Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У березні 2022 року позивач звернулася до суду з позовом, в якому зазначає, що відповідач є її батьком. Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 серпня 2019 року шлюб між її батьками був розірваний. Вона проживає разом із матір`ю, є студенткою 1-го курсу факультету адвокатури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого, денної форми навчання. Навчається на контрактній основі. Вартість навчання становить 119700 грн. До досягнення нею повноліття батько сплачував аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини свого заробітку. У зв`язку з навчанням вона потребує матеріальної допомоги, яку батько має можливість надавати. За цих підстав позивач просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подання позову і до закінчення навчання, але не більш ніж до досягнення нею двадцяти трьох років. Також позивач просить допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць. Ухвалою Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 25 квітня 2022 року у справі було відкрите спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи без її участі, в якій позовні вимоги підтримала. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час і місце розгляду справи, відзив на позов не надав, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність від нього не надходило, у зв`язку з чим судом проведено заочний розгляд справи, яка вирішується на підставі наявних даних та доказів. Суд, з`ясувавши всі обставини по справі та перевіривши їх доказами, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню за наступних підстав: Судом установлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . З матеріалів справи вбачається, що на підставі рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 28 вересня 2009 року з відповідача на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття стягували аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку. Згідно з довідкою від 13.01.2022 року [PERSON] є студенткою 1 курсу першого (бакалаврського) рівня вищої освіти факультету адвокатури Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого. Термін навчання з 01.09.2021 по 30.06.2025 року. Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані їх утримувати до досягнення двадцятитрьохрічного віку при умові, що вони мають можливість надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітню дочку, сина в твердій грошовій сумі або в частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 дійсного Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного із батьків суд приймає до уваги можливість надання утримання другим із батьків, дружиною, чоловіком і повнолітніми дочкою, сином. Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Суд вважає доведеним, що у зв`язку з навчанням позивач потребує матеріальної допомоги, яку відповідач як батько має можливість їй надавати, оскільки до досягнення повноліття ним сплачувалися аліменти на утримання дочки в розмірі 1/4 частини його заробітку. Як зазначено в позові, відповідач працює в ПАТ «Інтерпайп Нижньодніпровський трубопрокатний завод», ніякими тяжкими захворюваннями не страждає, інших стягнень не має. Доказів неможливості надавати матеріальну допомогу позивачу у зв`язку з її навчанням відповідач не надав. Отже, приймаючи до уваги матеріальний стан сторін, всі інші обставини, передбачені статтею 182 Сімейного кодексу України, суд приходить до висновку, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на утримання дочки [PERSON] , необхідно визначити в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 25 березня 2022 року до закінчення нею навчання, але не більш як до досягнення двадцятитрьохрічного віку. В той же час суд вважає такою, що не підлягає задоволенню вимогу про стягнення з відповідача аліментів у розмірі, не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, оскільки мінімальний розмір аліментів встановлений законом лише для осіб, які не досягти повноліття, в той час як у цій справі заявлені позовні вимоги про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Таким чином, позов необхідно задовольнити частково. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, згідно зі статтею 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, судовий збір слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial