Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до Полтавського районного суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, посилаючись на те, що після смерті спадкодавця відкрилася спадщина, що складається з нерухомого майна у виді двох земельних ділянок, з вернувшись до Полтавської РДНК із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом, - отримала відмову у видачі такого свідоцтва у зв"язку з необхідністю встановлення кола осіб спадкожмців. Від представника позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, заявлені вимоги підтримав та просив їх задовольнити. У судове засідання відповідач повторно не з"явився з невідомих підстав будучи належним чином повідомленою про час та місце судового засідання. Від третьої особи до суду надійшли заяви про розгляд справи без їхньої участі. При вирішенні справи по суті поклались на розсуд суду. Розглянувши подані заяви, враховуючи повторну неявку відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до вимоги ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. За таких обставин, за згодою позивача, суд ухвалив: проводити заочний розгляд справи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 16 ЦК України «Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу». Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 1 ст. 1223 Цивільного Кодексу України, право на спадкування мають особи, визначенні у заповіті. Згідно ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Судом встановлено, що [INFO] померла, [PERSON] , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , яка приходиться матір"ю позивачки, [PERSON] . Відповідно до вимог статті 1269 ЦК України, спадкоємиць за заповітом, [PERSON] звернулась до Полтавської РДНК з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на майно померлої матері - [PERSON] . Також встановлено, що 07.08.2012р. Полтавською РДНК за заявою [PERSON] заведено спадкову справу за № 475/2012, інша дочка померлої - [PERSON] , [INFO] подала заяву про прийняття спадщини після померлої матері у порядку спадкування за законом. Згідно заповіту іншим спадкоємцем за заповітом є [PERSON] , інформація про його місце перебування відсутня і від якого до Полтавської РДНК не надходило заявив про прийняття чи відмову від спадщини після померлої [INFO] - спадкодавеці, [PERSON] . Інші спадкоємці відсутні. У матерілах спадкової справи відсутні відомості про осіб, які мають право обов"язкової частки у спадщині після померлої - [PERSON] . Спадкодавець за заповітом, [PERSON] (а.с.12) все належне їй майно, яке на день смерті буде їй належить, де б воно не було, і з чого б воно не складалось і на що вона за законом матиме право заповіла свої дітям, а саме: [PERSON] і [PERSON] . Із матеріалів позову вбачається, що після померлої спадкодавеці - [PERSON] залишилось спадкове майно до якого входить: - житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою : [ADDRESS] ; - земельна ділянка площею - 2.50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5324086200:00:024:0038. Згідно Постанови Полтавської РДНК від 05.10.2021р. встановлено, що спадкоємцю за заповітом - [PERSON] відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме: у видачі свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно у виді житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, та на все інше спадкове майно, після померлої матері - [PERSON] нап підставі п.4.14, п.4.15, п.4.20 глави 10 Поярдку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Відповідно до ч. 3 ст. 1296 Цивільного кодексу країни, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців). Ст. 1218 Цивільного кодексу України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент спадщини і не припинились внаслідок смерті. Відповідно до ч. 1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно зі ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом і вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до положень ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.17-19), встановлено, що гр. [PERSON] за життя на праві приватної власності належала земельна ділянка площею - 2.50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5324086200:00:024:0038. За таких підстав, суд оцінивши у повному об"ємі усі належні докази по справі, приходить до висновку, що позивач будучи спадкоємцем за заповітом має право на визнання за нею права власності, після померлої матері на спадкове нерухоме майно у виді земельної ділянки площею - 2.50 га. для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер - 5324086200:00:024:0038 , тому позовні вимоги є обґрунтованими в цій часті і підлягають задоволенню, що ж стосується вимоги про визнання права власності на земельну дідянку площею 2.11 га. то в цій частині вимоги слід відмовити за їх недоведеністю, оскільки матеріли справи не містять доказів належності даної земельної ділянки спадкодавцю. На підставі викладеного та

Outcome: partial