Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітніх синів, які продовжують навчання, обґрунтовуючи позов тим, що 27.09.2003 року було зареєстровано шлюб між нею та [PERSON] , в подальшому шлюб розірвано. Від шлюбу в них народилися діти: - [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу вона вдруге вийшла заміж та змінила прізвище на « [PERSON] ». Вказує, що на підставі виконавчого листа Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2005 року з відповідача стягувалися аліменти на утримання дітей, але діти продовжують навчання в Кіровоградському медичному фаховому коледжі ім.Є.Й. Мухіна з 01.09.2019 по 30.06.2023 року. Оскільки відповідач інших дітей не має, аліментів не сплачує, офіційно працевлаштований то на її думку він має можливість надавати грошову допомогу дітям на період їх навчання в розмірі 1/3 частки від заробітку без погіршення свого матеріального стану. Ухвалою Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 20 травня 2022 року провадження у справі відкрито та призначено її до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, від неї до суду надійшла заява про слухання справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує з підстав зазначених у позовній заяві та просить їх задовольнити, інших заяв чи клопотань до суду не подала (а.с.34). Представник позивача адвокат Іващенко І.Ю. в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлений належним чином. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Від відповідача до суду надійшов відзив, в якому він просить прийняти часткове визнання позовних вимог та стягнути з нього на користь позивачки аліменти на синів в твердій грошовій сумі у розмірі 1300 грн., щомісячно, оскільки у зв`язку з запровадженням в Україні карантину для боротьби з пандемією Covid-19 та в умовах воєнного стану він не має офіційного місця роботи, проживає за рахунок періодичного підробітку та не має стабільного, регулярного доходу, частину прибутку отримує в натуральній формі. Крім того, позивачка просить стягнути аліменти до досягнення синами 23 років до [INFO] , але з довідки №08 від 12.01.2022 року, що додана до позовної заяви, вбачається що [PERSON] навчатиметься по 30.06.2023 року, а згідно довідки №09 від 12.01.2022 року [PERSON] навчатиметься по 30.06.2022 року, тому саме по цей період визнає позов у зазначеній ним частині. Також вказав, що загальний розмір витрат на правову допомогу позивачки в сумі 5300 грн. є явно завищеним та не відповідає складності даної справи, тому враховуючи зміст позовних вимог, вважає, що розмір судових витрат має бути розподілено на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При цьому, просив справу розглянути за його відсутності з урахуванням його позиції (а.с.29-31). Відповідно до ч.2\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, від якого у них [INFO] народилися сини [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області та свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області виданих 29.01.2004 року, на сьогодні дітям позивача та відповідача виповнилося по 18 років (а.с.6-7). 07 листопада 2005 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу серії [NUMBER] виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Бобринецького районного управління юстиції Кіровоградської області від 07.11.2005 року (а.с.5). Виконавчим листом Бобринецького районного суду Кіровоградської області від 15 жовтня 2005 року з відповідача на користь позивача стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] до виповнення повноліття дітей (а.с.11). З довідки Кіровоградського медичного фахового коледжу ім. Є.Й. Мухіна №08 від 12.01.2022 року встановлено, що [PERSON] навчається в Кіровоградському медичному фаховому коледжі. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2023 рік (а.с.9). З довідки Кіровоградського медичного фахового коледжу ім. Є.Й. Мухіна №09 від 12.01.2022 року, встановлено, що [PERSON] навчається в Кіровоградському медичному фаховому коледжі. Термін навчання з 01.09.2019 по 30.06.2022 року (а.с.10). Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом статті 199 Сімейного кодексу України\~передбачений обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. На відміну від правовідносин щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються\~главою 16 СК України,\~яка зокрема,\~передбачає обов`язок\~батьків утримувати\~повнолітніх дочку,\~сина,\~які продовжують\~навчання і\~у зв`язку\~з цим\~потребують матеріальної\~допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті\~199,\~200,\~201\~цього\~Кодексу). Згідно зі\~статтею 200 СК України\~суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів враховуються такі доходи платника аліментів як: основна заробітна плата, усі види доплат і надбавок до заробітної плати, премії та винагороди, пенсії, стипендії, допомоги по безробіттю, дивіденди та інші доходи, що передбачені Постановою Кабінету Міністрів України від 26 лютого 1993 р. №146 "Про перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб" з відповідними змінами. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Вимогами\~ст. 182 СК України\~передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків із надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати. Відповідно до п.20 роз`яснень\~Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року\~обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. У Постанові № 644/3610/16-ц від 17.04.2019 Верховний Суд вказав, що батьки зобов`язані утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття незалежно від форми навчання до досягнення нею віку, що є меншим 23 років. Необхідність утримувати інших дітей не виключає обов`язку відповідача надавати матеріальну допомогу також своїй повнолітній дитині, яка її потребує. Враховуючи те, що сини [PERSON] та [PERSON] навчаються у навчальному закладі на денній формі навчання та не працюють, а знаходиться на утриманні матері, вона потребує матеріальної допомоги. Обов`язок утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини, яка хоча й досягла повноліття, однак продовжує навчання з метою здобуття спеціальності, що забезпечить їй можливість у подальшому працевлаштуватися та мати власний незалежний від батьків дохід. Забезпечення умов для такого розвитку та навчання пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою та не ставити повнолітнього у становище вибору між можливістю подальшої освіти і здобуття спеціальності та між необхідністю працевлаштування для власного матеріального забезпечення. Суд зазначає, що частиною другою статті 199 СК України передбачено, що право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Враховуючи те, що відповідач знаходиться у працездатному віці, він зобов`язаний утримувати свої повнолітніх синів, які продовжують навчання та потребують матеріальної допомоги. При визначенні розміру матеріальної допомоги суд обов`язково враховує:актуальну і дійсну потребу дитину у наданні їй матеріальної допомоги,вартість навчання, вартість підручників і проїзду до навчального закладу, вартість проживання у гуртожитку або орендованій квартирі за місцем знаходження навчального закладу (постанова ВС від 13 квітня 2021 року у справі №308/4214/18),стан здоров`я платника аліментів, його матеріальний та сімейний стан, наявність у платника аліментів майна, грошових коштів таінші обставини, що мають значення. Суд також враховує у тому числі стан здоров`я та матеріальне становище сторін та повнолітніх синів [PERSON] та [PERSON] , які продовжують навчання, та не досягли 23 років, однак потребують матеріальної допомоги. Разом з тим, при визначені розміру аліментів на навчання дитини, суд враховує, що відповідач на даний час не працює та не має офіційного місця роботи, проживає за рахунок періодичного підробітку на різних роботах, та не має стабільного, регулярного доходу, частину прибутку отримує в натуральній формі, а також те, що відповідач зазначив про можливість сплати ним аліментів на повнолітніх синів, які навчається, у розмірі 1300 грн. на кожного, тому суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання синів до закінчення них навчання в твердій грошовій в розмірі 1300 грн. на кожного щомісячно, починаючи з 10.05.2022 року, у відповідності до ст.191 СК України, і до закінчення синами навчання, а саме, щодо [PERSON] до 30.06.2022 року та щодо [PERSON] до 30.06.2023 року, але не більше як до досягнення ними 23 років. Позивачем також заявлено про стягнення з відповідача на її користь витрат на правничу допомогу в сумі 5300,00 грн. Дослідивши докази на обґрунтування понесених позивачем судових витрат, та враховуючи думку відповідача, який заперечив щодо покладення на нього всієї суми судових витрат, суд вважає можливим задовольнити заяву в цій частині частково виходячи з наступного. Згідно з п. 1 ч. 3, ч. 1ст.\~133\~ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 2\~ст. 141 ЦПК України\~передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 2\~ст. 137 ЦПК України\~за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Згідно з ч. 4\~ст. 137 ЦПК України\~розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Відповідно до ч. 6\~ст. 137 ЦПК України\~обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Як вбачається з матеріалів справи, повноваження представника позивача адвоката Іващенко І.Ю. підтверджуються ордером серії СА №1029093 від 05.05.2022 року (а.с.12). Також у позові позивач зазначила суму понесених нею витрат на правничу допомогу приблизно 5300,00 грн. При цьому, аналізуючи розмір гонорару адвоката на дотримання вимог співмірності, суд, з урахуванням складності справи, обсягу виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), враховуючи клопотання відповідача про те, що позивач явно завищила суму витрат на правничу допомогу та зазначена сума не відповідає складності даної справи, а також часткове задоволення позову, суд вважає, що розмір гонорару в 5300,00 грн. є необґрунтованим та явно завищеним. Велика Палата ВС в постанові у справі №755/9215/15-ц від 19.02.2020 року висловилася, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Такі ж критерії застосовує ЄСПЛ у своїх рішеннях. Суд бере до уваги висновки висвітлені у постановах Верховного Суду у справі №905/1795/18 та у справі №922/2685/19, де визначено, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо,

Outcome: partial