Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з названим позовом (а.с.23-25) та просить постановити рішення, яким позбавити батьківських прав відповідача [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Дмитрівка Болградського району Одеської області відносно сина [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивач мотивує тим,\~що вона перебувала в зареєстрованому 05.08.2008 року шлюбі з відповідачем [PERSON] , та проживали однією сім`єю до 2012 року. Від цього шлюбу мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.05.2019 року стягнуто з\~ [PERSON] на користь\~ [PERSON] аліменти на\~утримання сина [PERSON] , [INFO] в \~розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину\~ відповідного\~ віку, -\~ щомісячно,\~\~починаючи з дня звернення позивача до суду - з 31.03.2019 року і\~ до\~ досягнення\~ дитиною\~ повноліття,\~ тобто до [INFO] . В серпні 2019 року позивач отримала виконавчий лист по справі про стягнення аліментів з [PERSON] та пред`явила його до виконання, однак відповідач аліменти не сплачує та добровільно матеріальну допомогу на виховання дитини не надає. Крім того відповідач не бере участь у вихованні сина, навчанні, та розвитку, не відвідує сина, не цікавиться про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток. Не виявляє бажання виконувати батьківські обов`язки, покладені на нього законом, тобто самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків та свідомо нехтує ними. Вихованням та утриманням сина займається виключно вона, позивач по справі. А тому позивач з цих підстав просила позбавити відповідача батьківських прав відносно сина [PERSON] . Ухвалою від 23.06.2022 року було відкрито провадження по справі та призначено підготовчий розгляд на 01.07.2022 року о 09:00 годині (а.с.26), про що повідомлено сторонам (а.с.27).\~ В підготовче засідання, призначене на 01.07.2022 року: - позивач не прибула, про час та місце проведення підготовчого розгляду повідомлялась відповідно до вимог чинного законодавства, на адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі (а.с.33); - відповідач [PERSON] , до суду не прибув, на адресу суду надіслав заяву, посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Унгуряну В.А. від 01.07.2022 року, зареєстрована в реєстрі за №1647, якою позовні вимоги визнав у повному обсязі (а.с.32). - представник третьої особи Городненської територіальної громади Болградського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування, на адресу суду надіслав заяву про відсутність заперечень щодо позовних вимог та розгляд справи без участі представника (а.с.29), та надіслав висновок щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав (а.с.31). Згідно ст.200 ч.3 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Беручи до уваги, що відповідач визнає позовні вимоги і визнання позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні підготовчого судового засідання. Розглянувши подані сторонами документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог за наступних підстав. В силу п.\~ 2 ч.1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, яка передбачає\~ підстави позбавлення батьківських прав, зазначено, що\~ мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Позбавлення батьківських прав це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Судом достовірно встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 серпня 2008 року, який згодом рішенням Болградського районного суду Одеської області від 01.03.2013 року (справа №497/146/13-ц) - розірвано (а.с.8). В період шлюбу у сторін [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] (а.с.7), виданим на підставі актового запису № 23 від 05 серпня 2008 року, місце державної реєстрації: Дмитрівська сільська рада Болградського району Одеської області. Рішенням Болградського районного суду Одеської області від 28.05.2019 року стягнуто з [PERSON] , [INFO] , уродженця с.Дмитрівка Болградського району Одеської області (що зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] ),\~на користь\~ [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ),\~ аліменти на\~утримання сина [PERSON] , [INFO] в \~розмірі 1/4 (однієї чверті) заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 % (п`ятдесяти відсотків) встановленого Законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину\~ відповідного\~ віку, -\~ щомісячно,\~\~починаючи з дня звернення позивача до суду - з 31.03.2019 року і\~ до\~ досягнення\~ дитиною\~ повноліття,\~ тобто, - до [INFO] (а.с.11-14). Ухвалою Болградського районного суду Одеської області від 05.08.2019 року виправлено описку в вищезазначеному рішення Болградського районного суду від 28.05.2019 року у цивільній справі №497/498/19 (провадження №2/497/447/19), а саме дату, до якої потрібно стягувати аліменти - як "23.07.2026 року" (а.с.15). 30 червня 2022 року Городненська територіальна громада Болградського району Одеської області в особі Органу опіки та піклування надала рішення комісії з питань захисту прав дитини Городненської сільської ради № 4 від 29.06.2022 року та висновок про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно сина [PERSON] (а.с.30, 31). Крім того відповідачем [PERSON] направлено до суду заяву про визнання позовних вимог та про позбавлення його батьківських прав відносно сина [PERSON] , посвідчену приватним нотаріусом Чернівецького районного нотаріального округу Чернівецької області Унгуряну В.А., зареєстровану в реєстрі за № 1647 від 01.07.2022 року (а.с.32). Отже, своїми діями, відповідач свідомо порушує свої зобов`язання закріплені в статті 51 Конституції України, а саме: батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. Аналогічне твердження закріплене і в ст. 180 Сімейного Кодексу України. В принципі № 6 Декларації прав дитини, проголошеної Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1959 року записано: «Дитина, якщо це можливо, повинна зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків, і звичайно, в атмосфері любові та матеріального забезпечення». В ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, що діє на Україні з 27 вересня 1991 року вказано: «Держави-учасники зобов`язуються забезпечити дитині такий захист та опіку, які необхідні їй для її злагоди, приймаючи до уваги права та обов`язки її батьків, опікунів та інших осіб, котрі відповідають за неї по закону і з цією метою приймають всі відповідні законодавчі та адміністративні заходи». Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» від 26 квітня 2001 року №2402 зазначено, що кожна дитина має право на рівень життя достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 11 цього ж Закону вказано, що сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно статті 12 вищеназваного Закону вказано, що виховання в сім`ї є першоосновою розвитку дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 15 цього ж Закону встановлено, що дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею. При розгляді даної цивільної справи достовірно було встановленою що відповідач [PERSON] свідомо не виконує своїх обов`язків по вихованню неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ,\~ не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його\~ подальшій долі, не цікавиться його успіхами, станом здоров`я, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема:\~ не забезпечує необхідним харчуванням, медичним доглядом, лікуванням дитини, що негативно впливає на його фізичний розвиток як складову виховання, взагалі не спілкується з дитиною, не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним належної і якісної освіти, тобто своєю бездіяльністю створює умови, які шкодять дитині. Статтею 164 Сімейного Кодексу України встановлено підстави позбавлення батьківських прав, а саме п.2 ч.1 ухиляння від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Необхідно зазначити, що ухилення від виконання юридичного обов`язку,\~ виконання батьківських обов`язків по вихованню дитини це завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій, що в судовому засіданні було судом достовірно встановлено виходячи з поведінки відповідача, не дивлячись на те, що перешкод у спілкуванні з дитиною йому ні хто не чинив і не чинить. \~ \~ \~ Виходячи з вищевикладеного, приймаючи до уваги позицію відповідача, який надав свою згоду на позбавлення батьківських прав, діючи в інтересах дитини, суд вважає можливим задовольнити позов і позбавити [PERSON] , [INFO] \~батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Суд роз`яснює відповідачу, що відповідно до ст.168 СК України «Мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав». Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Згідно положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, в силу названих процесуальних вимог закону, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати: 992,40 гривень.

Outcome: approved