Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] 03.05.2022 р. звернулася в суд з позовом до відповідача [PERSON] про визнання майна об`єктом права спільної сумісної власності, визнання права власності на майно. Свій позов обгрунтовувала тим, що з 31 жовтня 1993 року перебуває у зареєстрованому шлюбі з відповідачем. Під час шлюбу було придбано автомобіль марки «ЗИЛ 131 А», 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , про що свідчить свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] від 05 липня 2013 року. Зазначений автомобіль належить їй з відповідачем на праві спільної сумісної власності, а відтак підлягає поділу. Просила визнати вказаний автомобіль об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати за нею право власності на 1/2 частину автомобіля. 11.05.2022 р. ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання по справі. 14.06.2022 р. у підготовче судове засідання позивач [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена. Від неї до суду надійшла заява в якій просить проводити розгляд справи без її участі за наявними матеріалами справи, позов підтримує та просить його задовольнити. 14.06.2022 р. у підготовче судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений. Від нього до суду надійшла заява, в якій позовні вимоги визнав повністю та просив проводити розгляд справи без його участі за наявними матеріалами справи. За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін за наявними матеріалами справи. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Частиною 3. ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступного висновку. Згідно ст. 60 Сімейного кодексу України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 368 ЦК України). Згідно ст. 63 СК України, дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу (ст. 69 СК України). Судом встановлено, що сторони по справі [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано 31 жовтня 1993 року Гончарівській сільській раді, Монастирського району Тернопільської області (а.с.11). З копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 05.07.2013 року, вбачається, що [PERSON] , є власником автомобіля марки «ЗИЛ 131А», 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] (а.с.12). Судом встановлено, що спірний автомобіль придбаний в період шлюбу та ведення сторонами спільного господарства, отже є об`єктом права спільної сумісної власності, а тому в порядку поділу майна частки сторін у праві власності на автомобіль підлягають визначенню на засадах рівності, незалежно від того, хто з подружжя зареєстрований власником транспортного засобу. Частиною 1 ст. 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Враховуючи, те що відповідач визнав позов та не заперечував щодо задоволення позовних вимог у повному обсязі, за наявності для того законних підстав, суд вважає що слід визнати транспортний засіб - автомобіль марки «ЗИЛ 131А», 1990 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , об`єктом спільної сумісної власності подружжя сторін - [PERSON] та [PERSON] , та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину зазначеного автомобіля. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, частиною 1 ст. 142 ЦПК України передбачено, що у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 141 та ч. 1 ст. 142 ЦПК України, позивачеві з державного бюджету має бути повернуто 496,20 грн. (50% суми сплаченого судового збору), а решту - 496,20 грн., судового збору слід стягнути користь з відповідача у користь позивача. Таким чином, виходячи з меж заявлених позовних вимог та позицій сторін, системного аналізу положень діючого законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку, що викладені в позовній заяві вимоги підлягають до задоволення. На пiдставi викладеного,

Outcome: approved