведена спадкова справа №247/2018. З заявою про прийняття спадщини звернулась 26.06.2018 [PERSON] . Інші спадкоємці за законом відмовились від прийняття спадщини. Так, свідоцтво про право власнсоті за законом отримала [PERSON] на три земельні дялянки. 24.07.2021 [PERSON] звернулась до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на Ѕ частку житлового будинку з відповідною часткою господарських будівель та споруд, що знаходиться у [ADDRESS] . 24.07.2021 за вих. № 786/02-31 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом оскільки відповідно до Свідоцтва про право власнсоті на житло, виланого 23.05.1995 дирекцією радгоспу «Ярешківський» частка співвласників в спадковому майні не визначена, що унеможливлює вчинення нотаріальної дії. Як встановлено матеріалами справи, позивач у шестимісячний строк звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого брата [PERSON] , фактично спадщину прийняла, однак свідоцтво про спадщину на спадкове майно, а саме на Ѕ\~частку житлового\~будинку з\~відповідною часткою\~господарських будівель\~та споруд, не отримала, в свідоцтві про право власнсоті не було визначено часток співвласників. У відповідності до статті 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини, відповідно до статті 1218 ЦК України, входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1223 Цивільного кодексу України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Частиною 1 ст. 1268 Цивільного кодексу України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або неприйняття її. Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 5 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права можуть виникати з рішення суду лише у випадках, встановлених актами цивільного законодавства. ЦК України передбачає можливість виникнення права власності на підставі рішення суду у випадках, прямо передбачених ст. ст. 335, 376, 392 цього Кодексу. Статтею 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У відповідності до ч. 1 ст. 1270 Цивільного кодексу України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до положення ч.1 ст. 1297 Цивільного кодексу України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Судом встановлено, що заповідального розпорядження щодо свого майна на випадок смерті померлий [PERSON] не вчиняв, спадкоємцями його майна за законом є брати та сестра покійного: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Так, [PERSON] вважається такою, що прийняла спадщину після смерті брата [PERSON] , оскільки у шестимісячний термін після смерті спадкодавця звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, за якою було заведено спадкову справу № 247/2018. Згідно з ч. 1 ст. 1226 Цивільного кодексу України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Відповідно до ч. 5 ст.1 268 Цивільного кодексу України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Встановлено, що на даний час позивачка [PERSON] бажає оформити своє право власності на Ѕ частину житлового будинку за адресою [ADDRESS] , за законом, однак, не може цього зробити, через невизначеність розміру частки померлого у спірній квартирі. Відповідно до п. 224 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України нотаріус може видати свідоцтво про право на спадщину за законом чи за заповітом після смерті одного з учасників спільної сумісної власності лише після виділення (визначення) частки померлого у спільному майні. Таким чином, у разі смерті одного з учасників права спільної сумісної власності, передусім необхідно визначити частку померлого у спільному майні, яка і буде об`єктом спадкування. Відповідно до ч. 1 ст. 368 Цивільного кодексу України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Поряд з цим відповідно до ст. 370 Цивільного кодексу України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Згідно із положеннями ст. 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено між ними або законом. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється. В пункті 17 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 р. №5, зазначено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається, зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. За таких обставин, враховуючи, що будь-якої домовленості між співвласниками щодо розміру їх часток не було, співвласники спірного житлового будинку [PERSON] ,\~ [PERSON] та\~ [PERSON] померли, враховуючи презумпцію рівності часток, суд вважає, що частка кожного співвласника у спільній сумісній власності на спірну квартиру є рівною і становить по 1/2 частці. Відтак, з урахуванням визнання позову відповідачами та того, що іншим чином, окрім звернення до суду, позивачу захистити своє набуте в порядку спадкування право власності на невизначену частку померлого співвласника не можливо, а також з метою забезпечення належної реалізації права власності співвласника у спільному сумісному майні, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Outcome: approved