Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за №236706, вчинений 25.06.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» 49816,50 грн, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. Свої вимоги мотивує тим, що через електронну базу «ДІЯ» він дізнався про відкриття приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва округу 07.12.21 виконавчого провадження 67784321 про стягнення з нього на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Сервіс» грошових коштів у сумі 49816.5 грн., а також на користь Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішко О.О. основної винагороди у сумі 4981.65 грн. та мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 669.00 грн. Підставою для відкриття приватним виконавцем виконавчого провадження стало вчинення 25.06.2021 Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем виконавчого напису № 236706 на користь відповідача на тій підставі, що позивач є боржником за кредитним договором №490133225 укладеним 17.02.09 між позивачем та Акціонерним товариством «Альфа-Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого є відповідач на підставі: договору факторингу №1105/2021 від 11.05.2021 укладеного з ТОВ «Купер прас`за яким останнє відступило право вимоги, що перейшло до нього за договором факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.12 укладеним з ТОВ «Кредитні ініціативи», яке відступило своє право вимоги, що виникло на підставі договору факторингу укладеного 30 вересня 2009 з АТ «Альфа Банк». Вказує, що виконавчий напис вважає таким, що не підлягає виконанню з підстав неправомірності вимог стягувача та порушення нотаріусом процедури його вчинення. Так, відповідач не надав нотаріусу усі необхідні документи, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, а також нотаріусом не були дотримані вимоги законодавства, яке регулює порядок вчинення виконавчих написів на документах, які свідчать про безспірність заборгованості. Зазначає, що ні AT «Альфа-Банк», ні ТОВ «Кредитні ініціативи» ані їх правонаступник ТОВ «КУПЕР ПРАЙС» не заявляло жодних вимог до нього. Крім того, не повідомляли про відступлення права вимоги щодо його боргових зобов`язань. Згідно виконавчого напису заборгованість стягується за період з 19 березня 2009 по 25.06.2021 року тобто більше ніж за 12 років, з порушенням строку позовної давності. Також позивач вказав, що отримання відповідачем оскарженого виконавчого напису, щодо стягнення з нього коштів стало можливим внаслідок надання приватному нотаріусу та приватному виконавцю неправильної адреси місця проживання позивача: [ADDRESS] , що є доказом неправомірності дій відповідача та приватного нотаріуса, в той час, як він постійно проживає за місцем реєстрації: [ADDRESS] . Вважає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс» свідомо зазначило неправильну адресу його місця проживання, при цьому правильно вказавши його індивідуальний податковий номер та дату народження, позбавило позивача можливості вчасно відреагувати на будь-які майнові претензії, оспорити нібито існуючу заборгованість. Окрім того, позивач мотивуючи позов вказав, що до виконавчого напису не додано розрахунок відповідача, на підставі якого визначено суму, про стягнення якої було заявлено приватному виконавцю, нотаріально посвідченого договору між ним та ТОВ «Платинум Фіненс», ТОВ «Купер прас», ТОВ «Кредитні ініціативи», AT «Альфа Банк» на підставі якого 25.06.21 р., приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко О.Є. вчинив оскаржений виконавчий напис не існує, а також відсутній документ, який підтверджує видачу позивачу коштів. 21.12.2021 ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області відкрито провадження у цивільній справі, постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження. Також вказаною ухвалою відповідачу встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Представник позивача та позивач в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, не заперечують проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, зокрема поштовими повідомленнями, крім того,\~інформацію щодо\~часу та\~місця розгляду\~зазначеної справи\~розміщено на\~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України. Причини неявки суду невідомі. Відзив на позов не надавався. Треті особи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Причини неявки суду невідомі. На підставі ст. 280, ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд вважає можливим провести заочний розгляд справи без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до ст. ст.\~13,\~76,\~80,\~81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). Судом встановлено, що 17.02.2009 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] укладено Кредитний договір №490133225. Додатком до договору є Графік платежів та розрахунок сукупної вартості споживчого кредиту та реальної процентної ставки, з врахуванням вартості всіх супутніх послуг. 25 червня 2021 року Приватним нотаріусом\~Киівського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Євгеном\~Михайловичем вчинено виконавчий напис зареєстрований у реєстрі за № 236706, про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Платінум Фіненс», правонаступника ТзОВ «Купер Прайс» на підставі договору факторингу «1105/2021 від 11.05.2021, якому відступлено право вимоги ТзОВ «Кредитні ініціативи» на підставі договору факторингу №2012-2-1/1 від 18.12.201, якому АТ «Альфа банк» на підставі договору факторингу від 30.09.2009 року відступлено право вимоги за кредитним договором №490133225 від 17.02.2009 року 49816,50 гривень, з яких 46766,50 гривень основний борг за кредитом, 3\~000,00 гривень заборгованість по пені та 50,00 гривень плата за вчинення виконавчого напису. 22.11.2021 ТОВ «Платінум Фіненс» звернулось до Приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Хорішку Олександру Олександровичу заяву про примусове виконання рішення, виконавчого напису нотаріуса від 25.06.2021. 07.12.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександром Олександровичем розглянуто заяву про відкриття виконавчого провадження та постановлено відкрити виконавче провадження з виконання виконавчого напису №236706 від 25.06.2021, боржник [PERSON] . Реєстраційний номер виконавчого провадження 67784321. 07.12.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександром Олександровичем винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постановлено: визначити для боржника [PERSON] розмір мінімальних витрат виконавчого провадження 669,00 гривень на користь одержувача приватний виконавець Хорішко\~О.О. 07.12.2021 Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Хорішко Олександром Олександровичем винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постановлено стягнути з боржника [PERSON] основну винагороду у сумі 4981,65 гривень. Стягувач приватний виконавець Хорішко Олександр Олександрович. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Відповідно до п. 13\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Просудову практику у справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчиненні»№2 від 31.01.1992\~при вирішенні справ, пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею, виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами. Відповідно до положень ст.\~87\~Закону України\~«Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України яким повинен керуватись нотаріус. Пунктом 3\~глави 16\~розділу II\~Порядку вчинення\~нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172. Постановою КМУ\~№ 662\~від 26.11.2014\~«Про внесення\~змін до\~переліку документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів\~нотаріусів» були внесені зміни в розділ «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами» та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Таким чином, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін. З огляду на викладене, на день вчинення виконавчого напису, редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 р. № 1172, не передбачала можливість вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Пункт 1 зазначеного Переліку, в чинній на день вчинення виконавчого напису редакції, регламентує, що для одержання виконавчого напису нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди, що передбачає сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Вчинення виконавчого напису на договорі, який нотаріально не посвідчений, є порушенням вимог ст. 87 Закону України «Про нотаріат», Постанови КМУ № 1172 від 29.06.1999, а тому такий виконавчий напис виконанню не підлягає. Відповідно до п.3.1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.12.2012 № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Пунктом 3.5 глави 16 розділу ІІ цього Порядку при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгулу цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Верховний суд України у справі за № 6-887цс17 висловив правову позицію, та зазначив, що з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88\~Закону України\~«Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат»у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. В Постанові КЦС ВС від 23.01.2018 в справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні». Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. При цьому, неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Вчинення виконавчого напису, в разі порушення основного зобов`язання, здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 30 вересня 2019 року в справі №357/12818/17 (провадження №44380св18). У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не приймає, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Повідомлення надіслане стягувачем боржнику, є документом, що підтверджують безспірність заборгованості та обов`язково має подаватися при вчиненні виконавчого напису як за іпотечним договором, так і за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором). Процедура стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса складається із двох етапів: перший, підготовчий етап, який включає повідомлення боржника. Цей етап спрямований на забезпечення прав та інтересів боржника, якому має бути відомо, що кредитор розпочинає процедуру стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса; другий етап - учинення виконавчого напису, який полягає в подачі нотаріусу документів, що підтверджують безспірність вимог, в тому числі й повідомлення боржника (письмова вимоги про усунення порушення чи письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Недотримання одного із етапів процедури стягнення боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Подібні правові висновки викладені в постановах Верховного Суду від 01 вересня 2020 року у справі №201/4198/17 (провадження №61-48504св18), від 27 серпня 2020 року у справі №554/6777/17 (провадження №61-19494св18). Так, укладений 17.02.2009 року між ЗАТ «Альфа Банк» та [PERSON] Кредитний договір №490133225, який наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому нотаріус Остапенко Є.М. при вчиненні виконавчого напису діяв в порушення норм ч. 2\~ст. 87 Закону України «Про нотаріат». Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження, по виконанню виконавчого напису від 25.06.2021 р. № 236706, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису вимоги Порядку дотримано не було. Нотаріус порушив вимоги Порядку і вчинив виконавчий напис на непередбаченому документі. Можна дійти висновку, що на момент вчинення нотаріальної дії у нотаріуса не було належних доказів безспірної заборгованості. Як встановлено судом, нотаріус при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності заборгованості позивача перед відповідачем. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, з огляду на те, що судом не встановлено факту надіслання позивачу повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи була така надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Відповідно до вимог\~ст. 50 Закону України "Про нотаріат"\~передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. З врахуванням вищенаведеного, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити та визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Згідно\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору у розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved