Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

04 лютого 2022 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрований 23.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, актовий запис за № 100. В обґрунтування позову вказала, що 23.07.2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, зареєструвала з відповідачем шлюб за актовим записом № 100. У шлюбі із відповідачем в них народилася дитина з інвалідністю: син [PERSON] , [INFO] . Спільне життя із відповідачем не склалося, через різні погляди на сімейне життя, ведення спільного господарства, обов`язків щодо виховання сина. Відповідач не допомагає із лікуванням дитини, всі питання зі збором коштів та організацією лікування для дитини, позивачка вирішує самостійно. В сім`ї почали відбуватися конфлікти, суперечки, життя із відповідачем стало нестерпним. З травня 2021 року сторони проживають окремо, не ведуть спільне господарство, шлюбні відносини припиненні. Збереження сім`ї є неможливим та суперечить інтересам позивачки та дитини. Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 18.02.2022 року, в порядку п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України, у справі відкрито спрощене позовне провадження та постановлено здійснювати розгляд справи без повідомлення сторін. Відповідач [PERSON] подав письмову заяву у якій позовні вимоги визнає, просить шлюб розірвати й строку на примирення не надавати. Судом встановлено, що 23.07.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Старокостянтинівського районного управління юстиції у Хмельницькій області, за актовим записом № 100, було зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджено оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.2013 року. У шлюбі в сторін народилася дитина: син [PERSON] , [INFO] , який проживає із позивачкою та перебуває на її утриманні. На час розгляду справи сторони проживають окремо, подружніх відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частиною п`ятою статті 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 Кодексу. Відповідно до статті 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Враховуючи, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а також, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній її волі, а розірвання шлюбу не призведе до порушення особистих та майнових прав сторін, суд дійшов висновку, що даний шлюб слід розірвати. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так, як позов [PERSON] задоволено та вона звільнена від сплати судового збору, на підставі п. «г» ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ч. 6 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави слід стягнути 992 грн. 40 коп. судового збору. На підставі ст.ст. 105, 112 СК України та

Outcome: approved