Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулась до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовною заявою до [PERSON] , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Бучанського району Київської області про позбавлення батьківських прав, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі з 14.08.1999 року від якого мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [INFO] мати [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 19.04.2021 року серія [NUMBER] , видане Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. 19.09.2014 року головним державним виконавцем Міщенко Л.М. видана Постановою про відкриття виконавчого провадження 44927122 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з гр. [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно. Які не сплачувалися по сьогоднішній день включно. Відповідно до акту обстеження житлово-побутових умов проживання складеного депутатом Вишневої міської ради Буханським В.В. батько - гр. [PERSON] не працює, вживає алкогольні напої, не займається вихованням та утриманням неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] надав нотаріально завірену заяву від 11.05.2021 року, в якій зазначив, що не має можливості надавати матеріальне утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , та здійснювати інші батьківські обов`язки. Неповнолітня дитини [PERSON] надає суду заяву в якій просить позбавити її батька [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, так як він її не утримує, її життям не цікавиться, вживає алкогольні напої, веде розгульний спосіб життя. Все це свідчить про свідоме нехтування батьком [PERSON] своїми обов`язками, ухилення від виконання батьківських обов`язків. Просила позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини, [PERSON] , [INFO] ; стягнути з відповідача [PERSON] , [INFO] , на її користь сплачений судовий збір у розмірі 908,00 грн. 04 лютого 2022 року ухвалою Києво-Святошинського районного суду Київської області відкрито провадження у справі та призначено до розгляду. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги повністю підтримує, позов просить задовольнити, щодо заочного розгляду справи не заперечувала. В судове засідання відповідач не з`явився, причини неявки суду невідомі, судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату час та місце розгляду, шляхом направлення копії ухвали про відкриття провадження та судових повісток на адресу відповідача, однак, вся кореспонденція повернулась без вручення адресату. Відповідач повідомлений про дату та час судового розгляду шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України». В судове засідання представник Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради Даниленко О.П. не з`явилася, надала заяву про розгляд справи у відсутність представника Служба у справах дітей та сім`ї Вишневої міської ради. Позовні вимоги підтримала у повному обсязі, не заперечувала проти заочного розгляду справи та надала суду Висновок Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо доцільності позбавлення гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 14.06.2022 року. У зв`язку з неявкою сторін в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності з повідомленням причин неявки, ненадання відповідачем відзиву на позовну заяву, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За відсутності заперечень позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст.ст. 280-281 ЦПК України. У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення. Суд, перевіривши матеріали справи та зібрані в ній докази, знаходить, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували в шлюбі 14 серпня 1999 року, що підтверджується відміткою в розділі «сімейний стан» в паспорті громадянина України [PERSON] серія [NUMBER] , виданого 23.10.2010 року Києво-Святошинським РВ ГУ МВС України в Київській області. [INFO] у шлюбі народилася донька [PERSON] , про що 11.08.2004 року складено відповідний актовий № 244 та Києво-Святошинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області 14 червня 2018 року повторно видано свідоцтво про народження серії [NUMBER] . [INFO] померла мати неповнолітньої доньки - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серія [NUMBER] , виданим 19.04.2021 року Виконавчим комітетом Вишневої міської ради Бучанського району Київської області. З Витягу про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 4952 від 25.05.2021 року вбачається, що відповідач [PERSON] та його донька [PERSON] , зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] . Крім того, зазначене також, підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 24.11.2021 року складеного депутатом Вишневої міської ради В.В. Бухонського, згідно якого батько [PERSON] не приймає ніякої участі в утриманні і вихованні та навчанні своєї доньки [PERSON] [INFO] . [PERSON] не працює і вживає алкоголь, зі слів доньок не працює більше 5 років. 19.09.2014 року головним державним виконавцем Міщенко Л.М. видана Постановою про відкриття виконавчого провадження 44927122 рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів у розмірі 1/3 частини доходу щомісячно. Відповідач [PERSON] надав нотаріально завірену заяву від 11.05.2021 року, в якій зазначив, що не має можливості надавати матеріальне утримання своєї доньки [PERSON] , [INFO] , та здійснювати інші батьківські обов`язки. Неповнолітня дитини [PERSON] надала суду заяву в якій просить позбавити її батька [PERSON] , [INFO] , батьківських прав, так як він її не утримує, її життям не цікавиться, вживає алкогольні напої та веде розгульний спосіб життя. З Висновку Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо доцільності позбавлення гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 14.06.2022 року № 3/02-1278, вбачається, що на підставі рішення комісії з питань захисту прав дитини при Виконавчому комітеті Вишневої міської ради Бучанського району Київської області від 17 грудня 2022 року (протокол № 2) орган опіки та піклування (виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області) вважає за доцільне позбавлення батька [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . У статті 8 Конституції України закріплено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, а норми Конституції України є нормами прямої дії. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Згідно із частиною сьомою статті 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Пунктами 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. За правилами статті 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року держави - учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно статті 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Статтею 150 СК України передбачений обов`язок батьків щодо виховання та розвитку дитини. Згідно із частинами другою та четвертою статті 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до статті 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Статтею 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним. Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Пунктами 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» судам роз`яснено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема, ставлення батьків до дітей. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» зазначено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Суд оцінивши докази надані позивачем, дійшов висновку, що [PERSON] безвідповідально ставиться до питання виховання своєї дитини та її матеріального забезпечення. Відповідач свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, що встановлено безпосередньо наданими доказами позивачем. Він не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання ним освіти. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку про необхідність позбавлення [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Досліджені докази підтверджують посилання позивачки на те, що відповідач ухиляється від своїх батьківських обов`язків та не приймає участі в житті дитини. Протягом розгляду справи відповідач для себе належних висновків не зробив, реальних кроків щодо виховання та утримання дитини не вчинив. Жодних об`єктивних даних, які б вказували на наявність перешкод у вихованні його неповнолітньої доньки [PERSON] , судом не встановлено. Також, судом не встановлено жодних об`єктивних даних, які б вказували на те, що [PERSON] намагався виконувати батьківські обов`язки. Відповідач вкрай формально ставиться до необхідності виконання обов`язку щодо утримання дитини, сплати аліментів. На переконання суду позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно неповнолітньої доньки [PERSON] не зашкодить інтересам дитини, її подальшому вихованню та утриманню. У висновку Виконавчого комітету Вишневої міської ради Бучанського району Київської області щодо доцільності позбавлення гр. [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , від 14.06.2022 року № 3/02-1278 зазначено, що Виконавчий комітет Вишневої міської ради Бучанського району Київської області вважає за доцільне позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] відносно неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до статті 141 ЦПК України, а також згідно із пунктом 35 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» № 10 від 17 жовтня 2014 року із змінами зазначено, що вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд має враховувати положення статті 141 ЦПК України та керуватися тим, що судовий збір та інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved