Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із вказаним позовом. В обґрунтування своїх позовних вимог посилалась на те, що [INFO] померла [PERSON] . При житті [PERSON] 29 січня 1997 року складено заповіт, який посвідчено секретарем виконкому Озернянської сільської ради Мороз М.В. за реєстровим №3, згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б не складалося і взагалі все те, що їй належатиме на день смерті і на що вона за законом матиме право, заповіла позивачці [PERSON] . На підставі рішення Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 03 березня 2022 року по справі 452/4660/21, позивачці визначено додатковий строк для подання нотаріусу заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася внаслідок смерті [PERSON] , тривалістю три місяці з дня набрання рішенням законної сили. Позивачка [PERSON] звернулась до Самбірської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини. Проте, у видачі свідоцтва на спадщину їй відмовлено, оскільки в документах, що посвідчують право на земельну частку пай особи зазначено [PERSON] , а спадщина відкрилася після смерті [PERSON] . [PERSON] 12 травня 1997 року Самбірською РДА на підставі розпорядження був виданий сертифікат серії ЛВ № 046447. Згідно цього сертифікату їй належало право на земельну частку пай, що перебуває у колективній власності Акціонерного кооперативу «Озернянський» розміром 3,25 га. Проте, у сертифікаті допущена помилка в написанні по батькові особи, замість « [PERSON] », вказано « [PERSON] ». З метою виправлення помилки у сертифікаті, позивачка зверталась із заявою до Самбірської районної державної адміністрації, проте їй відмовлено та рекомендовано звернутись до суду. У процесі підготовки документів, оригінал сертифікату нею втрачено, про що зроблено оголошення в газету. Із врахуванням наведеного та поданих документів, просила суд визнати за нею в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , право на земельну частку (пай) розміром 3,25 га в умовних кадастрових гектарах без контурного визначення зовнішніх меж на місцевості, яка розташована на території Лукавської сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) ЛВ №046447, виданого [PERSON] . У підготовче засідання позивачка [PERSON] не з`явилась, подала заяву, в якій позов підтримала, просила задовільнити, а справу розглянути і вирішити у її відсутності. Представник відповідача Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області у підготовче засідання не з`явився, подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без присутності представника та не заперечував щодо задоволення позовних вимог. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно зі\~ ст.\~200\~ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому статтею 206 цього Кодексу. Відповідно до ст. 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Із витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про смерть від 06 червня 2018 року за №00020295983 відомо, що [PERSON] померла [INFO] в с.\~Залужани Самбірського\~району Львівської\~області (а.с. 6). Як вбачається із заповіту, посвідченого секретарем виконкому Озернянської сільської Ради народних депутатів 29.01.1997 року, [PERSON] на випадок своєї смерті зробила розпорядження, згідно якого, все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом вона матиме право, а також належний їй земельний і майновий пай, заповіла [PERSON] , позивачці у справі (а.с. 8). Із повідомлення, виданого Самбірською державною нотаріальною конторою від 13.04.2022 року відомо, що причиною відмови позивачці у видачі Свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] на земельну частку (пай), що належав спадкодавцю на підставі сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №046447, є той факт, що у поданих документах, що посвідчують право власності на дане майно власник зазначений як [PERSON] , а померла [PERSON] (а.с. 9). Згідно витягу з книги сертифікатів по Лукавській сільській раді відомо, що [PERSON] належав сертифікат на земельну частку пай розміром 3,25 в умовних кадастрових гектарах (Акціонерний кооператив «Озернянський») на підставі розпорядження голови Самбірської районної державної адміністрації від 07 травня 1997 року за №311. Вказаний сертифікат зареєстровано в книзі сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Лукавській сільській раді 15 травня 1997 року за №449 (а.с. 16). Із довідки Новокалинівської міської ради Самбірського району Львівської області № 68 від 13.04.2022 року відомо, що [PERSON] належало право на земельну частку (пай) розміром 3,25 ум. кад. га. без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості) згідно сертифікату ЛВ № 046447, де вона помилково вказана як [PERSON] , замість правильного [PERSON] (а.с. 12). Згідно оголошення, надрукованого в газеті «Голос Самбірщини» від 15.04.2022 року відомо, що загублений сертифікат серії ЛВ № 046447 на право на земельну частку (пай) 3,25 га, в с. Залужани Самбірського району Львівської області, виданий 12.05.1997 року [PERSON] , слід вважати недійсним (а.с. 13-14). Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2007 року відомо, що в разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно п.5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 12.10.1995 року №801 якою затверджено форми сертифіката на право на земельну частку (пай) і зразок Книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), п. 5 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 05.08.1995 року, видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Отже, сертифікат на право на середню земельну частку може бути видано лише громадянину, який має право на земельну частку (пай). Так як особа, яка мала право на отримання сертифікату на право на земельну частку (пай) померла, то в даний час видати сертифікат іншій особі, навіть і спадкоємцю на ім`я померлого, є неможливо. Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), серед іншого, є рішення суду про визнання права на земельну частку (пай). Відповідно до ст. 152 ЗК України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання права. Необхідність визнання прав на землю виникає тоді, коли в інших осіб виникають сумніви щодо наявності у особи певного суб`єктивного земельного права, суб`єктивне право заперечується чи створюється неможливість реалізації позивачем свого права власності на земельну ділянку чи права користування нею через наявність таких сумнівів чи відсутність або втрату належних правовстановлюючих документів на таку земельну ділянку. Відповідно до ст.ст. 15,16 Цивільного Кодексу України, кожна особа має право на судовий захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права. Ураховуючи наведене, даний позов є обґрунтованим і право позивачки на спадкове майно підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) розміром 3,25 ум.кад.га, на території Лукавської сільської ради Самбірського району Львівської області, згідно сертифікату на земельну частку (пай) серія ЛВ №046447, в порядку спадкування за заповітом майна [PERSON] . Незважаючи на те, що сертифікат на право на земельну частку (пай) [PERSON] є втрачений, це право майнового характеру не припинилось внаслідок її смерті і входить до складу її спадщини, право на яку позивачка має за заповітом.

Outcome: approved