Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] про визнання недійсним договору відступлення права вимоги №2-06/ФК-19 від 26.06.2019 року за Договором про надання споживчого кредиту №11124889000 від 05.03.2007р., укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» та [PERSON] , визнання недійсним договору відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 р. Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» та [PERSON] , який 10 липня 2019 року було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим номером 925. В обґрунтування позову зазначив, що 05.03.2007р. між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладений договір кредиту № 11124889000, відповідно до умов якого Банк зобов`язується надати Позивачу, а Позивач зобов`язується прийняти, належним чином використовуючи і повернути Банку кредит (грошові кошти) у формі невідновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі 112 000,00 швейцарських франків 00 сантимів та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором. 05.03.2007р. між Банком та [PERSON] укладений договір поруки № 11124889000/П згідно пункту 1.1 якого Поручитель зобов`язується перед Кредитором відповідати за невиконання Позивачем усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору №11124889000 від 05.03.2007р., в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. На забезпечення виконання кредитного договору, 11.05.2011р. між Банком та [PERSON] , укладено договір поруки №246544, відповідно до якого Третя особа 2 зобов`язується перед АКІБ «Укрсиббанк» відповідати за виконання Позивачем усіх його зобов`язань перед АКІБ «Укрсиббанк», що виникли за Договором кредиту №11124889000 від 05.03.2007р. 18.10.2016 р. Івано-Франківським міським судом Івано-Франківської області у справі №344/14408/15-ц винесено рішення яким позовні вимоги Банку до Позивача, третьої особи 1, третьої особи 2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено у повному обсязі, стягнуто солідарно з Позивача, Третьої особи 1, Третьої особи 2 на користь Банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11124889000 від 05 березня 2007 року станом на 27 серпня 2015 року на загальну суму 63 716 швейцарських франків 13 сантимів та 23 753\~ гривні 68 копійок, що складається зі строкової заборгованості по кредиту у сумі 58\~310 швейцарських франків 72 сантимів, поточної заборгованості по процентам у сумі 501 швейцарських франків 62 сантимів, простроченої заборгованості по процентам у сумі 4\~903 швейцарських франків 79 сантимів, пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 23 753 гривні 68 копійок. 26.06.2019р. між Банком та Відповідачем 1 укладено Договір факторингу №26/06/7/2019, відповідно до Розділу 1 цього Договору, Банк зобов`язується передати у власність Відповідачу 1, Відповідач 1 прийняти права вимоги та в їх оплату надати грошові кошти в розпорядження банка за плату та на умовах Договору. Обсяг прав вимоги станом на дату укладення цього договору визначається первинними договорами та договорами забезпечення. На день підписання договору загальна заборгованість за договором кредиту становить: основна сума боргу 58 310,72 швейцарських франків; проценти - 29 686,59 швейцарських франків. На виконання зазначеного договору сторонами було підписано акт приймання-передачі прав вимоги від 26.06.2019р. та Акт приймання-передачі документації за яким Банком передано Відповідачу 1: копію договору про надання споживчого кредиту №11124889000 від 05.03.2007 р. з усіма додатками та додатковими угодами, копію договору поруки №11124889000/11 від 05.03.2007р. з усіма\~ додатками та додатковими угодами, копію договору поруки № 246544 від 05.03.2007 р. з усіма додатками та додатковими угодами, копію договору іпотеки від 06.03.2007 р. з усіма додатками та додатковими угодами. У той же самий день, 26.06.2019 р. між Відповідачем 1 та [PERSON] укладено договір факторингу №26-06/7/2019. У той же самий день, 26.06.2019 р. між Відповідачем 1 та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги №2-06/ФК-19, відповідно до якого Відповідач 1 передає, а Відповідач 2 приймає право вимоги за договором про надання споживчого кредиту №11124889000 від 05.03.2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , кредитором за яким є Відповідач 1 на підставі договору факторингу №26/06/7/2019 від 26.06.2019р. у розмірі 87 997.31 швейцарських франків 31 сантим. Відповідно до п.1.2 Договору, відступлення права вимоги за договором, вказаним в п.1.1 Договору, розповсюджується в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, а саме: повернення заборгованості за кредитним договором у розмірі 87 997 швейцарських франків 31 сантим. Одночасно з відступленням прав вимоги до Відповідача 1 переходять усі права АКІБ «УкрСиббанк» за усіма Договорами забезпечення, які не були посвідчені нотаріально.\~ Відповідно до п. 1.3 Договору відступлення прав вимоги за Кредитними договорами здійснюється на умовах оплати Відповідачем 1 АКІБ «УкрСиббанк» вартості відступлених прав вимоги у порядку, визначеному розділом 2 Договору. П.2.1, 2.2 Договору права вимоги за договорами, вказаними в п.1.1 цього Договору, вважаються переданими з моменту сплати Відповідачем 1 АКІБ «УкрСиббанк» 227 000 (двісті двадцять сім тисяч) гривень 00 коп. Зазначена ціна Договору була сплачена Відповідачем 2 двома платіжними дорученнями від 26.06.2019р. на суму 149 000, 00 гри. та від 27.06.2019 р. на суму 78000 гри. 26.06.2019р. відповідно до умов договору між Відповідачем 1 та Банком підписано Акт приймання-передачі всієї документації. Відповідно до п.2.6 Договору, протягом 10 днів після дати підписання сторонами Договору Відповідач 1 зобов`язаний направити Позивачу письмове повідомлення про відступлення права вимоги за договором, вказаним в п.1.1 Договору, або іншим способом здійснити відповідне повідомлення. Однак Відповідачем 1 не було направлене жодного повідомлення Позивачу про відступлення права вимоги за договором. 10 липня 2019 року між Відповідачем 1 та Відповідачем 2 було укладено договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Івано- Франківського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим номером 925. Відповідно до умов договору у зв`язку з укладенням між Цедентом (Відповідачем 1) та Цесіонарієм (Відповідачем 2) Договору відступлення права вимоги №26-06-ОЗ/ФК-19 від 26 червня 2019 року (надалі - «Договір факторингу»), Цедент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 (надалі - «Іпотечний договір»), укладеним між AT «Укрсиббанк» та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до Цедента на підставі Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 26.06.2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №861, відповідно до якого було передано в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та розміщений на ній об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ). Площа земельної ділянки складає 0,0762 га, кадастровий номер 2610100000210030133, яка є виділеною в натурі, межі якої\~ визначено на місцевості. Ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва становить 77%. Після закінчення будівництва і здачі в експлуатацію об`єкту незавершеного будівництва він продовжує бути Предметом іпотеки за цим договором. Земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва належить Іпотекодавцеві на підставі Державною акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №891258, виданого 12.09.2006 року Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого 14.02.2007 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації». Позивач вважає, що Договір відступлення права вимоги №2-06/ФК-19 від 26.06.2019 року та договір відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 06.03.2007 року [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 від 10.07.2019 року є недійсними, оскільки з укладанням низки договорів в один день про відступлення права вимоги за основним кредитним договором, що первісно укладений між банком та відповідачем 1, фактично відбулася зміна кредитодавця банку, який є фінансовою\~ установою, що має право на здійснення операцій з наданням фінансових послуг, на фізичну особу [PERSON] , який не є фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і не може надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу. Позивачем зазначається, що у зв`язку з недійсністю договору факторингу відступлення права вимоги №2-06/ФК-19 від 26.06.2019р. недійсним буде перехід прав від Відповідача 1 до Відповідача 2 за усіма Договорами забезпечення, які не були посвідчені нотаріально та за договором відступлення права вимоги за договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 від 10.07.2019 р., який було посвідчено приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим номером 925. 31.03.2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, який обґрунтовує тим, що 05.03.2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» далі - Банк) та [PERSON] було укладено договір кредиту №11124889000, відповідно до умов котрого Банк надав [PERSON] кредитні кошти в розмірі 112000,00 шв.фр. З метою забезпечення належним чином умов Кредитного договору, Банком із [PERSON] було укладено договір поруки № 1124889000/П від 05.03.2007 року. Також, з метою належного виконання умов Кредитного договору, Банком із [PERSON] було укладено договір Поруки №246544 від 11.05.2011 року. У зв`язку з невиконанням належним чином умов Кредитного договору, рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 жовтня 2016 року по справі №344/14408/2015 за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] про стягнення заборгованості позов Банку задоволено у повному обсязі. Вирішено стягнути солідарно з [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту №11124889000 від 05 березня 2007 року станом на 27 серпня 2015 року на загальну суму 63 716 швейцарських франків 13 сантимів та 23753 гривні 68 копійок. 26.06.2019 року між АТ «УКРСИББАНК» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» укладено договір факторингу №26/06/7/2019. За умовами зазначеного договору АТ «УКРСИББАНК» передав у власність ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» право вимоги за кредитним договором №11124889000 від 05.03.2007 року, що укладений між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , а також за всіма договорами забезпечення. Також, 26.06.2019 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» та [PERSON] укладено договір відступлення права вимоги №26-06/ФК-19. За умовами зазначеного договору ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «УКРФІНСТАНДАРТ» передав йому у власність право вимоги за кредитним договором №11124889000 від 05.03.2007 року, що укладений між АТ «УКРСИББАНК» та [PERSON] , а також за всіма договорами забезпечення. Зазначає, що у своїй позовній заяві Позивач вказує, що зазначений вище Договір відступлення права вимоги є недійсним, оскільки фактично відбулась заміна кредитодавця-банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу який не є фінансовою установою у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» і не може надавати фінансові послуги, у тому числі у формі факторингу. Вказані доводи щодо природи Договору відступлення права вимоги є необґрунтованими, та такими що не відповідають дійсності. Як вбачається з пункту 1.1 договору № 26-06/ФК-19, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» (далі - Цедент) та [PERSON] (далі - Цесіонарій) на умовах, визначених цим договором, цедент передає, а цесіонарій приймає права вимоги за кредитним договором № 11124889000 (з усіма додатковими угодами та додатками до нього п.1.2), укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , кредитором за яким є цедент на підставі договору факторингу № 26/06/7/2019 від 26 червня 2019 року, у розмірі 87997,31 швейцарських франків. Згідно з п.1.2 договору, відступлення права вимоги за договором, вказаним в п.1.1. цього договору, розповсюджуються в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, а саме: повернення заборгованості за Кредитним договором в розмірі 87997,31 швейцарських франків. Пунктом 2.1. договору визначено, що права вимоги за договором, вказаним в п.1.1. цього договору, вважаються переданими з моменту сплати цесіонарієм цеденту суми, визначеної в п.2.2. цього договору. Пунктом 2.2. договору передбачено, що вартість права вимоги, що відступається, становить 227000 грн., без ПДВ. З викладеного вбачається, що за спірним договором передбачено передачу права вимоги до боржника [PERSON] (та за усіма договорами забезпечення) від ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» до фізичної особи [PERSON] за умови оплати цесіонарієм суми в розмірі 227 000 грн., яка є в декілька разів меншою від суми заборгованості боржника [PERSON] , право грошової вимоги на яку передається [PERSON] . Таким чином з умов договору вбачається, що новий кредитор не отримує жодної плати, пов`язаної із наданням будь-яких послуг за договором, та не здійснює фінансування на користь первісного кредитора під вказане відступлення. Отже, у правовідносинах зазначених сторін відсутні елементи договору факторингу, оскільки відсутній факт фінансування фінансовою установою фізичної особи (клієнта) під відступлення права грошової вимоги, а навпаки, договором передбаченого набуття права вимоги фізичною особою на підставі компенсації частини отриманого від права вимоги. Окрім того, відповідачем [PERSON] зазначається, що\~ позивач не є стороною оспорюваного ним правочину, єдиною підставою для його вимоги щодо визнання такого договору недійсним в судовому порядку є доведення факту порушення його прав і законних інтересів даним договором. Зважаючи на те, що відповідно до ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора виключно в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав згідно зі ст. 518 ЦК України боржник має право висувати проти вимог нового кредитора ті самі заперечення, що і до вимог первісного кредитора. Крім того, згідно ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, а тому оскаржуваний договір жодним чином не може впливати на обсяг прав, свобод та інтересів боржника у зобов`язанні. За таких умов останній не володіє правом на оскарження такого договору, а заявлений позов не підлягає задоволенню. Просить в позові відмовити та відшкодувати витрати на правову допомогу. Ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 07 квітня 2022 року\~ провадження у справі за позовом [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ», [PERSON] , треті особи [PERSON] , [PERSON] в частині визнання недійсним договору відступлення права вимоги № 26-06/ФК-19 від 26.06.2019 року\~ закрито. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала та просила його задовольнити. Від представника відповідача ТОВ «Фінансова компанія «УКРФІНСТАНДАРТ» надійшла заява про визнання повозу в порядку ст.206 ЦПК України. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову. Треті особи [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не зявилися. Статтею 4 ЦПК України\~передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Згідно\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши та оцінивши надані докази, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 05 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір кредиту № 11124889000, відповідно до умов якого банк зобов`язується надати позичальнику, а позичальник зобов`язується прийняти, належним чином використовувати і повернути банку кредит (грошові кошти) у формі невідновлювальної кредитної лінії в іноземній валюті в сумі 112 000 швейцарських франків 00 сантимів та сплатити проценти, комісії в порядку і на умовах, визначених цим договором; надання кредиту (грошових коштів) здійснюється у наступний термін: з 05 березня 2007 року по 04 березня 2028 року. 05 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 11124889000/П, згідно п 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору від 05 березня 2007 року № 11124889000, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. 06 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір іпотеки, згідно якого іпотекодавець з метою викладених нижче зобов`язань передає в іпотеку Іпотекодержателю нерухоме майно, далі «Предмет іпотеки»: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та розміщеній на ній об`єкт незавершеного будівництва житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки знаходиться за адресою: [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ), площа земельної ділянки складає 0,0760 га, кадастровий номер 2610100000210030133, яка є виділеною в натурі, межі якої визначені на місцевості. Ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва становить 77 %. Після закінчення будівництва і здачі в експлуатацію об`єкту незавершеного будівництва він продовжує бути предметом іпотеки за цим договором. За домовленістю сторін, вартість предмету іпотеки складає 707\~808 грн., а саме: земельної ділянки 108\~742 грн., а об`єкту незавершеного будівництва 599\~066 грн. Іпотекодавець свідчить, що вказаний предмет іпотеки до цього часу не є предметом іпотеки за іншими зобов`язаннями, є вільним від боргів, не переданий в оренду, жодним способом не відчужений, в спорі та під арештом не перебуває. Іпотекодавець також свідчить, що, стосовно предмета іпотеки не була оформлена довіреність іншій особі щодо володіння з правом відчуження на предмет іпотеки є власністю її та чоловіка [PERSON] , так як набутий ними за спільні кошти, нажиті під час перебування в шлюбі, який зареєстрований 19.05.1990 року відділом ЗАГСУ м.Івано-Франківська та передається в іпотеку на підставі згоди чоловіка, яка викладена в заяві, підпис на якій засвідчено 06.03.2007 року приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Біланюк С.М. по реєстру №782. Земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва належать іпотекодавцеві на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯД №891258, виданого 12.09.2006 року Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №13561829, виданого 14.02.2007 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації». Іпотекодавець заявляє, що немає жодних договірних змін строків позовної давності щодо правочинів на підставі яких іпотекодавець отримав право власності на предмет іпотеки.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ П.1.3 Договору іпотеки передбачено, що іпотекою за цим Договором забезпечуються вимоги іпотеко держателя, які випливають з Договору кредиту №11124889000 від 05.03.2007 року, згідно з яким: іпотекодержатель видає боржнику кредит за Кредитним договором в сумі 112\~000 швейцарських франків 00 сантимів, що на день укладання Кредитного договору складало 461\~440 грн.\~ 00 копійок, а іпотекодавець зобов`язується його використати за цільовим призначенням та згідно зі встановленим строком користування, своєчасно сплачувати плату за користування кредитом (відсотки в розмірі 9,99% річних) та своєчасно повернути кредит іпотекодавцю. Строк користування кредитом за Кредитним договором встановлено згідно з графіком погашення, що є додатком до зазначеного кредитного договору, але в жодному випадку кредит підлягає поверненню не пізніше 04.03.2028 року, якщо інший строк повернення кредиту не встановлено у відповідності до зазначеного кредитного договору. У випадку невиконання Боржником положень Кредитного договору Іпотекодержатель має право отримувати задоволення своїх вимог за рахунок Предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами в повному обсязі вимог, включаючи основну суму боргу, відсотки з користування кредитом, відшкодування збитків, завданих про- строчкою виконання, включаючи пеню та інші штрафні санкції, а також видатки, по зверненню стягнення на предмет іпотеки та його реалізацію (п.1.4 Договору іпотеки).\~\~\~ Відповідно до розділу 2 п.2.1.1 Договору іпотеки у разі невиконання Боржником зобов`язання за договором, зазначеним в п.1.3 цього договору задовольнити за рахунок предмета іпотеки свої вимоги у порядку зазначеному в розділі 5 цього договору, у повному обсязі, включаючи основну суму боргу, відсотки за користування кредитом, відшкодування збитків, завданих відстрочкою (розстрочкою) виконання, або прострочення виконання, неустойку, необхідні витрати на отримання Предмета іпотеки, та його реалізацію.\~ Як вбачається з п.2.1.8 Договору іпотеки від 06.03.2007 року Іпотекодержатель має право передати права кредитора за цим договором третім особам.\~\~\~\~\~\~ 11 травня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до Договору\~ кредиту № 11124889000 від 05 березня 2007 року ( надання згоди позичальника на погашення кредиту третьою особою). 11 травня 2011 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір поруки № 246544, відповідно до п. 1.1 якого поручитель зобов`язується перед кредитором відповідати за невиконання [PERSON] усіх його зобов`язань, що виникли з кредитного договору від 05 березня 2007 року № 11124889000, в повному обсязі як існуючих в теперішній час, так і тих, що можуть виникнути в майбутньому. Рішенням Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області\~ від 18 жовтня 2016 року у справі № 344/14408/15-ц стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за договором про надання споживчого кредиту від 05 березня 2007 року № 11124889000 станом на 27 серпня 2015 року на загальну суму 63 716 швейцарських франків 13 сантимів та 23 753,68 грн, що складається зі строкової заборгованості по кредиту у сумі 58 310 швейцарських франків 72 сантимів, поточної заборгованості по процентам у сумі 501 швейцарського франка 62 сантимів, простроченої заборгованості по процентам у сумі 4 903 швейцарських франків 79 сантимів, пені за несвоєчасну сплату процентів у сумі 23 753,68 грн (а. с. 27-33 том 1). 26 червня 2019 року між АТ «УкрСиббанк» та ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» укладено договір факторингу № 26/06/7/2019, відповідно до якого ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» набуло право нового кредитора за кредитним договором від 05 березня 2007 року № 11124889000. Відповідно до акта приймання-передачі прав вимоги від 26 червня 2019 року АТ «УкрСиббанк» передав ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» договір кредиту від 05 березня 2007 року № 11124889000, договір поруки № 11124889000/П від 05 березня 2007 року, договір поруки від 11 травня 2011 року № 246544, договір іпотеки Б/Н (реєстровий номер 224) від 06 березня 2007 року. 26 червня 2019 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та [PERSON] укладено договір відступлення прав вимоги № 26-06/ФК-19. Згідно з умовами вказаного договору ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» передає, а [PERSON] приймає право вимоги за договором про надання споживчого кредиту № 11124889000 від 05.03.2007 року, укладений між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , кредитором за яким є ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» на підставі договору факторингу від 26 червня 2019 року № 26/06/7/2019, в розмірі 87 997,31 швейцарських франків, з яких\~ 58 310,72 швейцарських франків основної суми боргу та 29 686,99 швейцарських франків процентів. Одночасно з відступленням прав вимоги до Цесіонарія переходять усі права Цедента за усіма договорами забезпечення,які не були посвідчені нотаріально. Згідно п. 2.1, 2.2 договору права вимоги за договорами вважаються переданими з моменту сплати суми в розмірі 227 000 грн без ПДВ. 26 червня 2019 року [PERSON] перерахував ТОВ «ФК «Укрфінстандарт»\~\~ 149 000 грн., а 27 червня 2019 року - 78 000 грн за договором відступлення прав вимоги, що підтверджується копіями платіжних доручень. 10 липня 2019 року між ТОВ «ФК «Укрфінстандарт» та [PERSON] було укладено договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224. Даний договір було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим номером 925. Відповідно до умов договору у зв`язку з укладенням між Цедентом та Цесіонарієм\~ Договору відступлення права вимоги №26-06-03/ФК-19 від 26 червня 2019 року (надалі - «Договір факторингу»), Цедент передає, а Цесіонарій приймає права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 року [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224 (надалі - «Іпотечний договір»), укладеним між AT «Укрсиббанк» та [PERSON] , право вимоги за яким перейшло до Цедента на підставі Договору відступлення прав вимоги за договором іпотеки, посвідченим 26.06.2019 року [PERSON] , приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу за реєстровим №861, відповідно до якого було передано в іпотеку нерухоме майно: земельну ділянку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] для будівництва та обслуговування житлового будинку та господарських будівель та споруд та розміщений на ній об`єкт незавершеного будівництва - житловий будинок, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Предмет іпотеки знаходиться за адресою:\~ [ADDRESS] (колишня [ADDRESS] ). Площа земельної ділянки складає 0,0760 га, кадастровий номер 2610100000210030133, яка є виділеною в натурі, межі якої\~ визначено на місцевості. Ступінь готовності об`єкту незавершеного будівництва становить 77%. Після закінчення будівництва і здачі в експлуатацію об`єкту незавершеного будівництва він продовжує бути Предметом іпотеки за цим договором. Земельна ділянка та об`єкт незавершеного будівництва належить Іпотекодавцеві на підставі Державною акту на право власності на земельну ділянку серії ЯД №891258, виданого 12.09.2006 року Виконавчим комітетом Івано-Франківської міської ради та Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно виданого 14.02.2007 року ОКП «Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації». Відступлення прав вимоги за Іпотечним договором, здійснюється в повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення права вимоги, включаючи: всі права іпотекодержателя, що передбачені умовами Іпотечного договору.; право звернення стягнення на предмет іпотеки у відповідності до Іпотечного договору. Постановою Верховного Суду від 26 січня 2022 року рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 16 вересня 2020 року, додаткове рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 29 січня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 14 червня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 26 червня 2019 року№ 26-06/ФК-19, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] . Відповідно до пункту 1 частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Відступлення права вимоги за суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Відступлення права вимоги відбувається шляхом укладення договору між первісним кредитором та новим кредитором. Заміна особи в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. За змістом статей 512 ЦК України, статті 8 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції, чинній на день укладення договорів факторингу), у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником. У разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення чи ліквідації, спадкування тощо) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (частина перша статті 514 ЦК України). Положення частини першої статті 1083 ЦК України регулюють питання наступного відступлення права грошової вимоги після укладення договору факторингу. Так, наступне відступлення фактором права грошової вимоги третій особі не допускається, якщо інше не встановлено договором факторингу (частина перша статті 1083 ЦК України). Визначення факторингу міститься у статті 49 Закону України від 07 грудня 2000 року № 2121-III «Про банки і банківську діяльність», у якій зазначено, що факторинг - це придбання права вимоги на виконання зобов`язань у грошовій формі за поставлені товари чи надані послуги, приймаючи на себе ризик виконання таких вимог і прийом платежів. У статті 1077 ЦК України зазначено, що, за договором факторингу одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов`язання клієнта перед фактором. Зобов`язання фактора за договором факторингу може передбачати надання клієнтові послуг, пов`язаних із грошовою вимогою, право якої він відступає. Пунктом 1 розпорядження Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг від 06 лютого 2014 року № 352 «Про віднесення операцій з фінансовими активами до фінансових послуг та внесення змін до розпорядження Державної комісії з регулювання ринків фінансових послуг України від 03 квітня 2009 року № 231» до фінансової послуги факторингу віднесено сукупність таких операцій з фінансовими активами (крім цінних паперів та похідних цінних паперів): фінансування клієнтів - суб`єктів господарювання, які уклали договір, з якого випливає право грошової вимоги; набуття відступленого права грошової вимоги, у тому числі права вимоги, яке виникне в майбутньому, до боржників за договором, на якому базується таке відступлення; отримання плати за користування грошовими коштами, наданими у розпорядження клієнта, у тому числі шляхом дисконтування суми боргу, розподілу відсотків, винагороди, якщо інший спосіб оплати не передбачено договором, на якому базується відступлення. З статей 1077 та 1079 ЦК України та частини п`ятої статті 5 Закону України «Про банки і банківську діяльність» вбачається, що договір факторингу зачіпає інтереси трьох сторін: клієнта, яким може бути фізична чи юридична особа, яка є суб`єктом підприємницької діяльності, фактора, яким може бути банк або інша фінансова установа, яка відповідно до закону має право здійснювати факторингові операції, та боржника, тобто набувача послуг чи товарів за первинним договором. Фінансова установа - це юридична особа, яка згідно із законом надає одну або декілька фінансових послуг і внесена до відповідного реєстру в установленому законом порядку (пункт 1 частини 1 статті 1 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Згідно з пунктом 5 частини першої статті 1 того ж Закону фінансова послуга - це операції з фінансовими активами, що здійснюються в інтересах третіх осіб за власний рахунок чи за рахунок цих осіб, а у випадках, передбачених законодавством, - і за рахунок залучених від інших осіб фінансових активів, з метою отримання прибутку або збереження реальної вартості фінансових активів. Факторинг належить до фінансових послуг (пункт 11 частини 1 статті 4 Закону). Правочин щодо заміни кредитора у зобов`язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов`язання, право вимоги за яким передається новому кредитору (стаття 513 Цивільного кодексу України). Оскільки факторинг є фінансовою послугою вимоги до такого договору визначені у статті 6 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг». Вказана норма передбачає правило за яким фінансові послуги відповідно до положень цього Закону надаються суб`єктами господарювання. Юридична особа, яка має намір надавати фінансові послуги, зобов`язана звернутися до відповідного органу, який здійснює державне регулювання ринків фінансових послуг, протягом тридцяти календарних днів з дати державної реєстрації для включення її до державного реєстру фінансових установ. У разі якщо відповідно до закону надання певних фінансових послуг потребує ліцензування, фінансова установа має право на здійснення таких послуг лише після отримання відповідних ліцензій (частини 1 та 2 статті 7 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг»). Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що оскільки договорами факторингу допускається наступне відступлення права грошової вимоги, то воно повинно здійснюватися відповідно до положень цієї глави, яка регулює відносини з факторингу (частина другої статті 1083 ЦК України). Іншими словами наступне відступлення права грошової вимоги має здійснюватися шляхом укладення саме договору факторингу з відповідним суб`єктним складом його сторін (стаття 1079 ЦК України), а не шляхом укладення договору про відступлення права вимоги з фізичною особою. Вказаний висновок викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), підстав для відступу від якого Велика Палата Верховного Суду не вбачала згідно постанови від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20). Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 березня 2021 року у справі\~ № 906/1174/18 вважала за необхідне відступити від означеного загального висновку, сформульованого у постанові від 31 жовтня 2018 року у справі № 465/646/11 (провадження № 14-222цс18), лише конкретизувавши цей висновок так, що відступлення права вимоги за кредитним і забезпечувальним договорами є можливим не тільки на користь фінансових установ за обставин, коли попередній кредитор (банк) був позбавлений банківської ліцензії та перебував у процедурі ліквідації. Таким чином, у судовій практиці релевантною залишається позиція, що якщо попередній кредитор (банк) не перебуває у процедурі ліквідації, фізична особа не може бути стороною договору про переуступку права вимоги за кредитним договором. Здійснюючи розмежування договору цесії від договору факторингу потрібно враховувати, що під час цесії може бути відступлено право як грошової, так і не грошової (роботи, товари, послуги) вимоги, Цивільний кодекс передбачає лише перелік зобов`язань, у яких заміна кредитора не допускається (стаття 512 ЦК України). Предметом договору факторингу може бути тільки право грошової вимоги (як тієї, строк платежу за якою настав, так і майбутньої грошової вимоги (стаття 1078 ЦК України). Метою укладення договору відступлення права вимоги є безпосередньо передання такого права. Метою договору факторингу є отримання клієнтом (первісним кредитором) фінансування (коштів) за рахунок відступлення права вимоги до боржника. У разі цесії право вимоги може бути передано як за плату, так і безоплатно. За договором факторингу відступлення права вимоги може відбуватися виключно за плату. Ціна договору факторингу визначається розміром винагороди фактора за надання клієнтові відповідної послуги. Розмір винагороди фактора може встановлюватися по-різному, наприклад, у твердій сумі; у формі відсотків від вартості вимоги, що відступається; у вигляді різниці між номінальною вартістю вимоги, зазначеної у договорі, та її ринковою (дійсною) вартістю. Якщо право вимоги відступається «за номінальною вартістю» без стягнення фактором додаткової плати, то в цьому випадку відносин факторингу немає, а відносини сторін регулюються загальними положеннями про купівлю-продаж з урахуванням норм стосовно заміни кредитора у зобов`язанні (частина третя статті 656 ЦК України). Відповідно до частини першої статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Згідно з частиною першою статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладання) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначити у судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин. Суд вважає, що оспорюваний договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 р. Біланюк С.М., приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224, укладений 10 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим номером 925, незважаючи на його назву, за своєю правовою природою є договором факторингу з огляду на те, що з укладенням договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця - банку, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, і який надавав позичальнику у цій справі фінансові послуги. Крім того, про те, що оспорюваний договір по своїй суті є договором факторингу, свідчить і те, що розмір вимог, які відступаються є більшим, ніж сума, яку новий кредитор сплатив за відступлення такої вимоги. Оскільки Постановою Верховного Суду від 26 січня 2022 року визнано недійсним договір відступлення права вимоги від 26 червня 2019 року№ 26-06/ФК-19, укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінстандарт» та [PERSON] , недійсним є і перехід прав за усіма Договорами забезпечення, оспорюваний у справі договір по своїй суті є договором факторингу, фізична особа - [PERSON] не може бути новим кредитором у спірних правовідносинах, адже для зобов`язань, які виникли на підставі кредитного договору, характерним є спеціальний суб`єкт, а саме, кредитор - банк або інша фінансова установа, проте [PERSON] не відноситься до фінансових установ у розумінні Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», які можуть надавати фінансові послуги, у тому числі і у формі факторингу. З укладенням оспорюваних договорів про відступлення права вимоги, відбулася заміна кредитодавця, який є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на фізичну особу, яка не може надавати фінансові послуги відповідно оспорювані у цій справі договори суперечать положенням статті 1079 ЦК України. Враховуючи те, що вказані правочини суперечить вимогам ЦК України, оскільки фізична особа не може бути кредитором у зобов`язанні, права кредитора за яким відступили, договори про відступлення права за кредитним договором та договором іпотеки, такі правочини є недійсними з моменту укладення. Вищенаведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 20 січня 2021 року у справі № 344/19009/18-ц (провадження № 61-10448св20) та у постанові від 06 серпня 2021 року у справі № 639/6370/18 (провадження № 61-2747св20) та правовою позицією, висловленою Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 10 листопада 2020 року у справі № 638/22396/14-ц (провадження № 14-16цс20). За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити та визнати недійсним договір відступлення права вимоги за Договором іпотеки, посвідченим 06 березня 2007 р. [PERSON] , приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу за реєстровим номером 224, укладений 10 липня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрфінстандарт» та [PERSON] , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Андрейків І.В. за реєстровим номером 925. Суд не приймає до уваги посилання відповідача [PERSON] про те, що\~ позивач не є стороною оспорюваного ним правочину, та на не доведеність факту порушення його прав і законних інтересів даним договором, оскільки Предмет іпотеки є власністю позивача та [PERSON] , так як набутий ними за спільні кошти, під час перебування в шлюбі, та був переданий в іпотеку на підставі його письмової згоди. Відповідно до ч.1. ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: approved