Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

[PERSON] 27 серпня 2021 року звернулася до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) у порядку спадкування, мотивуючи це тим, що після смерті [INFO] матері позивачки [PERSON] відкрилась спадщина. Позивачка вказує, що являється спадкоємцем померлої першої черги за законом та прийняла спадщину у встановлену законом порядку. [PERSON] зазначає, що за життя [PERSON] отримала право на земельну частку (пай) згідно сертифіката серії ХМ № 0235448 із земель, які знаходяться на території Сахновецької сільської ради Хмельницької області (с. Теліжинці). Позивачка посилається на те, що спадкодавець на момент смерті набула право на земельну частку (пай), однак сертифікат на земельну частку (пай) серії ХМ № 0235448 був втрачений та відсутність правовстановлюючих документів позбавляє можливості позивачку у встановленому законом порядку отримати свідоцтво на право на спадщину на земельну частку (пай). Позивачка [PERSON] у судовому засіданні заявлені вимоги підтримала. Представник відповідача Сахновецькоїсільської ради Шепетівського району Хмельницької області у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду письмову заяву, у якій просив справу розглядати за відсутності представника сільської ради, проти заявлених вимог не заперечував. Вислухавши позицію позивачки, дослідивши матеріали справи, суд знаходить, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. 27 серпня 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до Сахновецької сільської ради Хмельницької області про визнання права власності на земельну частку (пай) в порядку спадкування. Ухвалою Ізяславського районного суду Хмельницької області від 31 серпня 2021 року відкрите провадження за вказаною заявою. 13 травня 2022 року закрите підготовче провадження. В зв`язку з тим, що спадкодавець помер у 2000 році, а спадкоємець фактично прийняв спадщину у той же час, суд приходить до висновку, що до даних правовідносин необхідно застосувати норми Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року. Відповідно до ст. 525 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу. Згідно вимог ст. 527 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця. Відповідно до ст. 534 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям. Заповідач може у заповіті позбавити права спадкоємства одного, кількох або всіх спадкоємців за законом. За вимогами ч. 1 ст. 529 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року п ри спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. [PERSON] померла [INFO] у с. Чижівка Ізяславського району Хмельницької області, що підтверджується свідоцтвом про смерть, копія якого додана до матеріалів справи. [PERSON] являється донькою померлої [PERSON] , що підтверджується свідоцтвами про народження та одруження спадкоємиці, копії яких додані до матеріалів справи. Таким чином, [PERSON] являється спадкоємицею померлої [PERSON] першої черги за законом. Відповідно до ст. 548 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 549 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року в изнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. [PERSON] фактично вступила в управління спадковим майном, що підтверджується довідкою Сахновецької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 83 від 14 червня 2021 року, яка знаходиться у матеріалах спадкової справи № 225/2021, копія якої додана до матеріалів справи. Відповідно до вказаної спадкової справи інші спадкоємці спадщини не прийняли, про що повідомили нотаріуса відповідними письмовими заявами. Таким чином, до [PERSON] перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві [PERSON] на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок її смерті. У ст. 1 ЦПК України вказано, що завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ст. 4 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Повноваження в галузі земельних відносин визначені у главах 2 та 3 Земельного кодексу України. Згідно ч. 3 ст. 152 Земельного кодексу України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до п. 17 Перехідних положень Земельного Кодексу України сертифікати на право на земельну частку (пай), отримані громадянами, вважаються правовстановлюючими документами при реалізації ними права вимоги на відведення земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) відповідно до законодавства. Сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Відповідно до п. п. 1, 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель передбачає визначення розміру земельної частки (паю) у колективній власності на землю кожного члена колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства без виділення земельних ділянок в натурі (на місцевості). Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. За життя [PERSON] набула право на земельну частку (пай) із земель, що перебували у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства ім. Горького с. Чижівка Ізяславського району Хмельницької області, розміром 3, 52 умовних кадастрових гектарів згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0235448 від 21 листопада 1996 року, що підтверджується доданими до матеріалів справи копіями з книги реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), що видаються Ізяславською райдержадміністрацією, довідки Сахновецькоїсільської ради Шепетівського району Хмельницької області № 55 від 24 травня 2021 року. Відповідно до ст. 560 Цивільного Кодексу України в редакції 1963 року спадкоємці, закликані до спадкоємства, можуть одержати в державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини свідоцтво про право на спадщину. Державний нотаріус Ізяславської державної нотаріальної контори Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) повідомив, що видати [PERSON] свідоцтво про право на спадщину неможливо через відсутність правовстановлюючих документів, що підтверджується повідомленням № 860/02-14 від 23 липня 2021 року, яке знаходиться у матеріалах спадкової справи № 225/2021, копія якої додана до матеріалів справи. У судовому засіданні [PERSON] повідомила, що сертифікат на право на земельну частку пай) серії ХМ № 0235448 був втрачений. Свої доводи підтвердила наявністю відповідного оголошення про втрату вказаного сертифікату у газеті «Партнер» № 21 (1252), копія якої додана до матеріалів справи. На підставі вищевикладеного суд прийшов до висновку, що права [PERSON] були порушені і підлягають захисту. Таким чином суд вважає, що слід визнати право [PERSON] на земельну частку (пай) в порядку спадкування після смерті [PERSON] .

Outcome: approved