Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

У червні 2017 року позивач звернувся до суду із вказаним позовом до відповідачів, в якому просить стягнути з останніх на свою користь заборгованість за житлово-комунальні послуги в розмірі 7 050, 61 грн, інфляційну складову боргу в розмірі 754, 85 грн, 3 % річних у розмірі 153, 35 грн та судові витрати у розмірі 1 600, 00 грн. В обґрунтування позову зазначено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані та проживають у кімнаті [ADDRESS] . Утримання та експлуатацію вказаного гуртожитку здійснює Державне підприємство «Наш дім» (далі - ДП «Наш дім»). Згідно довідки про склад сім?ї №588 від 05.05.2017 року, виданої ДП «Наш дім» власником особистого рахунку є [PERSON] . З 01.01.2016 року відповідачі не сплачують нараховані житлово-комунальні послуги, внаслідок чого станом на 31.05.2017 року у відповідачів перед позивачем утворилась заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 7 050, 61 грн, що стало підставою для звернення до суду із вказаним позовом. Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 14.07.2017 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Запропоновано відповідачам подати письмові заперечення проти позову або пояснення та посилання на докази, якими вони обґрунтовуються (а.с. 49, т. 1). 08.02.2018 року протокольною ухвалою суду витребувано у ДП «Наш дім» докази (а.с. 88-89, т. 1). 22.05.2018 року на виконання протокольної ухвали суду від 08.02.2018 року від представника ДП «Наш дім» надійшло клопотання про долучення письмових доказів (а.с. 98-111, т. 1). 25.07.2018 року на адресу суду надійшло клопотання представника ДП «Наш дім» про долучення письмових доказів (а.с. 120, 125, т. 1). 26.11.2018 року надішов відзив відповідача 2, у якому останній просить відмовити у задоволенні позовних вимог щодо стягнення заборгованості у розмірі 6 612, 61 грн з викладених у ньому підстав. Зокрема, у відзиві зазначено, що заявлені позивачем вимоги про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, а саме за споживання електроенергії в розмірі 2 631, 75 грн, за споживання газу в розмірі 1 469, 34 грн, за холодне водопостачання в розмірі 2 426, 20 грн та за водовідведення в розмірі 85, 32 грн є недоведеними та такими, що не знайшли свого підтвердження у матеріалах справи, оскільки позивач не надав суду жодних належних доказів на підтвердження розрахунку заборгованості (а.с. 131-151, т. 1). 04.01.2019 року надійшла відповідь на відзив відповідача 2, у якому, зокрема, зазначається, що обов`язком споживача є оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Так, відповідачем 2 у відзиві лише зазначається, що він не згоден із розрахунком заборгованості, але він не надає суду будь-яких договорів, які б були укладені між ним чи відповідачем 1 з постачальниками електоричної енергії, природного газу, послуг централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення. Разом з тим, саме позивачем укладені відповідні договори, а отже відповідачі зобов`язані здійснювати оплату житлово-комунальних послуг, виходячи із нарахувань позивача (а.с. 164-171, т. 1). Ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2021 року позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 247-248, т.1). Постановою Київського апеляційного суду від 02.02.2022 року ухвалу Печерського районного суду міста Києва від 05.05.2021 року скасовано та справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції (а.с. 35-41, т. 2). У судове засідання сторони не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не повідомили. Від представника позивача надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, вимоги позовної заяви підтримав в повному обсязі та просив задовольнити. Згідно п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив розглядати справу в судовому засіданні за відсутності учасників справи, з урахуванням обставин, зазначених відзиві на позовну заяву та письмових поясненнях сторін. Дослідивши матеріали справи, встановивши фактичні обставини справи та характер спірних правовідносин, об`єктивно оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. За ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч. 1 ст. 4 ЦПК України). Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України). За ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] зареєстровані у кімнаті [ADDRESS] (а.с. 47, 48, т.1). Утримання та експлуатацію гуртожитку за адресою: [ADDRESS] , здійснює ДП«Наш дім» (а.с. 9, т.1). Згідно довідки про склад сім`ї №588 від 05.05.2017 року, виданої ДП «Наш дім» власником особового рахунку на житлову площу за адресою: [ADDRESS] , є [PERSON] , у якій прописані [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.41, т. 1). Згідно довідки про нарахування і сплату по особовому рахунку № [NUMBER] а за адресою: [ADDRESS] , заборгованість [PERSON] станом на 21.06.2017 року становить 10 615, 69 грн, з яких: за 2016 рік - 4 863, 48 грн, за 2017 рік 2 187, 03 грн (а.с.13, т. 1). Відповідно до взаєморозрахунку із споживачами послуг за період із 31.01.2016 року по 31.05.2017 року борг [PERSON] за квартплату або плату за утримання будинку становить 315, 52 грн (а.с. 102, т. 1). Відповідно до взаєморозрахунку із споживачами послуг за період із 31.01.2016 року по 31.05.2017 року борг [PERSON] за електроенергію становить 2 631, 75 грн (а.с. 103, т. 1). Відповідно до взаєморозрахунку із споживачами послуг за період із 31.01.2016 року по 31.05.2017 року борг [PERSON] за газопостачання становить 1 469, 34 грн (а.с. 104, т. 1). Відповідно до взаєморозрахунку із споживачами послуг за період із 31.01.2016 року по 31.05.2017 року борг [PERSON] за холодне водопостачання становить 2 426, 20 грн (а.с. 105, т. 1). Відповідно до взаєморозрахунку із споживачами послуг за період із 31.01.2016 року по 31.05.2017 року борг [PERSON] за водовідведення становить 85, 32 грн (а.с. 106, т. 1). Відповідно до взаєморозрахунку із споживачами послуг за період із 31.01.2016 року по 31.05.2017 року борг [PERSON] за опалення становить 128, 51 грн (а.с. 107 , т. 1). Згідно ст. 61 ЖК України користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення в будинках державного і громадського житлового фонду укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Статтею 66 ЖК України визначено, що плата за користування житлом (квартирна плата) обчислюється виходячи із загальної площі квартири (одноквартирного будинку). Норма загальної площі встановлюється у розмірі 21 квадратного метра на одну особу. Розмір плати за користування житлом (квартирної плати) встановлюється Кабінетом Міністрів України. В одинарному розмірі оплачується загальна площа, що має належати наймачеві та членам його сім`ї за встановленими нормами, а також зайва площа, якщо розміри її на всю сім`ю не перевищують половини норми загальної площі, яку належить мати одній особі. Плата за користування рештою зайвої загальної площі береться в підвищеному розмірі, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Статтею 68 ЖК України визначено, що наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Квартирна плата та плата за комунальні послуги в будинках державного і громадського житлового фонду вносяться щомісяця в строки, встановлені Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків і гуртожитків, затверджених Постановою КМУ від 08.10.1992 року № 572, визначено, що власник та наймач (орендар) квартири, житлового приміщення у гуртожитку зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтями 11, 509 Цивільного кодексу України, передбачено, що договір є підставою для виникнення цивільних прав і обов`язків (зобов`язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору. Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено обов`язковість договору для виконання сторонами. Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що у [PERSON] та [PERSON] існує заборгованість перед ДП «Наш дім» із сплати житлово-комунальних послуг за період із 01.01.2016 року по 31.05.2017 року. Наявність заборгованості підтверджується також показами відповідача 2, який у своєму відзиві частково визнає позовні вимоги позивача щодо стягнення заборгованості з квартплати у розмірі 315, 52 грн та опалення у розмірі 128, 51 грн. Відповідачем 2 не спростується факт не сплати ним житлово-комунальних послуг, а лише зазначається про завищеність тарифів на оплату послуг. Так, відповідачем 2 зазначається, що розрахунки надані позивачем не відповідають дійсності, а саме позивач не надав належних доказів, на підставі яких суд може встановити суму заборгованості відповідачів. Разом з тим, відповідачем 2 не надано суду будь-яких належних доказів на підтвердження хибності наданих позивачем розрахунків заборгованості щодо сплати житлово-комунальних послуг за період із 01.01.2016 року по 31.05.2017 року, його покази ґрунтуються лише на припущеннях. Так, суд не бере до уваги посилання відповідача 2 на хибність розрахунків заборгоованості зі сплати житлово-комунальних послуг за період із 01.01.2016 року по 31.05.2017 року, оскільки відповідачем 2 не надано суду будь-яких належних доказів які б спростовували надані суду розрахунку заборгованості. Таким чином, стороною позивача доведено обставини, на які посилається у позовній заяві, а відповідачами вони не спростовані. Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Окрім того, з огляду на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань на них поширюється дія частини другої ст. 625 Цивільного кодексу України як спеціальний вид цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 3 % річних розраховуються з урахуванням простроченої суми, визначеної у відповідній валюті, помноженої на кількість днів прострочення, які вираховуються з дня, наступного за днем, передбаченим у договорі для його виконання до дня ухвалення рішення, помноженого на 3, поділеного на 100 та поділеного на 365 (днів у році). Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. Для визначення індексу інфляції за будь-який період необхідно помісячні індекси, які складають відповідний період, перемножити між собою з урахуванням відповідних оплат. Згідно з розрахунком, наданим позивачем з відповідачів на користь позивача слід стягнути 754, 85 грн інфляційних втрат та 153, 35 грн як 3% річних. Враховуючи викладене, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідачів заборгованості за житлово-комунальні послуги в розмірі 7 050, 61 грн, інфляційні витрати в розмірі 754, 85 грн, 3 % річних у розмірі 153, 35 грн, є обґрунтованими, доведеними, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню. Розподіл судових витрат між сторонами, регулюється ст. 141 ЦПК України. Зокрема: судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 600, 00 грн.

Outcome: approved