Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з позовом про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню до Товариства з обмеженою відповідальністю «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» і в обґрунтування позовних вимог зазначив, що виконавчим написом нотаріуса від 07.10.2021 за реєстровим № 33568 з нього за кредитним договором № 001-04073-220611 від 22.06.2011, укладеним між ним та ПАТ «Дельта Банк», право вимоги яким було відступлене до ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», стягнено заборгованість в сумі 10553,35 гривень, яка складається з тіла кредиту, заборгованості по відсоткам. Про наявність виконавчого напису він дізнався з виконавчого провадження від 24.11.2021 року, відкритого приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем. Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус вчинив виконавчий напис по стягненню грошей та не перевірив безспірність стягнутої суми. Не зазначено, на підставі яких документів здійснено виконавчий напис. Зазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Отже, між сторонами наявний спір, який може бути вирішений лише у судовому порядку. Окрім цього, нотаріусу не було надано відомості про те, що йому була направлена вимога про погашення заборгованості із зазначенням її розміру. Відсутність цих документів свідчить про те, що стягувачем не було у повному об`ємі надано документи, за яким стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Сам текст виконавчого напису свідчить про те, що строк позовної давності по кредитним вимогам первісного кредитора ПАТ «Дельта Банк», тривалість якого складає 364 календарних дні, вже сплив. Стягувачем та нотаріусом не було враховано того, що строк позовної давності сплив. Просить суд визнати виконавчий напис нотаріуса від 07 жовтня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Сторони, будучи належним чином повідомленими про час і місце судового розгляду, до судового засідання не з`явилися, позивач надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши та оцінивши наявні докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом установлено, що 22 червня 2011 року між ПАТ «Дельта Банк» та позивачем [PERSON] укладено кредитний договір № 001-04073-220611, згідно з яким позивач отримав кредитні кошти у вигляді кредитного ліміту у сумі 10000 грн., строк дії кредитного ліміту 364 календарних дні (а.с.7-9). 07.10.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинив виконавчий напис за реєстровим №33568, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА», якому відповідно до договору № 2249 від 21.05.2020 право вимоги за фінансовими зобов`язаннями перейшло від ПАТ «Дельта Банк», заборгованості за кредитним договором № 001-04073-220611 від 22.06.2011 за період з 20.09.2018 по 20.09.2021, сума заборгованості складає 10553,35 грн, в тому числі: заборгованості за сумою кредиту у розмірі 9307,55 грн, заборгованості по відсоткам в сумі 1245,80 грн, а також плата за вчинення виконавчого напису 350 грн, а всього на суму 10903,35 грн (а.с.6). 24.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Григорчуком Павлом Васильовичем, на підставі заяви стягувача (а.с. 10), винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 67637095 на підставі виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. № 33568 від 07.10.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «РОСВЕН ІНВЕСТ УКРАЇНА» заборгованості в розмірі 10903,35 грн (а.с.11). Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Захист прав боржника в процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається в спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку, - шляхом надіслання стягувачем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотнього. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Виконавчий напис від 07 жовтня 2021 року за реєстровим № 33568 було видано приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на підставі заяви про вчинення виконавчого напису, копії кредитного договору № 001-04073-220611 від 22.06.2011 (а.с.6). В обґрунтування позову [PERSON] посилається на те, що він не погоджується із безспірністю кредитного договору, із стягнутою заборгованістю у повному об`ємі, оскільки з часу закінчення дії договору сплив строк позовної давності, який міг би бути застосований судом у випадку звернення стягувача за захистом свого права через суд. Як вбачається з матеріалів справи, нотаріусом вчинено виконавчий напис про стягнення невиплачених у строк відповідно до умов кредитного договору та розрахунку заборгованості 10553,35 грн, в тому числі: заборгованості по основному боргу в сумі 9307,55 грн, заборгованості по відсоткам в сумі 1245,80 грн. При цьому, суду ні приватним нотаріусом Бригіда В.О., ні відповідачем не надано розрахунок заборгованості. Надана суду копія виконавчого напису розрахунку заборгованості не містить, а лише визначає загальні суми за тілом кредиту і відсоткам за кредитним договором № 001-04073-220611 від 22.06.2011 року, що не дає можливості встановити правильність розрахунку відповідачем суми заборгованості, пред`явленої нотаріусу як безспірної. Крім того, в матеріалах нотаріальної справи відсутній договір відступлення права вимоги до стягувача від інших правонаступників прав та обов`язків ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 001-04073-220611 від 22.06.2011. Ця інформація міститься у заяві про вчинення виконавчого напису але не підтверджена належними доказами. Відсутні також відомості щодо повідомлення боржника про відступлення права вимоги іншим правонаступникам. Відомості про отримання боржником [PERSON] такого повідомлення матеріали справи також не містять. У даному випадку перевірка цих матеріалів нотаріусом не стосується питання безспірності або ні вимог стягувача, а віднесена до виконання вимог статті 1082 ЦК України та з`ясування питання наявності у заявника (стягувача) права на вирішення питання у порядку, встановленому статями 87 і 88 Закону України «Про нотаріат». Відповідно до п. 1.5. основних умов договору № 001-04073-220611 від 22.06.2011 року строк ліміту кредитної лінії становить 364 календарних дні (а.с. 16,45). Норм щодо визначення строку позовної давності договір не містить. За змістом ст.256\~ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність статтею 257\~ЦК України встановлюється тривалістю у три роки. Можливість поновлення нотаріусом строку на пред`явлення стягувачем грошової вимоги до боржника не передбачено ані Законом України «Про нотаріат», ані Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором ані нотаріусом, ані відповідачем не наданий, неможливо встановити чи виходять заявлені вимоги за межі встановленого законодавством трирічного строку позовної давності. Відомостей про те, коли і які суми позивач вносив на погашення заборгованості суду не надано. Наведені вище обставини є підтвердженням того, що заборгованість не є безспірною, і, таким чином, це є підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням наведеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, а виконавчий напис від 07 жовтня 2021 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., зареєстрований в реєстрі за № 33568, яким стягнуто з позивача на користь відповідача заборгованість за кредитним договором, має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. У відповідності до ст.141\~ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 908 гривень (позов зареєстрований у суді 23 грудня 2021 року). На підставі викладеного,

Outcome: approved