Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

15.02.2022 року позивач звернувся до суду з позовними вимогами, які заявою від 16.06.2022 року уточнив, та просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , померлої [INFO] право власності на: 1/2 частку житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] ; земельну ділянку площею 0,1342 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:01:003:0239; земельну ділянку площею 1,8657 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:01:003:0345. Свої вимоги позивачі мотивують тим, що письмовою відповіддю Арцизької районної державної нотаріальної контори № 552/02-14 від 02.09.2021 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Позивач в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав уточнені позовні вимоги та наполягає на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, надали до суду заяви, якою просять справу розглянути за їх відсутністю, позовні вимоги визнають та не заперечують проти їх задоволення. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. На підставі письмових заяв усіх сторін по справі суд ухвалює рішення за відсутності сторін про задоволення позову за наявності законних підстав, на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст. ст. 223, 247 ЦПК України. Відповідно до ч. 3, ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України визначено, що способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76\~ЦПК України\~визначено,\~що доказами\~є будь-які\~дані,\~на підставі\~яких суд\~встановлює наявність\~або відсутність\~обставин (фактів),\~що обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення учасників\~справи,\~та інших\~обставин,\~які мають\~значення для\~вирішення справи. Ці\~дані встановлюються\~такими засобами: письмовими,\~речовими і\~електронними доказами; висновками\~експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами, який розташований за адресою: [ADDRESS] , що підтверджено довідкою №1327, виданою 02.09.2009 року Кислицькою сільською радою Ізмаїльського району; - земельна ділянка площею 0,1342 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:01:003:0239 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №269793, виданого 25.01.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00143; - земельна ділянка площею 1,8657 га, яка розташована на території Кислицької сільської ради Ізмаїльського району, передана для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер земельної ділянки 5122082900:01:003:0345 на підставі державного акту на право приватної власності на землю серії ЯА №269793, виданого 25.01.2005 року Ізмаїльською райдержадміністрацією, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 01.05.521.00143. Згідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Частиною 1 статті 1220 ЦК України встановлено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.03.2009 року Виконкомом Кислицької сільської ради Ізмаїльського району, [PERSON] померла [INFO] . Після смерті [PERSON] , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищевказане спадкове майно. Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Згідно ст. 1233 ЦК заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1 статті 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1 ст. 1235 ЦК України встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 1 статті 1225 ЦК України визначено, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до заповіту, посвідченого 01.08.1996 року секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Одеської області, зареєстрованого в реєстрі за № 179, [PERSON] заповіла усе своє майно, де б воно не знаходилося та з чого б не складалося, і взагалі все те, що належатиме їй на день смерті і на що за Законом матиме право [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 69100093 від 02.06.2022 року, наданої Ренійською районною державною нотаріальною конторою, заповіт [PERSON] від 01.08.1996 року, зареєстрований за № 179, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1 ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , немає. Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк звернувся до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 07.08.2009 року, посвідченою секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Усковою Л.П., тобто вважається таким, який фактично прийняв спадщину. Відповідно до ч. 1 ст. 1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у встановлений законом строк відповідно до ст. 1273 ЦК України звернулась до нотаріуса із заявою про відмову у прийнятті спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджено заявою від 11.08.2009 року, посвідченою секретарем Кислицької сільської ради Ізмаїльського району Усковою Л.П. Письмовою відповіддю Арцизької районної державної нотаріальної контори № 552/02-14 від 02.09.2021 року, позивачу було повідомлено про неможливість видати свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , оскільки відсутні правовстановлюючі документи на спадкове майно. Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. На підставі викладеного,

Outcome: approved