Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] звернулася до Дарницького районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя сторін не склалося, на даний час між подружжям остаточно встановилися відчужені стосунки, сторони втратили почуття любові та поваги один до одного, а шлюб має формальний характер. Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 15 вересня 2021 року позовну заяву було передано для розгляду судді Якусику О.В. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 29 вересня 2021 року позов [PERSON] залишено без руху для усунення недоліків, а саме: подання у формі заяви зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви, та підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. 11 січня 2022 року до суду надійшла заява позивача про усунення недоліків. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 11 січня 2022 року відкрито провадження у справі № 753/18944/21 за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, призначено розгляд справи на 23 червня 2022 року. У судове засідання сторони не з`явилися, до початку розгляду справи позивач подав заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, відповідач у поданій до суду заяві також просив розглядати справу за його відсутності та заявив про визнання позовних вимог. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Дослідивши матеріали справи, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 15 серпня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дарницького районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1864. За час перебування у шлюбі у сторін народилася дитина - син [PERSON] , [INFO] . Відповідно до частини першої статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно із статтями 21, 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 5 Протоколу № 7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Як передбачено частиною першою статті 110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. За приписом частини другої статті 112 цього Кодексу суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам спільної дитини, що мають істотне значення. Перешкод для розірвання шлюбу, визначених частиною другою статті 110 Сімейного кодексу України, судом не встановлено. Зі змісту позовної заяви вбачається, що спільне життя сторін не склалося, шлюбні відносини між сторонами та ведення спільного господарства припинені і на цей час шлюб існує лише формально, а тому перебування у шлюбі суперечить інтересам сторін. Відповідно до частини першої статті 206 ЦПК України відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. А згідно з частиною четвертою цієї статті у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Враховуючи, що відповідач визнає позовні вимоги про розірвання шлюбу і судом не встановлено, що таке визнання суперечить закону і порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову. Згідно з частиною другою статті 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (абзац 2 частини 3 статті 115 Сімейного кодексу України). Відповідно до статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. У позовній заяві позивач заявила про вимогу після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище « [PERSON] ». Враховуючи, що вибір прізвища при розірванні шлюбу є правом особи, суд вважає за необхідне відновити [PERSON] її прізвище на дошлюбне. Як визначено частиною першою статті 142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, позивачеві підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, а саме 454,00 грн.

Outcome: approved