Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Військова частина [NUMBER] звернулась до Теребовлянського районного суду з позовом до [PERSON] про стягнення коштів за отримане речове майно, отриманого під час проходження служби, строки носіння якого не закінчилися, у розмірі 1854 грн. 02 коп. В обґрунтування вимог позивач вказав, що згідно наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 08.06.2016 №122, солдата [PERSON] , військовослужбовця, який 08.06.2016 прибув з військової частини польова пошта [NUMBER] с. Старичі для подальшого проходження військової служби, з 08.06.2016 року було зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] та на всі види забезпечення і визнано таким, що перебуває у розпорядженні командира військової частини польова пошта [NUMBER]. Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 29.06.2016 року №138 солдата [PERSON] , який перебував у розпорядженні командира військової частини польова пошта [NUMBER], було призначено на посаду водія гармати першого гаубичного артилерійського взводу одинадцятої гаубичної артилерійської батареї четвертого гаубичного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта [NUMBER]. Відповідно до картки №2833 обліку матеріальних засобів особистого користування від 08.06.2016 року солдату [PERSON] Міністерством оборони України, в особі військової частини [NUMBER], видано речове майно, згідно визначених норм. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.08.2017 року №56, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] , водія першої гармати першого гаубичного артилерійського взводу одинадцятої гаубичної артилерійської батареї четвертого гаубичного артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER], зідповідно до підпункту «е» (у зв`язку із службовою невідповідністю) пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і зійськову службу», було звільнено з військової служби та визнано таким, що 19.08.2017 року справи і посаду у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до Теребовлянського районного військового комісаріату Тернопільської області для постановки на військовий облік. 19 серпня 2017 року виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та знятий з усіх видів забезпечення. На момент виключення зі списків особового складу частини та зняття усіх видів забезпечення, згідно довідки - розрахунку №36 за солдатом [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: черевики типу Б - 1 пара, штани утеплені н/з - 1 комплект, куртка утеплена н/з - І комплект, костюм польовий бавовняний - 1 комплект, куртка ВВЗ - 1 комплект, штани ВВЗ - 1 комплект, ККУ - 1 пара, шкарпетки літні - 1 комплект, рукавички напіввовняні - 2 комплекти, шапка фреска - 2 комплекти, шапка зимова - 1 штука, всього на загальну суму 5073 (п`ять тисяч)грн. 22 коп. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.08.2017 року №56 визначено, утримати з грошового забезпечення солдата [PERSON] кошти за недонос військового майна у розмірі 5073(п`ять тисяч сімдесят три) грн. 22 коп. згідно довідки-розрахунку №36. Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] 2017р, з грошового забезпечення солдата [PERSON] отримано грошові кошти в сумі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять грн.) 20 коп. в якості відшкодування майнової школи за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу. Станом на даний час, сума заборгованості відповідача перед військовою частиною [NUMBER] за недонос речового майна, строки носіння якого не вийшли складає 1854 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 02 коп. З метою досудового врегулювання спору 08 грудня 2021 року за №7854 військовою частиною [NUMBER] на адресу відповідача направлено лист з проханням в добровільному порядку погасити заборгованість. Однак, кошти від відповідача не надходили. Посилаючись на наведене, позивач просив задовольнити позовні вимоги. Ухвалою від 17.01.2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, хоча про час та місце був повідомлений у встановленому законом порядку. Попередньо подав заяву про розгляд справи без його участі та не заперечив проти заочного розгляду справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час та місце судового засідання був неодноразово повідомлений, шляхом направлення рекомендованого повідомлення за адресою місця реєстрації та оголошення на сайті судової влади. Попередньо не повідомив суд про причини своєї неявки, заяви про відкладення та відзив на позов не подавав. На підставі вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності сторін та проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши та оцінивши докази, що є у справі, вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки судом встановлено наступне. Згідно наказу командира військової частини польова пошта [NUMBER] (по стройовій частині) від 08.06.2016 №122, солдата [PERSON] , військовослужбовця, який 08.06.2016 прибув з військової частини польова пошта [NUMBER] с. Старичі для подальшого проходження військової служби, з 08.06.2016 року було зараховано до списків особового складу військової частини польова пошта [NUMBER] та на всі види забезпечення і визнано таким, що перебуває у розпорядженні командира військової частини польова пошта [NUMBER]. Наказом командира військової частини польова пошта [NUMBER] від 29.06.2016 року №138 солдата [PERSON] , який перебував у розпорядженні командира військової частини польова пошта [NUMBER], було призначено на посаду водія гармати першого гаубичного артилерійського взводу одинадцятої гаубичної артилерійської батареї четвертого гаубичного артилерійського дивізіону військової частини польова пошта [NUMBER]. Відповідно до картки №2833 обліку матеріальних засобів особистого користування від 08.06.2016 року солдату [PERSON] Міністерством оборони України, в особі військової частини [NUMBER], видано речове майно, згідно визначених норм. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.08.2017 року №56, військовослужбовця військової служби за контрактом солдата [PERSON] , водія першої гармати першого гаубичного артилерійського взводу одинадцятої гаубичної артилерійської батареї четвертого гаубичного артилерійського дивізіону військової частини [NUMBER], зідповідно до підпункту «е» (у зв`язку із службовою невідповідністю) пункту 1 частини восьмої статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і зійськову службу», було звільнено з військової служби та визнано таким, що 19.08.2017 року справи і посаду у військовій частині [NUMBER] здав і вибув до Теребовлянського районного військового комісаріату Тернопільської області для постановки на військовий облік. 19 серпня 2017 року виключений зі списків особового складу військової частини [NUMBER] та знятий з усіх видів забезпечення. На момент виключення зі списків особового складу частини та зняття усіх видів забезпечення, згідно довідки - розрахунку №36 за солдатом [PERSON] рахувалось речове майно, строки носіння якого не вийшли, а саме: черевики типу Б - 1 пара, штани утеплені н/з - 1 комплект, куртка утеплена н/з - І комплект, костюм польовий бавовняний - 1 комплект, куртка ВВЗ - 1 комплект, штани ВВЗ - 1 комплект, ККУ - 1 пара, шкарпетки літні - 1 комплект, рукавички напіввовняні - 2 комплекти, шапка фреска - 2 комплекти, шапка зимова - 1 штука, всього на загальну суму 5073 (п`ять тисяч)грн. 22 коп. Наказом командира військової частини [NUMBER] (по стройовій частині) від 19.08.2017 року №56 визначено, утримати з грошового забезпечення солдата [PERSON] кошти за недонос військового майна у розмірі 5073(п`ять тисяч сімдесят три) грн. 22 коп. згідно довідки-розрахунку №36. Згідно витягу з книги обліку грошових стягнень і нарахувань військової частини [NUMBER] 2017р, з грошового забезпечення солдата [PERSON] отримано грошові кошти в сумі 3219 (три тисячі двісті дев`ятнадцять грн.) 20 коп. в якості відшкодування майнової школи за речове майно, строк носіння якого не закінчився з урахуванням зносу. Станом на даний час, сума заборгованості відповідача перед військовою частиною [NUMBER] за недонос речового майна, строки носіння якого не вийшли складає 1854 (одна тисяча вісімсот п`ятдесят чотири) грн. 02 коп. Згідно спільної директиви МО України та ГШ ЗС України від 26.04.2017 №Д-322/1/15дск, директиви командувача військ ОК «Захід» від 27.04.2017 №Д- 6 дек та розпорядження начальника штабу-першого заступника командира військової частини [NUMBER] від 31.05.2017 №501/4/1/755, військова частина польова пошта [NUMBER] з 01.07.2017 перейшла на умовне найменування «військова частина [NUMBER]». Згідно витягів з книги обліку грошових стягнень і нарахувань вбачається, що з [PERSON] в рахунок погашення вартості утриманого військового майна, строки носіння якого не закінчилися, стягнуто 3219 грн. 20 коп. та заборгованість відповідача перед позивачем становить 1854 грн. 02 коп. Військовою частиною [NUMBER] на адресу [PERSON] було направлено лист з проханням слатити кошти за недонос речого майна у добровільному порядку, перерахувавши кошти на розрахунковий рахунок військової частини [NUMBER] за вказаними реквізитами. В силу вимог ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У відповідності до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава гарантує військовослужбовцям достатнє матеріальне, грошове та інші види забезпечення в обсязі, що відповідає умовам військової служби, та військовослужбовці одержують грошове та речове забезпечення за рахунок держави. Положеннями ст. 9-1 цього ж Закону передбачено, що речове забезпечення військовослужбовців здійснюється за нормами і в терміни, що визначаються відповідно Міністерством оборони України, а порядок грошової компенсації вартості за не отримане речове майно визначається Кабінетом Міністрів України. Згідно з вимогами ст. 1 Закону України «Про правовий режим майна в Збройних Силах України», військове майно є державним майном, закріпленим за військовими частинами, закладами, установами та організаціями Збройних Сил України. До військового майна, зокрема, належить речове майно. Як встановлено в ході судового розгляду під час проходження служби відповідач у відповідності до вимог п. 1 ст. 9-1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», наказу Міністерства оборони України від 29 квітня 2016 року №232 «Про речове забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та Державної спеціальної служби транспорту» забезпечувався форменим одягом за рахунок державних коштів. Відповідно до вимог абз.7 п.4 розділу III Інструкції про організацію речового забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України в мирний час та в особливий період, затвердженої наказом Міністерства оборони України № 232 від 29.04.2016 р. (зареєстровано в Мінюсті 26.05.2016 р. за № 768/28898) у разі звільнення з військової служби осіб офіцерського складу, сержантського і старшинського складу та рядового складу, які проходили військову службу за контрактом, за службовою невідповідністю, у зв`язку із систематичним невиконанням умов контракту, засудженням особи до позбавлення волі або обмеженням волі за вироком суду, що набрав законної сили, вартість виданих їм предметів речового майна, строки носіння яких не закінчилися, утримується з урахуванням зносу та проводяться взаєморозрахунки в разі неотримання військовослужбовцем речового майна, право на отримання якого наступило за час проходження служби. Встановлено та підтверджено наявними у справі доказами, що відповідач проходив військову службу за контрактом у військовій частині [NUMBER], яка здійснювала речове забезпечення [PERSON] під час проходження ним військової служби за контрактом [PERSON] отримав належне йому речове майно, що підтверджується наявними у справі доказами. Однак був звільнений із служби у зв`язку із службовою невідповідністю. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач в судове засідання не з`явився та не представив будь-яких доказів на спростування доводів позивача. Таким чином, оскільки під час проходження служби відповідачу були видані предмети речового майна, при звільненні зі служби у зв`язку із службовою невідповідністю, повна вартість майна в добровільному порядку не сплачена, суд вважає, що з [PERSON] слід стягнути на користь військової частини [NUMBER] вартість отриманого ним речового майна в сумі 1854 грн. 02 коп., з врахуванням зносу та часткового погашення боргу. Крім того, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме судовий збір в розмірі 2270 грн.

Outcome: approved