Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

25.08.2021 [PERSON] звернулась до суду з позовом до Новояворівської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на земельні ділянки площею 0,8541 га та 0,0964 га оформлені Державним актом серії ЛВ № 012628 від 24.10.2012 р. кадастрові номера відповідно 4625886700:02:000:0128 та 4625886700:03:000:0262 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, які знаходяться на території Прилбичівської сільської ради, Яворівського району, Львівської області. В обґрунтування\~позовних вимог покликається на те, що її мати [PERSON] , яка померла [INFO] , склала заповіт, яким вищезазначені земельні ділянки заповіла їй. 22.01.2021 [PERSON] було відмовлено нотаріусом про прийняття спадщини з шестимісячним пропуском. 29.01.2021 вона звернулась із позовною заявою до суду про визначення додаткового строку в чому їй було відмовлено. Дані земельні ділянки позивач доглядає та проводить сільськогосподарські роботи вкладаючи кошти. Оскільки реалізувати спадкові права через органи нотаріату неможливо, просить суд визнати за нею права власності на вказані земельні ділянки в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді Яворівського районного суду Львівської області від 26.08.2021 по цивільній справі відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Яворівського районного суду від 28.10.2021, підготовче провадження закрито, призначено розгляд справи по суті. Позивач у підготовче судове засідання не з`явилася, її представник - адвокат Чорній І.А. подав до суду клопотання про проведення судового засідання у відсутності сторони позивача, просить позов задовольнити. Представник відповідача Новояворівської міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі уповноваженого представника, просить винести рішення за наявних матеріалів у справі. За таких обставин суд розглянув справу за відсутності сторін, при цьому фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, що відповідає положенням ч.2 ст.247 ЦПК України. Оскільки у судове засідання 16.06.2022 не з`явились всі учасники справи, датою ухвалення рішення, у відповідності до положень ч.5 ст.268 ЦПК України, є дата складення повного судового рішення. Дослідивши обставини справи та письмові докази, суд вирішуючи спір по суті виходить з наступного. Частиною першою ст.15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданих відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання її прав, свобод чи інтересів. При цьому, суд повинен встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси особи, і залежно від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або про відмову в їх задоволенні. Як вбачається із копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Прилбичівської сільської ради Яворівського району Львівської області вбачається, що [INFO] у віці 91 рік померла [PERSON] , про що 02.09.2015 зроблено відповідний актовий запис №14. Також судом встановлено, що 07.11.2000 [PERSON] склала заповіт, відповідно до якого на випадок її смерті зробила таке розпорядження, земельну ділянку, яка належить їй згідно сертифіката на право приватної власності на землю серії ЛВ №20-056384 від 21.04.1997 №41, заповіла у власність своїй дочці [PERSON] . Заповіт посвідчено секретарем Прилбичівської сілької ради Г.Я.Ганута та зареєстровано в реєстрі за № 92. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2021 у справі № 944/514/21 у позові [PERSON] до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини -відмовлено. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2021 у справі № 944/514/21 встановлено, що [PERSON] звернулася до Новояворівської державної нотаріальної контори із наміром оформлення спадкових прав на майно [PERSON] , однак листом нотаріуса від 22.01.2021 її повідомлено про те, що вона із заявою про прийняття спадщини у шестимісячний строк з часу відкриття спадщини до нотаріуса не зверталася та не підтвердила документально факт постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини, відтак безспірних доказів фактичного прийняття спадщини до майна [PERSON] не подано. За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно\~ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до\~ст. 1217 ЦК України,\~спадкування здійснюється за заповітом або за законом. З урахуванням положень частини першої статті\~15\~та статті\~392 ЦК\~України, власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється. Згідно з частиною третьою\~статті 1268 ЦК України,\~спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270 цього Кодексу\~(шести місяців з дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини, яким є день смерті особи, не проживав\~постійно із\~спадкодавцем,\~має подати\~нотаріусу або\~в сільських\~населених пунктах\~-\~уповноваженій на\~це посадовій\~особі відповідного\~органу місцевого\~самоврядування заяву\~про прийняття\~спадщини (частина друга статті 1220, частина перша\~статті 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 Про судовому практику в справах про спадкування свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Згідно ст. ст. 1216, 1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2021 у справі № 944/514/21 встановлено, що [PERSON] , як спадкоємець першої черги за заповітом, яка не проживала постійно із спадкодавцем [PERSON] на час відкриття спадщини, в межах шести місяців не подала до нотаріуса заяву про прийняття спадщини. Таким чином, [PERSON] , будучи спадкоємцем першої черги після смерті матері та бажаючи прийняти її спадщину у вигляді прав на земельні ділянки площею 0,8541 га та 0,0964 га оформлені Державним актом серії ЛВ № 012628 від 24.10.2012 р. кадастрові номера відповідно 4625886700:02:000:0128 та 4625886700:03:000:0262 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, мала протягом шести місяців з дня відкриття спадщини звернутися до нотаріуса заявою про прийняття спадщини. Станом на день подачі заяви строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] померлої [INFO] , сплинув. Відповідно до ч.1, 3 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Позивачка ж, звертаючись до суду з позовом про визнання права власності в порядку спадкування за законом, не набула права на спадкове майно, оскільки протягом встановленого законом строку не подала заяву про прийняття спадщини. Завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси власне порушені, а учасники цивільного обороту використовують цивільне судочинство для такого захисту. Верховний Суд України в своєму листі від 01.04.2014 року Аналіз практики застосування судами ст.16 Цивільного кодексу України значив, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту суб`єктивного права, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення. З цією метою суд повинен з`ясувати характер спірних правовідносин сторін (предмет та підставу позову), характер порушеного права позивача та можливість його захисту в обраний ним спосіб. Згідно з позиції Верховного Суду, викладеної у постанові № 462/5536/16-ц від 08 липня 2020 року, застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненими цими діяннями наслідками. Позивачем у позові про визнання права власності може бути суб`єкт, який вважає себе власником певного майна, однак не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв`язку із наявністю щодо цього права сумнівів з боку третіх осіб чи необхідністю одержати правовстановлюючі документи. Відповідачем за цим позовом може бути будь-яка особа, яка не визнає, заперечує або оспорює право позивача здійснювати правомочності володіння, користування і розпорядження спірним майном, або має власний інтерес щодо цього майна. Тобто, метою позову про визнання права власності є усунення невизначеності у суб`єктивному праві, належному особі, а також створення сприятливих умов для його здійснення. Звертаючись до суду з даним позовом [PERSON] вказувала на те, що земельні ділянки площею 0,8541 га та 0,0964 га оформлені Державним актом серії ЛВ № 012628 від 24.10.2012 р. кадастрові номера відповідно 4625886700:02:000:0128 та 4625886700:03:000:0262 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва перебувала в власності [PERSON] , померлої [INFO] . Звернувшись до нотаріуса стосовно оформлення прав на спадкове майно, їй було роз`яснення про пропуск строку для прийняття спадщини та можливістю за її позовом визначення додаткового строку для прийняття спадщини. Рішенням Яворівського районного суду Львівської області від 21.04.2021 в позові [PERSON] до Новояворівської міської ради Яворівського району Львівської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини було відмовлено. Іншими обставинами позов [PERSON] не обґрунтований. Крім того не доведено, яким чином відповідач Новояворіська міська рада оспорює, не визнає або порушує права позивача на вищезазначені земельні ділянки. Враховуючи викладене, а саме те, що позивач не набула права на спадщину земельні ділянки, яка відкрилася після смерті [PERSON] , обраний нею спосіб захисту шляхом визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом не відповідає змісту порушеного права, а також зважаючи, що права позивачки з боку відповідача жодними чином не порушені, суд дійшов висновку про необґрунтованість позову. За таких обставин, у задоволені позову [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом слід відмовити. Судові витрати у зв`язку з відмовою позову слід покласти на позивачку (ст.141 ЦПК України).

Outcome: dismissed