Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

17 серпня 2021 року до Дарницького районного суду міста Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. В обґрунтування позовної заяви позивач вказала, що вона та відповідач мають спільну дитину - [PERSON] 2012 року народження. З моменту народження і до цього часу дитина проживає разом з позивачем та перебуває на її утриманні. Раніше відповідач надавав матеріальну допомогу на утримання та забезпечення потреб дитини, але протягом останніх трьох років він ухиляється від такого обов`язку, а тому позивач вирішила звернутися до суду з заявою про стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18 серпня 2021 року цивільну справу № 753/16670/21 передано судді Шаповаловій К.В. Фактично справу було передано судді 25 серпня 2021 року. 27 вересня 2021 року до суду надійшла відповідь з електронного реєстру територіальної громади м. Києва ГІОЦ/КМДА про зареєстроване місце проживання відповідача. Ухвалою суду від 27 вересня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд позовної заяви за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін у судове засідання на 04 листопада 2021 року на 14:30 год. Ухвалою суду від 4 листопада 2021 року відкладено розгляд на 22 грудня 2021 року. 3 грудня 2021 року до суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. 22 грудня 2021 року розгляд справи було відкладено на 23 лютого 2022 року за клопотанням представника позивача. 4 січня 2022 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив. 18 лютого 2022 року до суду від представника відповідача надійшли заперечення на відповідь на відзив. У судовому засіданні 23 лютого 2022 року позивачка та її представник підтримали доводи, викладені у позовній заяві, вказали, що відповідач дуже заможна людина та має змогу сплачувати аліменти у розмірі 17000 грн, у нього багато майна, хоча в більшості воно зареєстроване не за відповідачем, він є керівником ТОВ «Булат» а також інших товариств, позивачка несе значні витрати на забезпечення сина одягом, їжею, відвідування гуртків, всіма необхідними речами для школи, а відповідач не надає їй жодної допомоги. Представник відповідача у судовому засіданні заперечував проти задоволення вимог у розмірі 17000 грн, вказав, що відповідач визнає позов у розмірі 2800 грн, вказав, що відповідач систематично надає допомогу на утримання сина, що підтверджується квитанціями про перерахунок коштів, зауважив, що відповідач є пенсіонером на цей час, 1958 року народження та має певні проблеми із здоров`ям, переніс 2 операції, дійсно працює генеральним директором ТОВ «Булат» протей його середньомісячний дохід становить 6525 грн. При цьому вказав, що позивач створює перепони відповідачу у спілкуванні із сином, у зв`язку з чим він звернувся із відповідним позовом до суду. Ухвалою суду від 23 лютого 2022 року витребувано інформацію від Головного управління Державної податкової служби та Головного управління Пенсійного фонду України щодо доходів відповідача у період з 1 січня 2019 року по день отримання ухвали суду. Розгляд справи було відкладено на 28 квітня 2022 року. 3 травня 2022 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 23 лютого 2022 року надійшла відповідь від Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. 17 травня 2022 року до суду на виконання вимог ухвали суду від 23 лютого 2022 року надійшов лист від Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві та Головного управління ДПС у м. Києві. У судове засідання 28 квітня 2022 року учасники справи не з`явились, ухвалою суду розгляд справи було відкладено на 20 червня 2022 року. 17 червня 2022 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи доказів щодо сплати аліментів на утримання сина та заяву про можливість розгляду справи у відсутність відповідача та його представника. У судове засідання 20 червня 2022 року з`явились позивачка та її представник, підтримали пояснення, надані у судовому засіданні 23 лютого 2022 року, просили позовні вимоги задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання [PERSON] у розмірі 17000 грн щомісячно. Суд, дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення учасників справи, всебічно, повно, об`єктивно та безсторонньо оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню враховуючи таке. Судом встановлено, що позивач та відповідач не перебували у зареєстрованому шлюбі та не проживали спільно сім`єю без реєстрації шлюбу як чоловік та дружина. Як зазначила позивачка, між нею та відповідачем склались дружні, близькі відносини та [INFO] у них народився син [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] батьками [PERSON] , [INFO] записано: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати (а.с. 14). Той факт, що [PERSON] є сином відповідача та постійно проживає із позивачкою не заперечується та не спростовується відповідачем. Відповідно із статті 180 Сімейного кодексу України (далі - СК України) батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789-ХІІ та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до частини другої статті 182 СК України передбачено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Частинами першою, другою статті 184 СК України визначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Звертаючись із заявою про стягнення аліментів в розмірі 17000 грн, позивачка зазначає, що вона самостійно несе витрати по утриманню сина, спочатку відповідач допомагав їй та надавав кошти на утримання сина, проте протягом останніх 3-х років він ухиляється від такого обов`язку. На її неодноразові звернення відповідач зазначив, що буде сплачувати кошти за рішенням суду. Відповідач має дохід від діяльності ТОВ «Булат», де він обіймає посаду генерального директора, крім того він отримує пенсію, а також має у своїй власності нерухоме майно та дорогий автомобіль. Дитина потребує значних коштів на медичне обстеження та лікування, зокрема зубів, а також одяг та взуття, яке коштує дорого на цей час. Представник відповідача, визнаючи позовні вимоги на суму 2800 грн надав суду копії виписок з амбулаторної картки хворого [PERSON] , звіт добового спостереження ЕКГ, консультативний висновок ДУ «Науково-практичний медичний центр дитячої кардіології та кардіохірургії», комп`ютерну томографію головного мозку, виписку із медичної картки стаціонарного хворого, квитанції про перерахування коштів у розмірі 3000 грн 27 серпня 2021 року та 1950 грн 27 жовтня 2021 року як благодійний внесок. Також до заяви представника відповідача від 17 червня 2022 року суду були надані квитанції від 24 січня 2022 року, від 4 лютого 2022 року, від 8 квітня 2022 року, 18 квітня 2022 року, 7 червня 2022 року про перерахунок відповідачем позивачу аліментів та копії квитанції про сплату відповідачем благодійного внеску. Дві квитанції, які були долучені до відзиву на позов на підтвердження сплати аліментів відповідачем на утримання сина, судом оцінюються критично, з огляду на відсутність в таких квитанціях призначення платежу, що унеможливлює ідентифікацію таких сплат саме як аліменти. Стосовно долучених представником відповідача квитанцій до клопотання від 17 червня 2022 року суд зазначає, що всі вони були надані, та фактично кошти перераховані після звернення позивачки із позовом до суду та після проведення судових засідань, подання сторонами заяв по суті спору. Стосовно квитанції про внесення благодійних внесків, суд зазначає, що такі квитанції не містять жодної інформації, що ці благодійні внески якимось чином стосуються сина [PERSON] , а отже вказані квитанції не мають відношення до цього предмету спору. Відповідачем такі внески сплачувались на рахунок благодійної організації «Фонд допомоги розвитку освіти та навчання». Суд враховує надані представником відповідача докази, стосовно стану його здоров`я та лікування, яке проводилось у 2020-2021 роках. Крім того, під час розгляду справи судом було встановлено, що [PERSON] є кінцевими бенефіціарним власником та генеральним директором ТОВ «Булат», ТОВ «НВП «Булат», що не заперечувалось відповідачем та його представником, а також засновником ПАТ «Сільенерго». Відповідно до довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка була долучена до позовної заяви, [PERSON] на праві власності належить житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 235,8 кв.м. (частка власності 1/1), крім того, за ним зареєстровано право власності на ј трикімнатної квартири у м. Івано-Франківськ (а.с. 25-26). Згідно із листом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області [PERSON] перебуває на обліку та отримує пенсію за віком за період з 1 червня 2020 по червень 2021 року щомісячно 5563,51 грн, за період з липня 2021 по лютий 2022 року щомісячно 5663,51 грн та за березень-квітень 2022 року 5798,51 грн щомісячно (а.с.198-199). Відповідно до листа Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві [PERSON] за період з 1 січня 2019 року по 31 грудня 2021 року нараховано заробітну плату ТОВ «Булат» у розмірі 539425,52 грн. Крім того, судом було досліджено відповідь на запит Головного управління ДПС у м. Києві, в якій зазначено про розмір доходів відповідача у період 2019-2021 роки. Зокрема встановлено, що у 2019 -2020 роках нарахована та виплачена заробітна плата відповідача (ТОВ «Булат») становила 46000 - 52000 грн (поквартально). У період з січня по серпень 2021 року заробітна плата у цьому ж товаристві становила 16000 - 17000 грн, у вересні-грудні 2021 року заробітна плата становила від 6506,25 грн до 6562, 50 грн (щомісячно). Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Так, суд бере до уваги те, що відповідач є пенсіонером, засновником та бенефіціарним власником ряду товариств, окрім заробітної плати отримує також пенсію за віком, має у власності житловий будинок 235 кв.м, а також частку у трикімнатній квартирі. Поряд з цим суд враховує докази, що були надані відповідачем на підтвердження свого стану здоров`я, а також суд приймає до уваги те, що відповідач наразі сплачує аліменти на сина [PERSON] в розмірі 3000 грн. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів і ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (Постанова Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі №759/10277/18). При ухваленні рішення суд оцінює докази з урахуванням вимог статей 77-80 ЦПК України про їх належність, допустимість, достовірність та достатність. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть вважатися встановленими в цивільній справі, якщо такі засоби доказування відсутні. При цьому, згідно зі статтею 81 ЦПК України, обов`язок доказування певних обставин лежить на стороні, яка посилається на них як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Щодо розміру аліментів слід зазначити, що відповідно до частини третьої статті 70 Закону України «Про виконавче провадження» та пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України про розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» максимальний розмір аліментів, які стягуються з боржника не повинен перевищувати 50 % заробітної плати цієї особи. Приймаючи до уваги викладене, з метою захисту прав та охоронюваних законом інтересів малолітнього [PERSON] , 2012 року народження, враховуючи вік дитини, вік відповідача, відсутність у відповідача аліментних зобов`язань стосовно інших осіб, а також враховуючи надані позивачкою докази та встановлені судом обставини, оцінка яким надана вище, суд дійшов висновку про необхідність визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки, на утримання малолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 9000 гривень щомісячно до досягнення ним повноліття. У разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я платника або одержувача аліментів - їх розмір може бути зменшено або збільшено за рішенням суду (частина перша стаття 192 Сімейного кодексу України). Згідно зі статтею 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тому аліменти слід призначити з 12 серпня 2021 року, тобто з дня пред`явлення позивачем вказаного позову. Відповідно до пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи приписи статті 5 Закону України «Про судовий збір» та статті 141 ЦПК України, зважаючи на те, що позивач звільнений від сплати судового збору при зверненні з даним позовом до суду, тому з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: partial