Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивачка звернулась із позовом до суду та просила визнати протиправними дії відповідача щодо припинення 14 червня 2021р. газопостачання (розподілу природного газу) до житлового будинку [ADDRESS] років Перемоги належного їй на праві власності, з підстав витоку природного газу та стягнути моральну шкоду. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.06.2021 року працівниками відповідача було здійснено відключення газопостачання до домоволодіння позивача на підставі нібито витоку газу. Працівники відповідача від`єднали газопровід на межі балансової та експлуатаційної відповідальності та опломбував інвентарною заглушкою ввідний газопровід про, що складено Акт про відключення об`єкту (газових приладів) від 14.06.2021р., але в якому не зазначено джерело витоку газу та дії, які має вчинити споживач для ліквідації аварійної ситуації та газових системах. При цьому, ні позивачка, а ні сусіди не викликали працівників Відповідача в підстав витоку газу. Після опломбування повідомили про необхідність погашення існуючої заборгованість позивачки перед постачальником газу ТОВ «Київоблгаз Збут». Позивач зверталася до ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» з приводу відключення за заборгованість, натомість листом від 17.06.2021р. за № 417-Лв-8627-0621 Позивача повідомлено, що постачальник не давав доручення на відключення будинку Позивача від газопостачання, лише повідомив про наявність боргу. 17 червня 2021р. Позивач оплатила 6000,00 грн. заборгованості за спожитий природній газ. В подальшому, після сплати заборгованості, в абонентському відділі Відповідача після перевірки розрахунків за спожитий природній газ Позивачу рекомендували написати заяву на відновлення газопостачання, а 19.07.2021р. по місцю проживання Позивача представниками Відповідача було знято пломбу та відновленого газопостачання, про що складеного Відомість на пуск газу від 19.07.2021р. без виконання будь-яких аварійно - відновлювальних робіт. Таким чином, неправомірні дії Відповідача по безпідставному відключенні будинку Позивача від газопостачання завдали моральної шкоди Позивачу та перебувають у причинно-наслідковому зв`язку. Ухвалою судді Обухівського районного суду Київської області від 01.11.2021 року відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання. 13.01.2022 року на адресу суд надійшли пояснення від представника відповідача, в який останній просив відмовити у позовних вимогах повністю з наступних підстав. Відповідно до акту про відключення об`єкту від 14.06.2021 року підставою для припинення газопостачання були порушення споживачем Правил безпеки систем газопостачання, що створює загрозу виникнення аварійної ситуації і власне ліквідації наслідків аварій. 14.06.2021 року на адресу аварійно-диспетчерської служби Відповідача надійшло повідомлення відносно аварійної ситуації за адресою: [ADDRESS] . При прибутті на місце виклику було виявлено виток газу на крані перед котлом. На об`єкті споживача було ліквідовано наслідки аварії шляхом припинення газопостачання у вигляді механічного від`єднання відводу газопроводу з становленням інвентарної заглушки на ввідному газопроводі, про що було складено відповідний акт. Щодо відшкодування моральної шкоди, то позивачкою не надано жодних документальних підтверджень вини та власне протиправності діянь Відповідача, а також міркувань по визначенню саме розміру моральної шкоди. 23.01.2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено розгляд справи по суті. 23.02.2022 року ухвалою суду витребувано у відповідача докази повідомлення про аварійну ситуацію за адресою: [ADDRESS] , від 14.06.2021 року та акт виконаних робіт по усуненню аварійної ситуації за цією адресою. Сторони в судове засідання не з`явились. Позивачка подала до суду заяву, в якій просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки засобами поштового зв`язку, про прочини неявки суд не повідомив, заяв, клопотань до суду не направив. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України), у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Судом встановлено, що Позивачка [PERSON] є власником житлового будинку, що розташований за адресою: [ADDRESS] , який приєднаний до розподільчого газопроводу, який обслуговує АТ «Київоблгаз». Правовідносини між Позивачем (споживач) та АТ «Київоблгаз» (Оператор ГРМ/Відповідач) регулюються Кодексом газорозподільних систем, договором розподілу природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2498, з відповідними персоніфікованими даними споживача (особовий рахунок № [NUMBER] ) з урахуванням ст.ст. 633, 634, 642 ЦК України та іншими нормативно-правовими актами України в сфері газопостачання. 14 червня 2021р. по місцю проживання Позивача ( [ADDRESS] ) нібито з підстав витоку газу представником відповідача припинено газопостачання до її житлового будинку. Працівник відповідача від`єднав газопровід на межі балансової та експлуатаційної відповідальності та опломбував інвентарною заглушкою ввідний газопровід про, що складено Акт про відключення об`єкту (газових приладів) від 14.06.2021р., але в якому не зазначено джерело витоку газу. А ні возивач, а ні сусіди не викликали працівників відповідача з підстав витоку газу по вулиці 30 років Перемоги в т.ч. і в помешканні позивачки. Після опломбування запропоновано позивачці погасити існуючу заборгованість перед постачальником газу ТОВ «Київоблгаз Збут». Позивачка звернулась до ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ» з приводу відключення за заборгованість, натомість листом від 17.06.2021р. за № 417-Лв-8627-0621 позивачку повідомлено, що постачальник не давав доручення на відключення будинку позивачки від газопостачання, лише повідомив про наявність боргу. 17 червня 2021р. позивачка оплатила 6000,00 грн. заборгованості за спожитий природній газ. В подальшому, після сплати заборгованості, в абонентському відділі відповідача після перевірки розрахунків за спожитий природній газ позивачці рекомендували написати заяву на відновлення газопостачання, а 19.07.2021р. по місцю проживання позивачки представниками відповідача було знято пломбу та відновленого газопостачання, про що складеного Відомість на пуск газу від 19.07.2021р. без виконання будь-яких аварійно-відновлювальних робіт. Як встановлено, згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань засновником ТОВ «Київоблгаз збут», є АТ «Київоблгаз» який володіє 100 % часток статутного капіталу. Отже, АТ «Київоблгаз» та ТОВ «Київоблгаз збут» є суб`єктами господарювання, пов`язаними відносинами контролю у значенні статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», та відповідно до чинного законодавства є єдиним суб`єктом господарювання. Відповідно до положень пункту 3 глави 2 розділу І Кодексу ГРС, Відповідач, як оператор ГРМ, здійснює облік спожитого природного газу, зокрема визначення спожитих побутовими споживачами обсягів природного газу, а ТОВ «Київоблгаз збут», як постачальник зі спеціальними обов`язками, надає послуги з постачання природного газу, здійснює нарахування оплати за спожитий природний газ населенню і збір коштів за використаний природний газ. Тобто, у відповідача та ТОВ «Київоблгаз збут» існує спільне коло побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах території ліцензійної діяльності АТ «Київоблгаз». Отже, Відповідач здійснює прямий контроль діяльності ТОВ «Київоблгаз збут». Зазначене підтверджується також тим, що у філії Відповідача, як самостійного суб`єкта договірних відносин, можливо отримати будь-яку інформацію про обсяги поставленого природного газу побутовому споживачу, а також про стан розрахунків з постачальником газу. При наявності заборгованості споживача за поставлений постачальником природний газ, питання пов`язані з погашенням заборгованості та можливість припинення газопостачання споживачу здійснюється у відповідності до процедури та порядку, що встановлені розділом III вищенаведених Правилами постачання природного газу та розділом VII Типового договору, якими чітко визначається алгоритм дій кожній Із сторін за таких обставин. Постачальник має право здійснити заходи з припинення газопостачання споживачу через залучення до цих робіт Відповідача, як Оператора ГРМ. Постачальник надсилає Оператору ГРМ відповідне письмове повідомлення (з позначкою про вручення) про необхідність здійснення ним заходів з припинення/обмеження розподілу природного газу споживачу (з позначкою про вручення), в якому повинен зазначити підстави припинення, дату та час, коли необхідно припинити розподіл природного газу на об`єкт споживача. Пунктом 18 розділу III Правил постачання природного газу передбачено, що у разі оплати простроченої заборгованості до зазначеного в повідомленні про припинення газопостачання часу та завчасного (до дня припинення) надання постачальнику підтвердних платіжних документів (а Оператору ГРМ копій) газопостачання побутовому споживачу не припиняється. Згідно пункту 20 розділу III Правил постачання природного газу передбачено, що відновлення газопостачання споживачу здійснюється за умови оплати ним простроченої заборгованості за природний газ або складання між постачальником та споживачем графіка погашення заборгованості та відшкодування витрат постачальника на припинення та відновлення газопостачання. Натомість у даних спірних правовідносинах Позивач не отримувала від постачальника природного газу (ТОВ «Київоблгаз ЗБУТ») жодних претензій, щодо наявності заборгованості за поставлений газ та вимог/рекомендацій оплатити цю заборгованість. Так само і Відповідач не виставляв Позивачу претензій за надані послуги з розподілу. Законом України від 17 березня 2020 року № 530-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на запобігання виникненню і поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» заборонено на період дії карантину або межувальних заходів, пов`язаних із поширенням коронавірусної хвороби, та протягом ЗО днів з дня його відміни припиняти/зупиняти надання житлово-комунальних послуг громадянам України у разі їх неоплата або оплати не в повному обсязі. Враховуючи те, що представником відповідача не виконано ухвалу суду від 23.02.2022 року про витребування доказів повідомлення про аварійну ситуацію за адресою: [ADDRESS] , від 14.06.2021 року та акт виконаних робіт по усуненню аварійної ситуації за цією адресою, суд визнає встановленими факти, викладені позивачкою в позовній заяві, відповідно до ч. 10 ст. 84 ЦПК України. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про доведеність порушення прав позивачки відповідачем АТ «Оператор газорозподільної системи «Київоблгаз», за захистом яких мало місце звернення до суду, в частині визнання дій відповідача протиправними. Щодо заявленої вимоги про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Право на відшкодування моральної шкоди є важливою гарантією захисту прав і свобод громадян та законних інтересів юридичних осіб, встановлене Конституцією та законами України. Згідно з частинами 1 та 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. У спорах про захист прав споживачів відшкодування моральної шкоди прямо встановлено спеціальним законом, який регулює відносини у сфері захисту прав споживачів. Відповідно до ст.2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. В даній справі спір виник між Позивачем як споживачем послуги з газопостачання, та Відповідачем, як виконавцем послуг з розподілу природного газу на підставі договору, а тому до спірних правовідносини, розповсюджується також дія Закону України «Про захист прав споживачів». Пункт 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачає, що споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. Відповідно до пункту 19 частини 1 статті 1 Закону України «Про захист прав споживачів» термін «продукція» у цьому Законі вживається в значенні - будь-які виріб (товар), робота чи послуга, що виготовляються, виконуються чи надаються для задоволення суспільних потреб. Виходячи з аналізу наведених правових норм слід дійти висновку, що порушення Відповідачем зобов`язання щодо дотримання процедури припинення газопостачання до будинку Позивача, є недоліком продукції (неналежним наданням послуги з газопостачання) у розумінні законодавства про захист прав споживачів і відповідно до статей 4 та 22 Закону України «Про захист прав споживачів» має наслідком відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу таким неналежним наданням послуги з газопостачання. Моральну шкоду, зважаючи на її сутність, не можна відшкодувати у повному обсязі, оскільки не має (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю. Зважаючи на це, будь-яка компенсація моральної шкоди не є (і не може буш) адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Для відшкодування шкоди обов`язково необхідна наявність шкоди, протиправність діяння її заподіювана, наявність причинно-наслідкового зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювана та вини останнього в її заподіянні. Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постановах від 30.01.2018 справа № 804/2252/14 та від 20.02.2018 справа №818/1394/17. Позивач є пенсіонером та інвалідом 3-ї групи, що підтверджується Довідкою до Акта огляду МСЕК № 0417832 від 21.05.2014р, а тому з огляду на стан свого здоров`я не може вільно віднайти роботу. З метою вирішення питань пов`язаних з відновленням газопостачання позивачка втратила дохід в зв`язку з тим, що змушена відлучатися з роботи і за цей день їй не виплачувався дохід. Виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає, що в рахунок відшкодування спричиненої моральної шкоди з відповідача на користь позивачки належить стягнути в сумі 4 000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до п.9, ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави у розмірі 363 грн. 20 коп

Outcome: partial