Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Представник позивача ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» - Ситник О.А., 19.01.2022 року звернулася до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з відповідача суму виплаченого страхового відшкодування у розмірі 17\~660 грн. 90 коп., судові витрати покласти на відповідача. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що 15.01.2019 року у м. Львові, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Мерседес», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] та автомобілем марки «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Відповідно до постанови Залізничного районного суду м. Львова [PERSON] було визнано винним у настанні дорожньо-транспортної пригоди. У результаті дорожньо-транспортної пригоди було пошкоджено застрахований ПАТ «Концерн Галнафтогаз» у ПрАТ «Страхова компанія «Універсальна», згідно з умовами договору страхування № 3014/215/010956 від 09.11.2018 року, транспортний засіб «Лексус», державний номерний знак [NUMBER] . Також зазначає, що власник пошкодженого автомобіля звернувся до позивача із заявою про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту. Згідно з умовами договору, на підставі розрахунку суми страхового відшкодування, рахунку СТО, звіту експерта, та інших зібраних по справі документів було розраховано та виплачено страхове відшкодування у розмірі 117\~660 грн. 90 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 165307 від 20.03.2019 року. Таким чином позивач виконав свої зобов`язання перед страхувальником згідно умов Договору. Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою, яка відшкодувалася страховою компанією відповідача становить 17\~660 грн. 90 коп., відтак за наведеного, просить позов задовольнити. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. У вказаний строк відповідач не надав суду відзив на позовну заяву, відповідно до вимог\~ст. 178 ЦПК України. У матеріалах справи відсутні клопотання сторін про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України\~у разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані у справі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд дійшов наступного висновку. Відповідно до положень ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Зі змісту\~ст.\~76-80\~ЦПК України\~доказами є\~будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Докази повинні відповідати ознакам належності, допустимості, достовірності, а їх сукупність достатності. Статтями 12, 81\~ЦПК України визначено,\~що цивільне\~судочинство здійснюється\~на засадах\~змагальності сторін,\~кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~передбачених цим\~Кодексом.\~Докази подаються\~сторонами та\~іншими учасниками\~справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно зі\~ст.\~89\~ЦПК України\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Судом встановлено, що 09.11.2018 року між ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» та ПАТ «Концерн\~Галнафтогаз»укладено договір добровільного страхування наземного транспорту № 3014/215/010956, згідно якого позивач зобов`язався у разі настання страхового випадку сплатити страхове відшкодування у межах страхової суми у порядку та на умовах, передбачених договором (а.с. 6-16). Об`єктом (предметом) страхування за договором є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням автомобілем «Lexus LX570», державний номерний знак [NUMBER] , тобто зазначений договір є договором майнового страхування. Згідно умов договору страхування страховим випадком є, зокрема, пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Також встановлено,\~що 15.01.2019\~року о 14 год. 00 хв. [PERSON] у місті Львові на вулиці Городоцька, 278 керуючи автомобілем марки «Mercedes» реєстраційний номер [NUMBER] , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, щоб постійно контролювати транспортний засіб, не дотримався дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення із автомобілем марки «Lexus» [NUMBER] , завдавши транспортним засобам технічні пошкодження. Постановою Залізничного районного суду м. Львова від 14.02.2019 року [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, і накладено на нього стягнення у виді штрафу у розмірі 340 грн. Згідно ч. 4\~ст. 82 ЦПК України\~обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. За умовами п. 1.2 договору добровільного страхування варіант розрахунку суми страхового відшкодування, є варіант 2 (розрахунок страхового відшкодування здійснюється на підставі калькуляції СТО запропонованої страховиком) (п. 10.1.2). Судом встановлено, що згідно Протоколу № 316/19 огляду транспортного засобу від 17.01.2019 року було оглянуто автомобіль «Lexus LX570», номерний знак [NUMBER] та виявлено та описано пошкодження, тип ремонтної операції (а.с. 29-30). Згідно рахунку-фактури ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» № ДМ00000568 від 21.01.2019 року матеріальні збитки на ремонт автомобіля «Lexus LX570», номерний знак [NUMBER] становлять\~117\~660\~грн.\~90\~коп. Згідно п. 9.1 договору добровільного страхування виплата страхового відшкодування проводиться тільки після встановлення факту настання страхового випадку, документального підтвердження цього факту компетентними органами і визначення розміру збитків, підтвердженого відповідними документами. Окрім цього, згідно п. 8.1 договору добровільного страхування основними документами, які підтверджують факт настання страхового випадку та розмір збитків є зокрема документи, складені ремонтним підприємством та погоджені Страховиком, які містять відомості стосовно вартості відновлювального ремонту, акти виконаних робіт (наряди-замовлення, накладні) та фіскальні чеки або інші фінансові документи (у випадку оплати Страхувальником вартості відновлювального ремонту, погодженого Страховиком), звіт (дослідження) судового експерта або оцінювача з інформацією щодо визначення дійсної вартості ТЗ, визначення матеріального збитку без врахування втрати товарної вартості, визначення залишкової вартості ТЗ (у разі повного конструктивного або фізичного зруйнування ТЗ) (п. 8.1.2.1, 8.1.2.2, 8.1.2.3). На підставі заяви від 27.02.2019 року а.с. 20) та страхового акту № 47411/1 (на суму 117\~660 грн. 90 коп. (а.с. 38), було визначено страхову виплату страхувальнику. Платіжним дорученням № 165307 від 20.03.2019 року стверджується, що ПАТ «Страхова\~компанія «Універсальна»здійснило виплату (страхове відшкодування по автомобілю «Lexus LX570», номерний знак [NUMBER] ), шляхом перерахування 117\~660 грн. 90 коп. на рахунок ПАТ «Концерн Галнафтогаз». Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] була застрахована у ПрАТ «АСК «ІНГО Україна» на підставі полісу АМ/6014690, страхова компанія надала страховий захист своєму страхувальнику відповідачу та здійснила страхову виплату у межах ліміту на користь позивача у розмірі 100000,00 грн. Окрім цього, суд вважає за необхідне зазначити, що позивач, покликаючись на ст. 27 Закону України «Про страхування» і ст. 993 ЦК України, просить стягнути з відповідача у порядку регресу виплачену суму страхового відшкодування. Однак, відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Таким чином, суд вважає, що у даному випадку має місце не регрес, як зазначає позивач, а суброгація. Так, до страховика, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, яка одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Сума страхового відшкодування підлягає стягненню з особи, відповідальної за завдані збитки, відповідно до правил ст. 993 ЦК України. У випадку суброгації відбувається лише заміна осіб у вже наявному зобов`язанні (заміна активного суб`єкта) зі збереженням самого зобов`язання. У такому разі страхувальник передає свої права страховикові на підставі договору і сприяє реалізації останнім прийнятих суброгаційних прав. У випадку регресу одне зобов`язання замінює собою інше, але переходу прав від одного кредитора до іншого не відбувається. При цьому регрес регулюється загальними нормами цивільного права (зокрема, ст. 1191 ЦК), а також ст. 38 Закону № 1961-IV, а для суброгації відповідно до ст. 993 ЦК і ст. 27 Закону України «Про страхування» встановлено особливий правовий режим. Різниця між завданою шкодою відповідачем і шкодою яка відшкодувалася страховою компанією відповідача становить 17\~660 грн. 90 коп. = (117660,90 (розмір завданої шкоди) 100000,00 грн. (сума відшкодування ПрАТ «АСК «ІНГО Україна»). Таким чином, з моменту виплати страхового відшкодування потерпілому у позивача виникло право зворотної вимоги щодо відшкодування шкоди в межах фактичних затрат ПАТ «Страхова компанія «Універсальна», що складають 17\~660\~грн.\~90\~коп. За наведених обставин і з представлених документів судом встановлено, що позовна вимога позивача про стягнення витрат по сплаті страхового відшкодування є доведеною. \~ \~ \~ \~Враховуючи наведене, суд вважає, що позов є підставним, заявлені позовні вимоги ПАТ «Страхова\~компанія «Універсальна»підтверджуються матеріалами справи, відтак підлягають задоволенню у повному обсязі. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави 2\~270 грн. судового збору. На підставі наведеного та

Outcome: approved