Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

09.02.2022 року до суду звернулася позивач [PERSON] , з позовом про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина, в зв`язку з навчанням до відповідача [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог: [PERSON] 18.02.2022 року отримана довідка про реєстрацію місця проживання відповідача - фізичної особи. Ухвалою Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області від 18.02.2022 року відкрите провадження у справі та справу призначено до розгляду за правилам спрощеного провадження з викликом учасників розгляду справи на 06.04.2022 року. 06.04.2022 року розгляд справи відкладений до 09.06.2022 року в зв`язку з неявкою сторін. Відповідачем відзив на позовну заяву не наданий. Учасникам розгляду справи роз`яснені права та обов`язки відповідно до ст. 43, 44, 49 ЦПК України. В судовому засіданні 09.06.2022 року в судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частина рішення. Згідно поданої позовної заяви позивач просить стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі 3 500.00, до закінчення навчання. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на наступне: 06.11.1999 року виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області зареєстрований шлюб між нею та відповідачем, про що складений актовий запис за № 5. В період шлюбу в них народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] . 24.12.2012 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між нею та відповідачем розірваний. 19 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між нею і [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис за № 198. Після реєстрації шлюбу вона змінила прізвище на [PERSON] . Їх син на даний час є повнолітнім та продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Варшавського університету управління Колегіум Хуманіум, республіка Польща ( термін навчання до 01 липня 2022 року). В зв`язку з навчанням син потребує матеріального утримання. Позивач і представник позивача в судовому засідання позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просили їх задовольнити, давши пояснення фактично установлені матеріалами справи. Позивачка також пояснила, що в зв`язку з навчанням сина вона заплатила 700.00 доларів США за рік навчання. Навчання є дистанційним. Навчання закінчується 01.07.2022 року. В подальшому син планує вступити на навчання до ВУЗу України. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Відзив на позовну заяву не надав. Третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, в судове засідання не з`явився. Подавши заяву про розгляд справи у його відсутність, згідно якої позовні вимоги позивача підтримав. Відповідно до п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною, Законом України № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом. Відповідно до вимог ст. 55 Конституції України кожному гарантується судовий захист його прав і свобод. Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку , встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів Завданням суду при здійсненні правосуддя, в силу ст. 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" є забезпечити кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною радою України. За змістом положень вказаних норм, розпорядження своїм правом на захист є диспозитивною нормою цивільного законодавства, яке полягає у наданні особі, яка вважає свої права порушеними, невизнаними або оспорюваними, можливості застосувати способи захисту, визначені законом або договором. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, держави та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. При цьому, предметом позову є матеріально-правова вимога позивача до відповідача, а підставою - посилання на належне йому право, юридичні факти, що призвели до порушення цього права, та правове обґрунтування необхідності його захисту. Отже, виходячи із наведеного, на момент звернення із тим чи іншим позовом, права та інтереси, на захист яких поданий позов вже мають бути порушені, невизнані або оспорювані особою, до якої пред`явлений позов, тобто, законодавець пов`язує факт звернення до суду із наявністю вже порушених прав та інтересів позивача. Метою ж позову є розгляд спору і захист вже порушених, невизнаних або оспорюваних суб`єктивних прав або законних інтересів позивача. Суд, з`ясувавши зміст позовних вимог, заслухавши учасників розгляду справи, вивчивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, приходить до таких висновків. Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.11.1999 року. Шлюб між сторонами був зареєстрований виконавчим комітетом Першотравенської сільської ради Верхньодніпровського району Дніпропетровської області, про що складений актовий запис за № 5. В період шлюбу у сторін народилося двоє дітей: донька - [PERSON] , [INFO] і син - [PERSON] , [INFO] . 24.12.2012 року за рішенням Верхньодніпровського районного суду Дніпропетровської області шлюб між сторонами розірваний, що підтверджується копією рішення суду. 19 вересня 2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського районного управління юстиції у Дніпропетровській області зареєстрований шлюб між позивачкою і [PERSON] , про що складений відповідний актовий запис за № 198. Після реєстрації шлюбу позивачка змінила прізвище на [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб. Син сторін на даний час є повнолітнім та продовжує навчання на першому курсі денної форми навчання Варшавського університету управління Колегіум Хуманіум, республіка Польша ( термін навчання до 01 липня 2022 року), що підтверджується довідкою навчального закладу. Відповідно до ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до п. 3 ст. 199 СК України, право на звернення до суду з позовом має той з батьків з ким проживає дочка, син, а також самі дочка син, які продовжують навчання. Судом встановлено, що син сторін перебуває на утриманні матері та будь-яких заперечень проти стягнення аліментів на її утримання на користь матері не має. Таким чином позивач має право на звернення з даним позовом. В зв`язку навчанням сина позивачка несе витрати на оплату за навчання, на харчування, купівлю одягу, взуття, на придбання канцелярських товарів, оплату послуг Інтернету та інші. Тобто позивач потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням сина. Позивачем обрано спосіб захисту порушених прав у вигляді стягнення аліментів в твердій грошовій сумі, який передбачений нормами Сімейного кодексу України та з яким погоджується суд. За вищенаведених обставин суд вважає за можливе стягнути з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина в зв`язку з навчанням в твердій грошовій сумі. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів суд враховує, що сторони є особами працездатного віку, тому мають можливість працювати, отримувати прибуток та матеріально утримувати сина в зв`язку з навчанням. Вирішуючи питання про розмір стягуваних аліментів. Суд враховує також затрати, які позивачка несе в зв`язку з навчанням сина, які полягають в основному в оплаті за навчання. Також враховує факт, що син сторін навчається дистанційно, відповідно проживає вдома і додаткових затрат на проїзд, найм житла не має. На підставі чого суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь позивача аліменти в твердій грошовій сумі 2000.00 грн., яких на думку суду буде достатньо для задоволення потреб повнолітнього сина сторін в зв`язку з навчанням та компенсації затрат, які несе позивач в зв`язку з його навчанням. Відповідно до ч.1 ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і(або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів, з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 201 СК України - До відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду з дня пред`явлення позову. Згідно дати реєстрації, позов поданий до суду 09.02.2022 року, відповідно стягнення аліментів потрібно починати з даної дати. Але враховуючи, що аліменти на сина сторін, як неповнолітнього стягувались за попереднім рішення до 09.02.2022 року включно, суд вважає, що стягнення аліментів потрібно здійснювати з 10.02.2022 року і до закінчення навчання, тобто до 01.07.2022 року. Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення суду в межах суми платежу за один місяць допускається до негайного виконання. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави в сумі 992.40 грн. На основі ст. 199, 200, 201, СК України,

Outcome: partial