Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

13.04.2022 адвокат Животовська Галина Михайлівна, яка діє в інтересах [PERSON] звернулась до [PERSON] з цивільним позовом про звільнення від сплати заборгованості по аліментам. В обґрунтування позову зазначається, що відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Савранського районного суду Одеської області від 21.06.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , стягуються аліменти у розмірі % частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] . Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.12.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON] [INFO] , відомостей про батьківство та припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. З 07.06.2016 по 01.02.2022 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 01.02.2022 становить 92\~240,24 грн, що підтверджується розрахунком, який виданий державним виконавцем Гайворонського відділу ДВС 17.02.2022. Представник позивача вважає, що істотне значення для звільнення [PERSON] від сплати заборгованості зі сплати аліментів є рішення суду, яким відомості про нього як батька дитини були виключені з актового запису про народження. Ухвалою судді Савранського районного суду Одеської області від 06.05.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 07.06.2022. Ухвалою Савранського районного суду Одеської області від 07.06.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання позивач та його представник адвокат Животовська Г.М. не з`явились, проте 28.06.2022 представник подала заяву, в якій підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила справу розглянути справу без її участі за наявними у справі документами. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином та своєчасно, про що свідчить наявна в матеріалах справи розписка (а.с.31). Відповідно до вимог частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, повно, всебічно та безпосередньо з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд дійшов наступних висновків. Суд встановив що відповідно до виконавчого листа, виданого на підставі рішення Савранського районного суду Одеської області від 21.06.2016 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] [INFO] , стягуються аліменти у розмірі % частки від всіх видів доходів щомісячно, але не менше 30 % встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття, тобто до [INFO] (а.с.7). Рішенням Савранського районного суду Одеської області від 21.12.2021 позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про виключення з актового запису про народження [PERSON] [INFO] , відомостей про батьківство та припинення стягнення аліментів на неповнолітню дитину задоволено. Вказаним рішенням суду виключено відомості про батька [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Балтським РС ГУДМС 20.05.2015, РНОКПП - [NUMBER] з актового запису про народження дитини [PERSON] , [INFO] , № 5, складеного 12.05.2011 року виконавчим комітетом Байбузівської сільської ради Савранського району Одеської області. Встановлено порядок виконання рішення, відповідно до якого після набрання рішенням законної сили воно є підставою для Савранського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Подільському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) внести в актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] № 5 від 12.05.2011 зміни: в графі «батько» відомості про батька [PERSON] , [INFO] виключити. Припинено стягнення з [PERSON] , [INFO] , який зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Балтським РС ГУДМС 20.05.2015, РНОКПП - [NUMBER] аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована та проживає за адресою: [ADDRESS] , РНОКПП [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий Савранським РВ УМВС України в Одеській області 28.02.2011 на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] відповідно до рішення Савранського районного суду Одеської області від 21.06.2016. (а.с. 8-12). З 07.06.2016 по 01.02.2022 заборгованість [PERSON] зі сплати аліментів, станом на 01.02.2022 становить 92 240,24 грн, що підтверджується розрахунком, який виданий державним виконавцем Гайворонського відділу ДВС 17.02.2022 (а.с.15). З листа Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області від 13.06.2022 № 5298 вбачається, що у позивача [PERSON] наявна заборгованість зі сплати аліментів (а.с.34). У відповідності до статті 55 Конституції України, права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України, передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі статтею 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до статті 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у статті 78 ЦПК України, суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до статті 79 ЦПК України, достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених розділі ІІІ СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним зі способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Відповідно до частини 2 статті 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно з частиною 2 статті 197 СК України за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Дана норма не встановлює конкретного, вичерпного переліку обставин, які можуть бути підставою для звільнення від сплати заборгованості за аліментами. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. Лише за наявності обставин, що мають істотне значення, платник аліментів може бути повністю або частково звільнений від сплати заборгованості за ними на підставі судового рішення. У даній справі позивач посилається як на обставину, яка має істотне значення для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, на те, що на підставі судового рішення з актового запису про народження дитини виключено відомості про нього як батька дитини. Так, постановою Верховного Суду від 21.07.2021 у справі № № 477/1165/20 визначено, що виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення у розумінні частини другої статті 197 СК України, і відповідно, є підставою для звільнення його від сплати заборгованості за аліментами, яка утворилась за період, коли він був записаний батьком дітей. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актового запису про народження дитини відомостей про позивача як батька дитини є, зокрема, відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дитини, адже за змістом положень статті 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Щодо поданої до суду заяви відповідачки від 27.05.2022, з урахуванням її пояснень, наданих у підготовчому судовому засіданні 07.06.2022 щодо відсутності предмету спору у справі, у зв`язку з відкликанням виконавчого листа № 512/330/16, виданого 04.07.2016 з органів виконавчої служби, суд зазначає, що розрахунком, який виданий державним виконавцем Гайворонського відділу ДВС 17.02.2022 (а.с.15) та листом Гайворонського відділу державної виконавчої служби у Голованівському районі Кіровоградської області від 13.06.2022 № 5298 (а.с.34) підтверджується наявність заборгованості [PERSON] зі сплати аліментів. За таких обставинах та враховуючи, що виключення запису про батьківство позивача є обставиною, що має істотне значення, суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими, доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Стосовно вимоги позивача щодо стягнення з відповідачки витрат на правничу допомогу суд зазначає наступне. На підтвердження витрат позивача на правничу допомогу представником позивача надано суду копію Договору про надання професійної правової допомоги від 15.02.2022 № 4 (а.с.16), ордер на надання правничої (правової) допомоги (а.с.17), детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом для надання правничої допомоги (а.с. 35), акт приймання передачі коштів за надання юридичних послуг (а.с. 36) та квитанцією № 4/22 від 20.02.2022. Крім того, представником позивача в позовній заяві зазначений орієнтовний розрахунок судових витрат в сумі 8 242,00 грн, в тому числі 7 200, 00 грн за надання правничої допомоги.. Так, з копії Договору про надання професійної правової допомоги від 15.02.2022 № 4 вбачається, що між адвокатом Животовською Г.М. та позивачем [PERSON] укладено договір про надання правової допомоги. З детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом для надання правничої допомоги встановлено, що адвокат надала в межах Договору про надання професійної правової допомоги від 15.02.2022 № 4 юридичні послуги у формі: попереднє опрацювання матеріалів, опрацювання законодавчої бази, що регулює спірні правовідносини, консультування щодо необхідності отримання матеріалів (доказів), підготовка до розгляду справи, збирання доказів по справі, формування правової позиції, визначення способу захисту порушених прав, підготовка процесуальних документів, участь у судових засіданнях на загальну суму 7 200,00 грн. Відповідно до акту № 4 від 20.02.2022 приймання-передачі коштів за надання юридичних послуг та квитанції № 4/22 адвокатом Животовською Г.М. були надані клієнту [PERSON] юридичні послуги відповідно до детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом для надання професійної правничої допомоги. За надані юридичні послуги, згідно з Договором № 4 від 15.02.2022 про надання професійної правової допомоги [PERSON] передав, а [PERSON] одержала від нього кошти в сумі 7 200, 00 грн. За змістом частин 1 - 6 статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України закріплено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Враховуючи положення статей 137 та 141 ЦПК України, сторона має право на відшкодування витрат на правничу допомогу адвоката за умови подання нею до суду заяви про відшкодування таких судових витрат, яка подана до судових дебатів у справі, подання доказів таких витрат (детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, здійснені ним витрати, необхідних для надання правничої допомоги, тощо) до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду у справі. Докази понесених судових витрат на правничу допомогу подано стороною позивача у строк, передбачений частиною 8 статті 141 ЦПК України. Водночас, суд зауважує, що клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката, які підлягають розподілу між сторонами, у зв`язку з їхньою неспівмірністю, відповідачкою подано не було, а відповідною нормою ЦПК України не передбачено зменшення такого розміру судом за відсутності відповідного клопотання. Поряд з цим одне лише заперечення відповідачки проти задоволення позовних вимог в частині стягнення витрат на правничу допомогу, без зазначення в чому саме полягало, на її думку, недотримання вимог стосовно співмірності витрат із складністю відповідної роботи, її обсягом та часом, витраченим адвокатом на виконання робіт, не може бути підставою для зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу адвоката. Відтак, суд вважає, що вимога представника позивача про стягнення із відповідачки [PERSON] на користь позивача [PERSON] понесених судових витрат на правничу допомогу в сумі 7\~200,00 грн є обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, співмірною зі складністю справи, наданим адвокатом обсягом послуг, відповідає критерію реальності таких витрат та розумності їхнього розміру, а, отже, є такою, що підлягає до задоволення. Суд встановив, що при поданні позову, позивач сплатив судовий збір у розмірі 992, 4 грн. (а.с. 1). Розподіляючи судові витрати, суд керується приписом частини 1 статті 141 ЦПК України, відповідно до якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, ухвалюючи рішення, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки [PERSON] на користь позивача судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок. На підставі викладеного,

Outcome: approved