Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

\~ \~ \~ \~ І. Суть спору [PERSON] звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільних систем «Волиньгаз» про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії. В обґрунтування позову зазначає, що він є побутовим споживачем природного газу за місцем свого проживання по [ADDRESS] в розумінні Закону України «Про ринок природного газу» та за вказаною адресою отримує послугу з розподілу природного газу на підставі договору від 14.03.2008 року укладеного з АТ «Оператор газорозподільних систем «Волиньгаз» на основі Типового договору розподілу природного газу затвердженого постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498. 27 травня 2021 року о 20 год за місцем свого проживання він виявив записку і пломбу на газорозподільній трубі будинку (будинок був відключений від газопостачання). У записці АТ «Волиньгаз» зазначено, що «з метою забезпечення безпечного користування природним газом було припинено газопостачання і ліквідовано витік на газопроводі». Вважає, що така ситуація стала наслідком порушення з боку постачальника умов договору та законодавства щодо порядку відключення споживачів від газу. 28 травня 2021 року через телефонний номер «104», з метою виявлення витоків газу та поновлення постачання газу до будинку, він викликав аварійну-відновлювальну бригаду за адресою свого місця проживання. Однак бригада, яка приїхала на місце не виявила витоків газу, а представник запропонував звернутись до постачальника за номерами телефонів, що вказані у записці АТ «Волиньгаз». Він неодноразово телефонував за такими номерами телефонів, однак представники постачальника на контакт із ним не вийшли. Цього ж дня, він зателефонував на урядову «гарячу лінію» за номером «1545» та повідомив про незаконні дії постачальника щодо нього, як споживача. 29 травня 2021 року за номером «102» звернувся до поліції з повідомленням про самоуправство вчинене постачальником, а 31 травня 2021 року постачальнику було надіслано акт-претензію. 23 червня 2021 року від постачальника він отримав відповідь у якій вказано, що біля його будинку хтось порушив норми п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання, але конкретні порушення із переліку даного пункту вказано не було. Вважає, що у правовідносинах, які склалися у нього з відповідачем, він має правовий статус споживача визначений Законом України «Про захист прав споживачів», а відповідачем порушено його право на належне обслуговування (не забезпечено безперервного постачання газу) та на усунення виконавцем недоліків під час надання ним послуг (несвоєчасно вжито заходів щодо ліквідації протікання газу у газопостачальній трубі). За твердженням позивача, у зв`язку з неправомірними діями відповідача він зазнав душевних страждань, оскільки постачання газу не відновлено на даний час, а він є інвалідом 3 групи, тому відчуває повний побутовий дискомфорт через відсутність газу, у зв`язку з чим, спричинену йому моральну шкоду оцінює в розмірі 5 000 гривень. На підставі викладеного, просить визнати протиправними дії відповідача щодо відключення газу за адресю: [ADDRESS] , де він проживає та зобов`язати відповідача поновити постачання газу; стягнути з відповідача в його користь 5000 грн на відшкодування спричиненої моральної шкоди. ІІ. Позиція учасників справи В судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та у своїх поясненнях зіслався на те, що проживає у житловому будинку, який знаходиться в [ADDRESS] , власником якого є його дочка. Оплату за спожитий природний газ здійснює він. Вважає, що представниками відповідача 27 травня 2021 року незаконно відключено газопостачання до будинку, вказане відключення відбулось без його відома та участі. Уже 28 травня 2021 року встановлено, що витоків газу не було. Зазначив, що у червні 2021 року у нього була перевірка, яка не встановила жодних порушень щодо його газових приладів. Підтвердив, що акт на прочистку димових каналів у нього дійсно був відсутній, однак він усунув це порушення у вересні місяці та від`єднав витяжку. Щодо технічних документів на котел, то підтвердив, що такі відсутні, оскільки не був обізнаний про їх необхідність, оскільки з 2008 року такі документи у нього ніхто не вимагав. 05.10.2021 року дійсно до нього приїжджали представники газової служби, як пізніше йому стало відомо щоб підключити газопостачання, однак так як йому не було відомо мету їхнього візиту, він їх недопустив в середину будинку, оскільки вважав, що вони знову будуть шукати якісь порушення. У своїх діях він керувався договором укладеним з відповідачем у 2008 році, який вважає є чинний станом на теперішній час. Представник відповідача в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, в задоволенні позову просив відмовити повністю. Суду пояснив, що 27 травня 2021 року працівниками АТ «Оператор газорозподільних систем «Волиньгаз» припинено газопостачання до житлового будинку, який знаходиться в [ADDRESS] та складено акт про припинення газопостачання, встановлено порушення п. 5.7 Правил безпеки газопостачання. Про відключення від газопостачання на цій підставі не вимагається попереднього повідомлення споживача. Причинами відключення будинку у якому проживає позивач від газопостачання стали: витік газу, відсутній акт на димові канали, відсутній договір на газовий котел. 05 жовтня 2021 року працівники відповідача прибули до помешкання позивача для перевірки можливості підключення будинку до газапостачання, однак він до будинковолодіння їх не допустив та необхідних документів не надав про що складено акт про недопуск, у зв`язку з чим, газопостачання до будинку відновлено не було. Як ствердив позивач в судовому засіданні ним 30 вересня 2021 року оформлено акт про прочистку димовентиляційних каналів, тобто позивач частково усунув недоліки, що були ще однією підставою для відключення будинку від газопостачання, однак документів на обслуговування газового котла так і не надав. Також вважає, що позов поданий неналежним позивачем, оскільки [PERSON] не є власником житлового будинку, а тому не є споживачем в силу вимог норм закону. Договір на який посилається позивач від 2008 року втратив свою чинність, оскільки заява про приєднання до Типового договору надіслана власнику будинку, що є доказом укладення договору. Окрім того, з відзиву на позовну заяву (а.с. 39-41) слідує, що відповідач АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» просить у задоволенні позову [PERSON] відмовити повністю із тих підстав, що з 19 червня 2017 року по даний час відповідач здійснює діяльність з розподілу природного газу на підставі постанови НКРЕКП № 813 від 19 червня 2017 року із змінами внесеними постановою НКРЕКП № 914 від 31 травня 2019 року. Послуги з розподілу природного газу споживачам в населених пунктах в межах Волинської області надаються оператором ГРМ, яким є АТ «Волиньгаз» на підставі та на умовах Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2498. Згідно положень Кодексу ГРМ договір розподілу природного газу є публічним, а тому не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Відповідач не є постачальником і відповідно не має обов`язку безперервно надавати послуги постачання природного газу. До позовної заяви [PERSON] додав копію договору про надання населенню послуг з газопостачання від 14 березня 2008 року, який втратив чинність з 27 листопада 2015 року. Крім цього позивачем не вказано, який на його думку пункт Типового договору порушив відповідач. Сам позивач не заперечує, що йому станом на 28 травня 2021 року було відомо про припинення газопостачання, а також про його спосіб та причини. [PERSON] отримав письмове повідомлення Оператора ГРМ, оскільки додав його копію до свого позову. У вказаному повідомленні зазначено, що для відновлення газопостачання позивачу необхідно звернутись у Нововолинську дільницю АТ «Волиньгаз» або за вказаними номерами телефонів. Однак, позивач не звертався до АТ «Волиньгаз» з проханням відновити газопостачання. Також листом АТ «Волиньгаз» від 11 червня 2021 року № 430-Лв-3208-0621 позивачу додатково письмово роз`яснено у зв`язку із чим та на підставі яких правових норм припинено подачу природного газу до його об`єкту за адресою: [ADDRESS] , а також які документи йому слід представити аби можна було відновити газопостачання. Однак позивач ніяких дій щодо відновлення газопостачання не вчинив (не надав доступ до внутрішньобудинкових газових мереж і газового обладнання, а також не відшкодовано витрати на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу). У відповідності до п. 5.7 Правил безпеки, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови наявності витоків газу; не забезпечення власником (балансоутримувачем та (або) орендарем (наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами пункту 5.4 цієї глави. У зв`язку з наведеним, 27 травня 2021 року представниками АТ «Волиньгаз» складено акт про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу, один примірник якого залишено позивачу разом із листом. Спосіб припинення газопостачання відповідає вимогам п. 5 гл. 7 розділу VI Кодексу ГРМ встановлено інвентарну заглушку та опломбовано її. Безпосередньою причиною припинення газопостачання був виявлений витік газу та відсутність договору на технічне обслуговування котла (газового обладнання). Зазначений витік газу припинено, однак договір на технічне обслуговування котла позивачем не надано. 05 жовтня 2021 року при обстеженні систем газопостачання в смт. Іваничі Волинської області, працівниками АТ «Волиньгаз» здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] аби перевірити технічний стан газового обладнання, технічної документації (договору на технічне обслуговування котла) і вирішити на місці питання про можливу відсутність правових перешкод для відновлення газопостачання, однак позивач не допустив працівників оператора ГРМ до такого газового обладнання про що було складено акт про не допуск. Разом з тим, на думку відповідача, позивачем не доведено, що внаслідок неправомірних дій відповідача йому спричинена моральна шкода чи погіршилось самопочуття (психічний, моральний, емоційний, фізичний стан). Окрім того, у своїх додаткових поясненнях представник відповідача зазначив, що споживач природного газу (споживач) це фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу. Типовий договір розподілу природного газу укладений із [PERSON] , оскільки остання являється власником помешкання (об`єкту) за адресою: [ADDRESS] . Тобто учасником правових відносин (стороною правочину) із АТ «Волиньгаз» є виключно [PERSON] . Як випливає з позову, до суду звернулась не [PERSON] , а [PERSON] , тобто особа, якій не належить право вимоги до АТ «Волиньгаз», оскільки останнє з ним не має жодних правових відносин. ІІІ. Процесуальні дії у справі 31 серпня 2021 року заяву [PERSON] про забезпечення позову повернуто заявникові без розгляду. 31 серпня 2021 року позовну заяву [PERSON] до АТ «Волиньгаз» про зобов`язання поновити постачання газу та стягнення у відшкодування спричиненої моральної шкоди залишено без руху. На виконання вказаної ухвали, позивачем подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та позовну заяву у якій відповідачем зазначено Акціонерне товариство «Волиньгаз». Ухвалою від 14 вересня 2021 року головуючим суддею Малюшевською І.Є. прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, визначено дату проведення підготовчого судового засідання у зв`язку із розглядом такої у порядку загального позовного провадження. 23 жовтня 2021 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, який долучено до матеріалів справи. Ухвалою від 10 листопада 2021 року продовжено строк проведення підготовчого провадження по справі за позовом [PERSON] до АТ "Волиньгаз" щодо відновлення порушених прав споживача. 22 листопада 2021 року суддею Федечко М.О. прийнято до свого провадження вказану справу. Ухвалою від 01 грудня 2021 року витребувано у АТ «Оператор газорозподільних систем «Волиньгаз» належним чином завірену копію статуту. 29 грудня 2021 року ухвалою суду позовну заяву [PERSON] до АТ «Волиньгаз» про визнання протиправними дій щодо відключення газу, зобов`язання поновити постачання газу та стягнення у відшкодування спричиненої моральної шкоди залишено без руху. На виконання вказаної ухвали, позивачем 04.01.2022 року подано заяву про усунення недоліків позовної заяви та позовну заяву у якій відповідачем зазначено Акціонерне товариство «Оператор газорозподільних систем «Волиньгаз» (а.с.138-143). 10 січня 2022 року ухвалою суду продовжено розгляд справи. 01 лютого 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. В ході розгляду справи судові засідання неодноразово відкладалися. ІV. Обставини справи, встановлені судом Згідно з\~копією Свідоцтва\~про право\~власності серії\~ [NUMBER] \~від 11.01.2005\~року на\~об`єкт\~нерухомого майна\~ житловий\~будинок з\~надвірними будівлями,\~який розташований\~в [ADDRESS] на праві приватної власності вцілому належить дочці позивача - [PERSON] (а.с.159). На підставі договору дарування земельної ділянки від 13.08.2003 року [PERSON] належить присадибна земельна ділянка площею 0,60 га, яка розміщена на території [ADDRESS] (а.с.162). Даний факт також підтверджується державним актом на право приватної власності на землю серії ВЛ № 620 від 14.08.2003 року (а.с. 158). З відповіді Іваничівської селищної ради Володимир-Волинського району Волинської області від 21.10.2021 року № 1604/12/2-21 слідує, що згідно із відомостями Єдиних Державних Реєстрів, власником помешкання за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , яка за вказаною адресою не зареєстрована (а.с.52). Згідно з копією витягу № 6069/01/09-01.2022 у житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (а.с. 153). Після укладення 30.09.2006 року шлюбу з [PERSON] прізвище [PERSON] змінено на [PERSON] (а.с.165). 14.03.2008 року між ВАТ «Волиньгаз», від імені якого діяв представник начальник Нововолинського УГГ Сахарчук Р.І. на підставі довіреності № 2/1-2825 та споживачем [PERSON] укладено договір про надання послуг з газопостачання (а.с.5-6). Також установлено лічильник побутового призначення «Metrix» (заводський номер 044987), здійснено пуск газу в будинок, що підтверджено актом приймання виконаних підрядних робіт від 14.03.2008 року та актом прийому виконаних робіт за березень 2008 року (а.с.7, 8). За адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок [NUMBER] . Договір про надання послуг з гозопостачання діяв до 27.11.2015 року. Згідно із Статутом Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» є Оператором ГРМ та є правонаступником всіх прав та обов`язків ДП по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», ВАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз», ПАТ по газопостачанню та газифікації «Волиньгаз» (а.с.79-123). У зв`язку з виявленням при обстеженні газових мереж розгерметизацію газопроводу, з метою забезпечення безпеки газопостачання та уникнення ймовірної загрози виникнення аварійної стиуації системи газопостачання, було проведено припинення газопостачання на об`єкт споживання природного газу - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] про що оформлено акт на відключення від газопостачання та пломбування вхідної запірної арматури від 27.05.2021 року. Так, 27 травня 2021 року, за відсутності власника житлового будинку, що знаходиться в [ADDRESS] представниками АТ «Волиньгаз» контролерами [PERSON] , [PERSON] та слюсарем [PERSON] розподіл природного газу було припинено у зв`язку з порушенням п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання (далі ПБСГ) - наявність витоків газу, відсутній договір на технічне обслуговування газового котла; газопостачання припинено шляхом встановлення заглушки з подальшим опломбуванням (пломба № С 38217315); показники лічильника відсутні. Такі обставини підтверджуються актом про припинення (обмеження) газопостачання (розподілу природного газу) побутовому споживачу від 27 травня 2021 року (а.с.42). Із вказаного акту також слідує, що пломбу на збереження споживач не прийняв та із актом не ознайомлений, оскільки був відсутній при складанні такого. Відповідно до повідомлення адресованого позивачу (а.с.11) зазначено, що з метою забезпечення безпечного користування природним газом припинено газопостачання будинку по [ADDRESS] і ліквідовано витік на газопроводі, після огляду внутрішньобудинкових газових мереж і газового обладнання, при наявності акту перевірки димовентиляційних каналів і відсутності заборгованості за природний газ та його розподіл (доставку) газопостачання до помешкання буде відновлено. 28.05.2021 року на виклик позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] прибула аварійна служба 104. Витоку газу на зовнішніх мережах (до крану на вводі) виявлено не було, оскільки газопостачання на час обстеження було припинено шляхом перекриття ввідного крану з встановленням заглушки і опломбовано. 31.05.2021 року позивачем [PERSON] від імені споживача [PERSON] , висловлено претензії до Нововолинської дільниці АТ «Волиньгаз» з приводу незаконного припинення 27.05.2021 року газопостачання за адресою [ADDRESS] (а.с.13). 11.06.2021 року Волинська обласна державна адміністрація надала [PERSON] відповідь, де констатовано, що 27.05.2021 року на об`єкті за адресою: [ADDRESS] припинено газопостачання через порушення п. 5.7 Правил безпеки систем газопостачання. Одночасно роз`яснено, що після усунення зауважень (відсутність акта на чистку димо-вентиляційних каналів, встановлено витяжки зі штучним спонуканням) газопостачання може бути відновлено (а.с.10). 02.07.2021 року Володимир-Волинський РВП ГУНП у Волинській області повідомило [PERSON] про відсутність в діях працівників ПАТ «Волиньгаз» ознак правопорушень, розгляд яких віднесений до кометенції поліції (а.с.12). 05.10.2021 року при обстеженні систем газопостачання в смт. Іваничі Волинської області, працівниками АТ «Волиньгаз» [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] було здійснено виїзд за адресою: [ADDRESS] з метою перевірки технічного стану газового обладнання, технічної документації (договору на технічне обслуговування котла), проте Позивач не допустив працівників Оператора ГРМ до такого газового обладнання, в результаті чого останніми було складено відповідний акт про недопуск (а.с. 43). Головне управління Держпродспоживслужби у Волинській області листом № В-439/Г252 вд 11.10.2021 року у відповідь на звернення повідомило [PERSON] , що по завершенню перевірки 08.10.2021 року спеціалістом головного управління АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» видано припис № 026/05.01-19, яким зобов`язано провести обстеження внутрішньобудинкової системи його будинку та за відсутності порушень негайно відновити газопостачання. Разом з тим, на виконання такого припису начальник ВЕБ АТ «Волиньгаз» повідомив, що таке обстеження було ініційовано 05.10.2021 року, однак [PERSON] відмовив у допуску працівників Володимир-Волинського відділення для проведення обстеження. Відтак, для забезпечення гарантованого рівня надійності, безпеки та недопущення аварійних ситуацій, такий факт унеможливлює відновити газопостачання (а.с.49-50). 15.12.2021 року за вих № 430-Лв-7005-1221 АТ «Оператор газорозподільної системи «Волиньгаз» у відповідь на звернення [PERSON] повідомив, що згідно заяви останнього аварійна служба 104 прибула на виклик за адресою [ADDRESS] ; витоку газу на зовнішніх мережах (до крану на вводі) виявлено не було, оскільки газопостачання на час обстеження було припинено шляхом перекриття ввідного крану із встановленням заглушки і опломбовано. Таким чином, працівники АТ «Волиньгаз» при виконанні посадових обов`язків діяли на підставі та в межах своїх повноважень (а.с.131-132). Отже, як встановлено в ході розгляду цивільної справи безпосередньою причиною припинення газопостачання за адресою проживання позивача згідно акту від 27.05.2021 року стало виявлення витоку газу та відсутність договору на технічне обслуговування газового котла, а згідно повідомлення від цього ж числа позивачу відновлення газопостачання стане можливим після огляду внутрішньобудинкових газових мереж і газового обладнання, при наявності акту перевірки димовентиляційних каналів і відсутності заборгованості за природний газ та його розподіл. Як встановлено в судовому засіданні з пояснень позивача, на даний час акт перевірки димовентиляційних каналів ним оформлено у вересні 2021 року, однак письмове підтвердження цього у матеріалах справи відсутнє, підтвердив, що договір на технічне обслуговування газового котла відсутній, оскільки він не пов`язував його наявність з причиною відсутності у нього газопостачання. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, старший майстер АТ «Волиньгаз» [PERSON] показав суду, що 05.10.2021 року він, майстер [PERSON] та слюсар [PERSON] на виконання наряду про перевірку адрес, що були раніше відключені від газопостачання, приїхали до будинку [PERSON] щоб перед відновленням газопостачання обстежити об`єкт на відсутність порушень, наявність всіх документів: актів на димоходи, договір на технічне обслуговування газового котла та відповідність приладів газу проектній документації. Представившись, в будинок зайти вони не змогли, оскільки позивач їх не допустив в середину в будинок. Тоді вони перевірили чи не було самовільного втручання та відновлення газопостачання, звірили показник лічильника та склали акт про недопуск до приміщення. [PERSON] відмовив у доступі до будинку мотивуючи тим, що справа щодо відновлення газопостачання перебуває на розгляді в суді. При цьому свідків, які б були вказані в акті про недопуск та засвідчили такий факт відсутні. Пред`явити договір на технічне обслуговування котла Вайлант та акти на димоходи позивач відмовився, покликаючись на те, що договір на технічне обслуговування котла перебуває в процесі оформлення, актів на димоходи не було. [PERSON] газу в той день не перевіряли, оскільки таке можна перевірити при наявності підключення газопостачання. Допитана в судовому засіданні, як свідок, інженер служби систем газопостачання АТ «Волиньгаз» [PERSON] суду показала, що 05.10.2021 року, після отримання скерування, вона з майстром АТ «Волиньгаз» [PERSON] і слюсарем [PERSON] приїжджали для обстеження будинку [PERSON] (перевірити встановлення приладів згідно проекту, акти про стан димовентиляційних каналів, договір на технічне обслуговування котла у разі, якщо встановлено імпортне обладнання) з метою відновлення газопостачання про що вона повідомила позивача, однак останній їх до будинку не допустив, повідомивши, що справа щодо відновлення газопостачання перебуває на розгляді в суді. Тоді вони, з його дозволу, сфотографували показники лічильника. З [PERSON] вона особисто не спілкувалася, розмову з ним вів [PERSON] . Для відновлення газопостачання позивач повинен був надати договір на сервісне обслуговування газового обладнання (якщо імпортне обладнання), акт монтажу і акт на димохід. У позивача був відсутній договір на технічне обслуговування газового котла. Зазначила, що в акті про недопуск свідки не вказані, оскільки були присутні три працівники АТ «Волиньгаз»\~і вони не\~вважали за\~необхідне залучення\~таких. Ствердила, що при виїзді 16.06.2021 року за скеруванням, вона прибула із слюсарем до місця проживання [PERSON] з метою обстеження системи газопостачання на відповідність проекту у літній кухні та будинку, оскільки на той час газопостачання до будинку позивача вже було припинено. Позивачу було роз`яснено, що для відновлення газопостачання необхідно пред`явити договір на технічне обслуговування котла, який у той час був відсутній. При цьому у 2008 році, при введенні в експлуатацію котла, договір на технічне обслуговування такого фактично був відсутній; позивач повинен був його надати, однак з 2008 року цього зроблено не було. Тоді до будинку [PERSON] її допустив; в результаті обстеження нею було виявлено відповідність проекту наявності і розміщення приладів. Акту на димові канали та договору на котел у позивача не було. Допитаний в судовому засіданні, як свідок, слюсар аварійно-відновлювальних робіт АТ «Волиньгаз» [PERSON] в судовому засіданні показав, що при виїзді 05.10.2021 року із [PERSON] та [PERSON] до будинку [PERSON] він особисто з позивачем не спілкувався. Вийшовши з автомобіля, він взяв із собою весь необхідний технічний інструмент, щоб здійснити відновлення газопостачання. Однак, таке відновити не вдалося, бо позивач відмовився допускати їх в будинок мотивуючи тим, що справа щодо відновлення газопостачання перебуває на розгляді в суді і відновлення такого буде здійснено після ухвалення відповідного рішення суду. Жодних документів від [PERSON] він не вимагав та не перевіряв, його ділянка роботи суто технічна за вказівкою. Для відновлення газопостачання необхідно потрапити в будинок та перевірити чи всі газові прилади закриті, потім вийти на вулицю та перезапустити кран, і в разі витоку газу повторити такі дії з вулиці і всередині будинку. Навіть за наявності вказівки на відновлення газопостачання, без входження в будинок перевірити наявність витоку газу і відновити газопостачання неможливо. V. Застосоване судом законодавство та висновки суду Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Як передбачено ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Відповідно до ст. 24 Конституції України громадяни мають рівні конституційні права і свободи та є рівними перед законом, не може бути привілеїв чи обмежень за ознаками раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, за мовними або іншими ознаками. Згідно з ч. 1 ст. 5 Закону України «Про захист прав споживачів», держава забезпечує споживачам захист їх прав, надає можливість вільного вибору продукції, здобуття знань і кваліфікації, необхідних для прийняття самостійних рішень під час придбання та використання продукції відповідно до їх потреб, і гарантує придбання або одержання продукції іншими законними способами в обсязі, що забезпечує рівень споживання, достатній для підтримання здоров`я і життєдіяльності. Як передбачено ст. 21 цього ж Закону, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення. Відповідно до п.п. 3, 4, 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів, права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо виконавець послуги нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами, порушується принцип рівності сторін договору, ціну продукції визначено неналежним чином. У статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» наведені нижче терміни вживаються в такому значенні: житлово-комунальні послуги - житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг; виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору; норми споживання комунальних послуг (далі - норми споживання) - кількісні показники споживання комунальних послуг, які використовуються для розрахунків за спожиті комунальні послуги у випадках, передбачених законодавством. Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі надання споживачам послуг з управління багатоквартирним будинком, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення та поводження з побутовими відходами, а також відносини, що виникають у процесі надання послуг з постачання та розподілу електричної енергії і природного газу споживачам у житлових, садибних, садових, дачних будинках. Відповідно до глави 1 розділу I Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2494 (далі Кодекс), в кодексі терміни вживаються у таких значеннях: - заява-приєднання складена за встановленою формою письмова заява споживача, що засвідчує його волевиявлення на приєднання до договору розподілу природного газу та містить персоніфіковані дані споживача та його об`єкта; - замовник фізична особа, або юридична особа, або фізична особа - підприємець, яка на підставі відповідного договору замовляє у оператора газорозподільної системи послугу з приєднання до газорозподільної системи та/або розподілу природного газу; - побутовий споживач споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність; - приєднання до ГРМ сукупність організаційних і технічних заходів, у тому числі робіт, спрямованих на створення технічної можливості для надання послуги розподілу природного газу, які здійснюються у зв`язку з підключенням об`єкта будівництва чи існуючого об`єкта замовника до газорозподільної системи; - споживач природного газу (споживач) фізична особа, фізична особа підприємець або юридична особа, об`єкти якої в установленому порядку підключені до/через ГРМ Оператора ГРМ, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, зокрема в якості сировини, а не для перепродажу; - оператор газорозподільної системи (далі - Оператор ГРМ) суб`єкт господарювання, що на підставі ліцензії здійснює діяльність з розподілу природного газу газорозподільною системою, яка знаходиться у його власності або користуванні відповідно до законодавства, та здійснює щодо неї функції оперативно-технологічного управління. Згідно із Статутом Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «ВОЛИНЬГАЗ» є Оператором ГРМ (скорочене найменування товариства АТ «ВОЛИНЬГАЗ»), основним видом діяльності якого є розподіл та/або постачання газу, зокрема, надання населенню, бюджетним організаціям, промисловим та комунальним підприємствам, а також іншим суб`єктам підприємницької діяльності послуг з розподілу природного, нафтового газу та газу (метану) вугільних родовищ та постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ і скрапленого газу (а.с.79-123). Відповідно до пункт 7 глави 3 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Відповідно до пункту 4 та 7 глави 3 розділу 6 Кодексу газорозподільних систем, договір розподілу природного газу між Оператором ГРМ та споживачем укладається шляхом підписання заяви-приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу, що відповідає Типовому договору розподілу природного газу, розміщеному на офіційному веб-сайті Регулятора та Оператора ГРМ та/або в друкованих виданнях, що публікуються на території його ліцензованої діяльності з розподілу газу, і не потребує двостороннього підписання сторонами письмової форми договору. Фактом приєднання споживача до умов договору розподілу природного газу (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір розподілу природного газу, зокрема повернення підписаної заяви-приєднання, сплата рахунка Оператора ГРМ та/або документально підтверджене споживання природного газу. Згідно зі ст. 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», надання житлово-комунальних послуг здійснюється виключно на договірних засадах. Статтею 714 ЦК України визначено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечувати безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (частина 1 статті 5 Цивільного процесуального кодексу України). Закон України «Про ринок природного газу» № 329-VIII 9 квітня 2015 року (далі - Закон № 329-VIII) визначає правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу. 27 липня 2015 року набрали чинності Правила постачання природного газу, затверджені постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 N 2496 та зареєстровані в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1382/27827, а також Кодекс газорозподільних систем (далі - Кодексу ГРС), затверджений постановою НКРЕКП від 30 вересня 2015 року за № 2494, зареєстрований в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 за № 1379/27824. Крім того, на виконання вимог статті 12 Закону № 329-VIII НКРЕКП було затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам (постанова Національної комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30 вересня 2015 року № 2500, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1386/27831) і Типовий договір розподілу природного газу (постанова НКРЕКП від 30 вересня 2015 року № 2498, зареєстрована у Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1384/27829) (дата набрання чинності вищевказаних постанов НКРЕКП 01 грудня 2015 року) Таким чином, відповідно до вимог наведеного законодавства, яке регулює спірні правовідносини, споживач повинен укласти договір про розподіл природного газу з відповідним оператором газорозподільної системи та договір про постачання природного газу з постачальником, який зобов`язується поставити споживачеві природний газ. Відповідно до пункту 10 розділу ІІІ Правил постачання природного газу за однією поштовою адресою укладається один договір постачання природного газу. У разі коли об`єкт побутового споживача перебуває у власності (користуванні) кількох осіб, укладається один договір з одним із співвласників (користувачів) за умови письмової згоди всіх інших співвласників (користувачів), про що робиться відмітка в заяві-приєднанні. За нормами ст. 37 Закон № 329-VIII оператор газорозподільної системи відповідає за надійну та безпечну експлуатацію, підтримання у належному стані та розвиток (включаючи нове будівництво та реконструкцію) газорозподільної системи, якою він користується на законних підставах. Відповідно до ч. 2 ст. 38 Закон № 329-VIII з метою виконання функцій, передбачених ч. 1 ст. 37 цього Закону, оператор газорозподільної системи зобов`язаний, зокрема, вживати заходів з метою забезпечення безпеки постачання природного газу, в тому числі безаварійної та безперебійної роботи газорозподільної системи, вживати інших заходів, необхідних для безпечної та стабільної роботи газорозподільної системи, що передбачені цим Законом або не суперечать законодавству. Главою 7 розділу VI Кодексу ГРС зазначено, що оператор ГРМ в установленому законодавством порядку має право припинити/обмежити газопостачання (розподіл природного газу) на об`єкт споживача (у тому числі побутового споживача) з дотриманням ПБСГ та нормативних документів, що визначають порядок обмеження/ припинення природного газу, у таких випадках; 1) несвоєчасна та/або неповна оплата послуг згідно з умовами договору розподілу природного газу; 2) відсутність підтвердженого обсягу природного газу по об`єкту споживача та/або його постачальнику; 3) подання споживачем або його постачальником (який уклав з Оператором ГРМ договір на виконання робіт, пов`язаних з припиненням/обмеженням газопостачання споживачам) письмової заяви про припинення газопостачання; 4) відмова споживача від встановлення лічильника газу, що здійснюється за ініціативи та за кошти Оператора ГРМ, з урахуванням Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу»; 5) розірвання договору розподілу природного газу; 6) несанкціонований відбір природного газу або втручання в роботу ЗВТ чи ГРМ; 7) несанкціоноване відновлення газоспоживання; 8) визнання в установленому порядку аварійним станом газорозподільної системи та/або ліквідація наслідків аварій, спричинених надзвичайними ситуаціями техногенного, природного або екологічного характеру, та проведення ремонтно-відновлювальних робіт; 9) наявність заборгованості за несанкціонований відбір природного газу з ГРМ; 10) необгрунтована відмова від підписання акта наданих послуг та/або акта приймання-передачі природного газу (норма застосовується по об`єкту споживача, що не є побутовим); 11) відмова представникам Оператора ГРМ в доступі на об`єкти або земельну ділянку Споживача, де розташована газорозподільна система та/або газове обладнання, та/або комерційний вузол обліку газу, для здійснення контролю відповідності встановленого газоспоживаючого обладнання проектній документації, обстеження газових мереж до ВОГ та/або газоспоживаючого обладнання; 12) в інших випадках, передбачених законодавством. В судовому засіданні встановлено та підтверджено копією витягу № 6069/01/09-01.2022, що у житловому будинку за адресою [ADDRESS] зареєстровані: позивач [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, з копії Свідоцтва про право власності серії [NUMBER] від 11.01.2005 року на об`єкт нерухомого майна житловий будинок з надвірними будівлями, який розташований в [ADDRESS] встановлено, що уповноваженим власником зазначеного домоволодіння є дочка позивача - [PERSON] . Представником відповідача до відзиву на позов було надано інформацію про те, що за адресою: [ADDRESS] , договір розподілу природного газу та особовий рахунок № [NUMBER] відкрито на ім`я [PERSON] , в той час як з позивачем не узгоджено договірні відносини з АТ «Волиньгаз» у відповідності до вимог чинного законодавства. На підставі вищевикладеного, судом встановлено, що між позивачем [PERSON] та АТ «Волиньгаз» жодних договірних відносин не існувало та на даний час не існує. Будь-які належні та допустимі докази наявності договірних відносин між позивачем та АТ «Волиньгаз» у матеріалах справи відсутні. З наваеденого вище випливає що [PERSON] є неналежним позивачем у спорі, що є однією з підстав для відмови у задоволенні позову. Крім цього слід зазначити, що відповідно до п.5.7 Правил безпеки систем газопостачання, підлягає відключенню від системи газопостачання обладнання житлових і громадських будинків із встановленням заглушки за умови: наявності витоків газу; не забезпечення власником ( балансоутримувачем та/або орендарем, наймачем) технічного обслуговування згідно з вимогами п.5.4 цієї глави. З урахуванням наведеного, 27.05.2021 року представниками АТ «Волиньгаз» складено акт про припинення газопостачання один примірник якого залишено позивачу разом з повідомленням. Таким чином судом встановлено, що безпосередньою причиною припинення газопостачання в будинковолодінні по [ADDRESS] був виявлений витік газу та додатково встановлено відсутність договору на технічне обслуговування газового обладнання котла, який зі слів позивача на даний час теж відсутній. Крім цього, в ході розгляду справи, з показів свідків, судом встановлено, що і не заперечено самим позивачем, 05.10.2021 року останнім не було допущено працівників оператора ГРМ до газового обладнання в середині будинку, не надано документів наявність яких є необхідною умовою для поновлення газопостачання та не забезпечено доступу до перевірки газового обладнання, у зв`язку з чим, на думку суду, поновлення газопостачання у будинку за таких умов є передчасним. Щодо покликання позивача на обов`язок відповідача безперервно надавати послуги постачання природного газу, варто зазначити, що АТ «Волиньгаз» не здійснює діяльність з постачання природного газу, газу (метану) вугільних родовищ., а з 19.06.2017 року здійснює виключно діяльність з розподілу природного газу на підставі постанови НКРЕКП №813 від 19.06.2017 року із змінами від 31.05.2019 року. Оскільки в ході розгляду спору судом встановлено, що позивач не наділений правами та обов`язками учасника договірних відносин, в даному випадку не можливо стверджувати про порушення прав позивача відповідачем в межах надання послуг з розподілу природного газу, а також не надано належних та допустимих доказів неправомірності таких дій. З огляду на вищенаведене, позовні вимоги про визнання протиправними дій відповідача щодо відключення газу та зобов`язання відповідача поновити газопостачання домоволодіння за адресою [ADDRESS] , задоволенню не підлягають. Крім цього суд критично оцінює твердження позивача що між ним та відповідачем існують договірні відносини на підставі договору про надання населенню послуг з газопостачання від 14.03.2008 року, оскільки такий втратив чинність з 27.11.2015 року. Заявляючи позовну вимогу про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 5 000,00 грн, позивач посилалася на те, що внаслідок неправомірних дій та бездіяльності відповідача йому було припинено газопостачання та не відновлено на даний час, а так, як він хворіє та є особою з інвалідністю третьої групи, то через відсутність газу відчуває повний побутовий дискомфорт. Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Враховуючи те, що позивачем не доведено неправомірності дій та бездіяльності відповідача, не підтверджено завдання йому моральної шкоди саме припиненням газопостачання або будь-якими іншими діями відповідача, вимога про відшкодування моральної шкоди також задоволенню не підлягає. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором (ст. 5 ЦПК України). Відповідно до ч. 1 ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (ч. 1 ст. 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у ч. 1 ст. 10 ЦПК України. Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (пункт 39 рішення у справі «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria»), заява N 1365/07; пункт 170 рішення у справі «Олександр Волков проти України», заява N 21722/11). У своїй практиці ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі. Тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. І роль розгляду справ у судах полягає саме в тому, щоби позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням змін у повсякденній практиці (пункти 31-32 рішення від 11 листопада 1996 року у справі «Кантоні проти Франції» («Cantoni v. France»), заява N 17862/91; пункт 65 рішення від 11 квітня 2013 року у справі «Вєренцов проти України», заява N 20372/11). Враховуючи вищенаведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі. VI. Розподіл судових витрат між сторонами Розподіл судових витрат здійснюється у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Позивачем при зверненні з вимогами до суду судовий збір не сплачений. [PERSON] посилався на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів». У статті 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, у якому не передбачено звільнення від сплати судового збору споживачів - за позовами, що пов`язані з порушенням їхніх прав. Пунктом 23 ст.1 Закону України «Про захист прав споживачів» визначено, що споживач це фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника. Оскільки, у даному випадку, судом встановлено, що позивач не наділений правами та обов`язками учасника договірних відносин, то пільга передбачена ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо сплати судового збору на нього не поширюється. Відтак, позовна вимога про визнання дій відповідача протиправними та зобов`язнання поновити постачання газу є немайновою вимогою та повинна оплачуватися судовим збором, який станом на дату звернення з позовною заявою до суду (27.08.2021 року) відповідно до Закону України «Про судовий збір» становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 908,00 грн (0,4 х 2270 гривень=908,00). Також оплаті судовим збором підлягає позовна вимога про відшкодування моральної шкоди у розмірі 5\~000 грн, яка виражена грошима та відповідно є майновою вимогою. Станом на дату звернення з позовною заявою до суду (27.08.2021 року) відповідно до Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за даною вимогою становить 1% ціни позову, але не менше 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб та складає 908,00 грн (0,4 х 2270 гривень=908,00). У зв`язку з відмовою у задоволенні позову у повному обсязі, судові витрати пов`язані з розглядом справи у розмірі 1\~816 грн, відповідно до ст. 141 ЦПК України слід стягнути з позивача.

Outcome: approved