Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовами про стягнення аліментів із [PERSON] на утримання дочки та на її утримання, посилаючись на те, що вони перебувають у шлюбі, від якого з відповідачем мають троє дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , сина [PERSON] , [INFO] та дочку [PERSON] , [INFO] . За судовим рішення від 23.03.2018 року із відповідача стягуються аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в розмірі по 1/6 частині від заробітку на кожну дитину; разом з тим на утримання дочки [PERSON] відповідач не надає належної та необхідної матеріальної допомоги, хоча має в тому зобов`язання і можливість, оскільки є військовослужбовцем військової частини [NUMBER]. Крім цього позивач тепер не працює через відпустку по догляду за дитиною до досягнення трьохрічного віку та відповідно не може заробити коштів для власного утримання, соціальної допомоги не утримує. У зв`язку з наведеним просила присудити до стягнення в судовому порядку аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини всіх видів його доходів щомісячно до досягнення дочкою повноліття, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також присудити стягувати аліменти на її утримання в розмірі трьох тисяч гривень щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позивач у судовому засіданні уточнила вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку відповідача, оскільки він на таке погоджується, а в частині стягнення аліментів на її утримання підтримала повністю; водночас звернула увагу суду, що у зв`язку з раптовим захворюванням вона несе додаткові витрати на лікування. Відповідач [PERSON] під час судового розгляду цивільного спору позов визнав частково, погодився сплачувати за судовим рішенням аліменти на утримання дочки в розмірі 1/6 частини доходу, проте не згідний сплачувати аліменти на утримання дружини у заявленому нею розмірі, оскільки сплачує аліменти на утримання двох попередніх спільних із позивачем дітей в розмірі по 1/6 частині на кожну дитину, що у сукупності разом із сплатою аліментів на третю дитину становитиме половину його доходу; погодився сплачувати аліменти на утримання дружини в розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дочкою трирічного віку. Представник відповідача адвокат Золотухін О.О. підтримав позицію свого довірителя посилаючись на обставини викладені у відзиві на позов. Вислухавши пояснення учасників, з`ясувавши обставини справи, суд прийшов до висновку, що позов слід задовольнити частково у тому числі з наступних підстав: Із фотокопії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] вбачається, що сторони перебувають у шлюбі з 22.08.2011 року. Згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Під час розгляду цивільної справи встановлено, що [PERSON] неналежно виконував обов`язок по утриманню дочки [PERSON] , а також в малій мірі брав участь в її вихованні, що потягнуло звернення позивача до суду із спором про стягнення аліментів. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли 18 років, покладається на батьків. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.2 ст. 84 Сімейного кодексу України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Положенням ст. 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, якщо чоловік може надавати матеріальну допомогу. Згідно положень, які містяться в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», при вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років, суд бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Аналіз даних норм сімейного законодавства дає підстави вважати, що сімейним законодавством України передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Як встановлено у судовому засіданні із відповідача продовжують стягуватись аліменти на утримання дітей [PERSON] та [PERSON] в користь позивача в розмірі по 1/6 частині доходу на кожну дитину; крім цього [PERSON] згідний сплачувати аліменти на утримання третьої дитини [PERSON] в розмірі 1/6 частини доходу в користь [PERSON] , що у сукупності становитиме половину його доходу. Аналізуючи зібрані письмові докази, доводи позивача про те, що вона на даний час і до досягнення дитиною трирічного віку не працюватиме, бо перебуває у відпустці по догляду за дитиною, враховуючи інтереси сторін та дитини, обставини при визначенні розміру аліментів, передбачені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу, суд прийшов до висновку в необхідності присудити стягувати аліменти в розмірі 1/6 частки (доходу) від заробітку відповідача щомісячно на утримання дочки [PERSON] до досягнення нею повноліття з часу пред`явлення такого позову, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а також присудити стягувати аліменти на утримання позивача у розмірі 1000грн. щомісячно до досягнення дочкою трьох років. При присудженні такого суд виходить із засад змагальності щодо подання доказів, їх дослідження та доведеності перед судом їх переконливості, диспозитивності цивільного судочинства; з аналізу пояснень відповідача, котрий позов визнав частково та згідний сплачувати аліменти на утримання дочки у заявленому розмірі, однак частково згідний сплачувати кошти на утримання дружини в розмірі 1000грн., оскільки на даний час сплачує аліменти в користь позивача на утримання інших двох дітей в розмірі 1/3 частини доходу, а в разі набрання цим рішенням законної сплачуватиме вже сукупно в користь [PERSON] аліменти на утримання трьох дітей в розмірі половини заробітку, - тому слід присудити до стягнення із [PERSON] в користь [PERSON] на її утримання та утримання дитини, роз`яснивши, що визначений розмір аліментів може бути згодом збільшений чи зменшений (припинений) судом на вимогу платника або одержувача аліментів у встановленому законом порядку.

Outcome: partial