Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] 18 травня 2022 року пред`явила до [PERSON] позов про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 3 000 грн. щомісячно на кожну дитину до досягнення ними повноліття. В обґрунтування позову [PERSON] посилалася на те, що вона народила трьох дітей, батьком яких є відповідач. Однак, відповідач матеріальної допомоги не надає та добровільно відмовляється утримувати дітей. \~У той\~час відповідач\~є особою\~працездатного віку,\~у нього\~задовільний стан\~здоров`я,\~він працює\~на сезонних\~роботах,\~де отримує\~високий \~заробіток.\~Оскільки,\~ [PERSON] \~має нерегулярний,\~мінливий дохід\~та виявити\~весь дохід,\~який заробляє\~відповідач,\~практично,\~неможливо, тому просила стягнути аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі по 3000 грн. щомісячно на кожну дитину. Нею, позивачкою, вживалися заходи досудового врегулювання шляхом усних перемовин із відповідачем, але бажаних результатів перемовини не дали. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечення проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомлений, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин, відзиву не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Із свідоцтв про народження, довідки відомо, що сторони є батьками неповнолітніх дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] , дочки [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачкою (а. с. 5, 7, 9, 11). Згідно \~ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно ст. 181 цього Кодексу способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Частиною першою статті 184 Сімейного кодексу України встановлено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. [PERSON] та [PERSON] не домовилися про спосіб виконання обов`язку утримувати дітей, відтак є підстави присудити кошти на утримання дітей (аліменти) у твердій грошовій сумі, ураховуючи вимогу позивачки. Статтею 182 Сімейного кодексу України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-XII від 27 лютого 1991 року) держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Частиною 1 та 2 ст. 27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» у 2022 році прожитковий мінімум: для дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні. дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Однак, вимоги позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину є завищеними та нею не доведено можливість їх сплати відповідачем саме у такому розмірі. Урахувавши наведені обставини, суд дійшов висновку про присудження аліментів на дітей - сина [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1800 грн. щомісячно, на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно п. 1) ч. 1\~ст. 430 ЦПК України, рішення суду підлягає негайному виконанню у справах про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 1 ст. 141 цього Кодексу судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Ураховуючи те, що позивачка на підставі п. 3) ч.1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору за подання позовної заяви про стягнення аліментів і її позов задоволено, судовий збір у розмірі 992,40 грн. слід стягнути з відповідача в дохід держави.

Outcome: partial