Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до ФГ «Войтенко І.А.» про визнання договору оренди землі недійсним, в якому вказала, що є власником земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,7791 га, кадастровий номер 0523785000:02:002:0438, що знаходяться на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області. 04 квітня 2017 року позивач отримала витяг з Державного земельного кадастру про земельну ділянку та 16 травня 2017 року Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна з яких [PERSON] стало відомо, що існує договір оренди землі від 04 вересня 2012 року, укладений нібито між позивачем та ФГ «Войтенко І.А.», відповідно до якого відповідач має право на користування належної позивачу земельною ділянкою строком на 25 років, тобто до 2037 року, відповідно до вказаної інформаційної довідки проведено державну реєстрацію договору оренди землі у відділі з питань державної реєстрації Теплицької районної державної адміністрації Вінницької області 23 січня 2017 року за №18779658, у зв`язку з тим договору оренди [PERSON] з ФГ «Войтенко І.А.» не підписувала, тому просить визнати його недійсним. 07.09.2021 року позивачем [PERSON] , подано заяву про зміну предмета позову, а саме: усунення перешкод у користуванні та розпорядженні земельною ділянкою, яку судом прийнято та установлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення ухвали для надання відзиву з урахуванням заяви позивача від 07.09.2021 про зміну предмета позову. Представник позивача [PERSON] , адвокат Притула В.Л. подав до суду заяву про розгляд справи у відсутність позивач та його представника, змінені позовні вимоги підтримую в повному обзязі, у разі неявка відповідача не заперечують щодо винесення заочного рішення по справі. Представник відповідача ФГ «Войтенко І.А.», в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку, причин неявки суд не повідомив, відзив на заяву про зміну предмету позову не надав. Заяви про розгляд справи за відсутності представника відповідача не надходило, тому суд ухвалив винести по даній справі заочне рішення, і позивач проти цього не заперечує. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог - відділ з питань державної реєстрації Гайсинської районної державної адміністрації Вінницької області надійшло клопотання з проханням проводити розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих доказів, суд прийшов до висновку про наявність підстав для задоволення позову. Судом встановлено, що на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯМ № 639304, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 2,7791 га, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Теплицького району та має цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Згідно з Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно а Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстр Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 16 травня 2017 року, земельна ділянка площею 2,7791 га, кадастровий номер 0523785000:02:002:0438, яка розташована на території Петрашівської сільської ради Теплицького району Вінницької області, що належать [PERSON] , строком на 25 років передана в оренду ФГ «Войтенко І.А.». Рішення про державну реєстрацію прийнято державним реєстратором реєстраційної служби Теплицького районного державної адміністрації Вінницької області, Грабовим М.А. 31 січня 2017 року за №33635665, на підставі договору оренди землі від 04 вересня 2016 року. Подаючи позовну заяву, позивач стверджувала, що оспорюваний договорів оренди землі вона не підписувала, підпис у ньому вчинено іншою особою. Відповідно до висновку експертів № СЕ-19/102-21/18348-ПЧ від 15 лютого 2022 року, підпис від імені [PERSON] в графі «Орендодавець» в договорі оренди землі від 04 вересня 2012 року на земельну ділянку площею 2,7791 га, кадастровий номер 0523785000:02:002:0438, укладеного між [PERSON] та фермерським Господарством «Войтенко І.А.» в особі [PERSON] , який зареєстрований відділом Держкомзему у Теплицькому районі 28.12.2012 року за №052370004009387, виконано не [PERSON] , а іншою особою. За змістом статті 11 ЦК України - цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України - правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Частиною третьою\~статті 203 ЦК України - передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої\~статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Стаття 207 ЦК України - встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України\~і відповідно до\~статті 6 цього Кодексу, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою\~статті 14 Закону України «Про оренду землі»\~(тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за\~статтею 18 цього Закону\~договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Частиною першою\~статті 15 Закону України «Про оренду землі»\~- визначено істотні умови договору оренди землі, відсутність хоча б однієї з них, а також порушення вимог статей\~4-6,\~11,\~17,\~19\~цього\~Закону\~є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону (частина друга цієї ж статті). У разі ж якщо сторони не досягли згоди щодо встановлення істотних умов договору, такий договір є неукладеним, тобто таким, що не відбувся, а наведені в ньому умови не є такими, що регулюють спірні відносини. Згідно правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду України від 18.12.2013 у справі № 6-127цс13, вільне волевиявлення учасника правочину, передбачене ст. 203 ЦК України, є важливим чинником, без якого неможливо укладення договору оренди земельної ділянки. Своє волевиявлення на укладення договору учасник правочину виявляє в момент досягнення згоди з усіх істотних умов, складання та скріплення підписом письмового документа. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судому у постанові від 11.06.2018 у справі № 151/117/17. Крім того, у іншій постанові Верховного Суду України у справі № 6-162цс13 від 19.02.2014, вказано, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Сторони договору, дійшовши згоди щодо істотних умов договору оренди землі скріплюють його своїми підписами. За змістом статей\~15\~і\~16 ЦК України\~- кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі йогопорушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини другої статті 16 цього Кодексу способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків тощо. Застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам. Подібні висновки сформульовані, зокрема, у постановах Великої Палати Верховного Суду від 5 червня 2018 року у справі № 338/180/17, від 11 вересня 2018 року у справі № 905/1926/16, від 30 січня 2019 року у справі № 569/17272/15-ц. Враховуючи підстави позову, наведені позивачем у позовній заяві, де позивач наполягає на поверненні її земельної ділянки, вважаючи, що ця ділянка знаходяться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав, зайняття земельної ділянки фактичним користувачем (тимчасовим володільцем) треба розглядати як таке, що не є пов`язаним із позбавленням власника його права володіння на цю ділянку. Тож, у цьому випадку ефективним способом захисту права, яке позивач як власник земельних ділянок, вважає порушеним, є усунення перешкод у користуванні належним її майном, зокрема шляхом заявлення вимоги про повернення таких ділянок. Більше того, негаторний позов можна заявити впродовж усього часу тривання порушення прав законного володільця відповідних земельних ділянок. Такий висновок викладений у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2018 року у справі № 504/2864/13-ц (пункт 71), від 4 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц (пункт 96), від 12 червня 2019 року у справі № 487/10128/14-ц (пункт 81), від 11 вересня 2019 року у справі № 487/10132/14-ц (пункт 97)). Позивач звернулася до суду з вимогою про визнання недійсними договору оренди землі, посилаючись на те, що даного договору оренди землі не підписувала, в подальшому, шляхом подання заяви про зміну позовних вимог, змінила предмет позову, просив усунути перешкоди у користуванні належнимою її земельною ділянкою, шляхом зобов`язання відповідача повернути її власнику з тих же підстав, що не підписувала договору оренди землі та не погоджувала її умов. Судом встановлено,\~що догорів\~оренди землі\~від 04\~вересня 2012\~року,\~зареєстрований на\~підставі рішення\~про державну\~реєстрацію прийнято\~ державним\~реєстратором реєстраційної\~служби Теплицького\~районного державної\~адміністрації \~Вінницької області,\~Грабовим М.А.\~31\~січня 2017\~року за\~№33635665,\~є неукладеним,\~оскільки не\~підписаний позивачем,\~а тому\~земельну ділянку, кадастровий номер 0523785000:02:002:0438, площею 2,7791 га, що належить позивачу, знаходиться у фактичному користуванні відповідача без установлених законом підстав. Згідно ст.391 ЦК України - власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У відповідності з ч.2\~ст.152 ЗК України - власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його права на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою. Також, суд враховує правову позицію Верховного Суду, висловлену в постанові від 16.06.2020 № 145/2047/16-ц, так як позивач є власником земельної ділянки кадастровий номер 0523785000:02:002:0438, площею 2,7791 га, а відповідач у фактичному користуванні якого без установлених законом підстав знаходиться вказаними земельними ділянками, своїми діями, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушує права позивача, як власника земельних ділянок та створює перешкоди у користуванні позивачем своїм майном, тому порушене право позивача підлягає захисту, що полягає в усуненні перешкод у користуванні земельними ділянками, шляхом зобов`язання відповідача повернути їх власнику та забороні проведення будь-яких робіт на вказаних земельних ділянках. Витрати, понесені позивачем у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 640 грн. та витрати на проведення судово-почеркознавчої експерти в розмірі 2250, 24 грн., відповідно до ч. ч. 3-7 ст. 139, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved