Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

[PERSON] \~\~звернулась до суду з позовом, в якому\~\~просить визнати квартиру [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] , автомобіль Фольксваген Джета, д.н.з. [NUMBER] та скутер Фада, д.н.з. [NUMBER] спільною сумісною власністю подружжя та провести поділ даного майна, визнавши за нею право власності на 1/2 частину майна. В обґрунтування позову покликається на те, що вона з 21.04.1996 року перебувала у шлюбі з [PERSON] , який розірвано рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.10.2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , яка після розірвання шлюбу проживає з позивачкою. Під час перебування у шлюбі за спільні сімейні кошти ними було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] , а також побудовано житловий будинок [ADDRESS] . Окрім цього, придбано автомобіль Фольксваген Джета, д.н.з. [NUMBER] та скутер Фада, д.н.з. [NUMBER] . Вказане підтверджується Договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23 грудня 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М., зареєстрованим в реєстрі за №2471, та свідоцтвом про право власності [NUMBER] від 13.02.2008 року, виданим виконавчим комітетом Княгининської сільської ради. За згодою подружжя усі правовстановлюючі документи було оформлено на ім`я [PERSON] , у розпорядженні якого перебувають оригінали правовстановлюючих документів на спільне придбане майно. Оскільки, у добровільному порядку сторони не домовилися про поділ майна, тому позивачка змушена звернутись до суду з позовною заявою про визнання майна спільною власністю подружжя та його поділ. Просить поділити набуте за час шлюбу майно в рівних долях. Ухвалою суду від 14 травня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. 09 лютого 2022 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою суду від 04 липня 2022 року за заявою позивачки позовні вимоги в частині поділу майна подружжя залишено без розгляду. В судове засідання позивачка не з`явилася. Згідно поданої заяви просить розгляд справи проводити у її відсутності. Зазначила, що позовні вимоги в частині визнання майна спільною власністю подружжя підтримує повністю. Відповідач в судове засідання не з`явився. До суду подав заяву, згідно якої позовні вимоги визнає частково, а саме в частині визнання майна спільною власністю подружжя. Разом з тим, відзиву на позовну заяву не подав. Розгляд справи просить проводити у його відсутності. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Згідно ч. 4\~ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків. Відповідно до частини першої\~статті 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбу з 21.04.1996 року, який рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 21.10.2019 року розірвано (а.с.22-23). Під час перебування у шлюбі за спільні сімейні кошти ними було придбано квартиру за адресою [ADDRESS] . Вказане підтверджується Договором купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 23 грудня 2003 року, посвідченим приватним нотаріусом Дубенського районного нотаріального округу Коник Б.М., зареєстрованим в реєстрі за №2471. Вказана квартира зареєстрована на ім`я відповідача [PERSON] (а.с.13). Крім того, [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме [NUMBER] від 13.02.2008 року, виданим виконавчим комітетом Княгининської сільської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.14,15). Згідно висновків про вартість нерухомого майна, вартість квартири [ADDRESS] складає 107000 грн., вартість садибного житлового будинку за адресою [ADDRESS] складає 134400 грн. (а.с.16-21). Згідно інформації, наданої Територіальним сервісним центром №5642 від 01.06.2022 року, [PERSON] є власником транспортного засобу VOLKSWAGEN JETTA, 1988 року випуску та транспортного засобу FADA FD50QT-12, 2008 року випуску (а.с.70-72). Відповідно до вимог ч. 3 ст. 368 ЦК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі\~статтею 60 СК України\~майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується\~статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Верховним Судом України при розгляді справи № 6-2641цс15 (постанова від 16.12.2015 року) висловлена Правова позиція про те, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи норму статті 60\~СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто статус спільної сумісної власності визначається такими критеріями:\~1) час набуття майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття). Норма\~статті 60\~СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим чинникам. У зв`язку з викладеним у разі придбання майна хоча й у період шлюбу, але за особисті кошти одного з подружжя, це майно не може вважатися об`єктом спільної сумісної власності подружжя, а є особистою приватною власністю того з подружжя, за особисті кошти якого воно придбане. Тому, сам по собі факт придбання спірного майна в період шлюбу не є безумовною підставою для віднесення такого майна до об`єктів права спільної сумісної власності подружжя. Аналіз зібраних доказів свідчить про те, що квартира [ADDRESS] , житловий будинок [ADDRESS] , автомобіль Фольксваген Джета, д.н.з. [NUMBER] та скутер Фада, д.н.з. [NUMBER] придбані в період шлюбу сторін по справі, і є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Сторонами інших доказів суду не надано та факт такого придбання не заперечувався та визнавався сторонами. Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частина 1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 908,00 грн. за позовну вимогу про визнання майна спільною власністю подружжя та 908,00 грн. за позовну вимогу щодо поділу майна. Таким чином, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір в розмірі 908,00 грн.

Outcome: approved