Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом до суду звернулась [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16 червня 2004 року виконавчим комітетом Олбинської сільської ради. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , право власності на який вона за життя належним чином не оформила та не отримала свідоцтво про право власності. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входила померла, [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, тому тільки вона має право на дане домоволодіння у цілій частині. За життя, [PERSON] , розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 09.06.2004 року секретарем Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, [PERSON] , тобто позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] , прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але оформити дану спадщину не може, оскільки [PERSON] за життя не отримала відповідне свідоцтво про право власності на домоволодіння, а отримати таке на даний час не є можливим, оскільки вона померла та втратила свою цивільну правоздатність в момент смерті. Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] . Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушена звернутись до суду. Позивач в судове засідання не з`явилась, але попередньо надала заяви до суду про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідача просить не стягувати. Представник відповідача, Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 16 червня 2004 року виконавчим комітетом Олбинської сільської ради, актовий запис № 16. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, до складу якої входить житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , право власності на який вона за життя належним чином не оформила та не отримала свідоцтво про право власності. Даний житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по [ADDRESS] відноситься до категорії колгоспного двору. До складу даного колгоспного двору станом на 15.04.1991 року входила померла, [PERSON] , що підтверджується довідкою виконкому Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, тому тільки вона має право на дане домоволодіння у цілій частині. За життя, [PERSON] , розпорядилася своїм майном, склавши заповіт, посвідчений 09.06.2004 року секретарем Олбинської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, яким заповідала усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що вона матиме право за законом, [PERSON] , тобто позивачу у справі. Позивач у справі, [PERSON] , як спадкоємець за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] , прийняла її, оскільки звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, але оформити дану спадщину не може, оскільки [PERSON] за життя не отримала відповідне свідоцтво про право власності на домоволодіння, а отримати таке на даний час не є можливим, оскільки вона померла та втратила свою цивільну правоздатність в момент смерті. Після смерті [PERSON] , померлої [INFO] завідувачем Остерської державної нотаріальної контори Велігошею Л., заведена спадкова справа № 71/2018 відповідно до якої: 13 листопада 2018 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлої [INFO] [PERSON] , [INFO] , яка на день смерті постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті спадкодавця залишилась спадщина, яку на підставі рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 08 серпня 2018 року, згідно із заповітом, посвідченим [PERSON] , секретарем виконкому Олбинської сільської ради народних депутатів Козелецького району, Чернігівської області 09 червня 2004 року за реєстровим номером № 46, [PERSON] приймає. Спадкоємців, передбачених ст. 1241 ЦК України та пережившого чоловіка не має. Таким чином, позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом на дану спадщину після смерті [PERSON] , що підтверджується матеріалами спадкової справи. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність, позивач змушена звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Спадкодавець [PERSON] була членом колгоспного двору, який до 15.04.1991 року не втратив право на частку в його майні. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на житловий будинок спадкодавцю, як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за, заповітом мною, позивачем у справі, що підтверджується матеріалами спадкової справи відкритої за моєю заявою. Відповідно до ст. 1296 ЦК України - спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину, та-має звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відповідно до пункту 4 Глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року за № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві. Відповідно до довідки виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, про склад сім`ї наймача житлового будинку [ADDRESS] на 15.04.1991 року відноситься до категорії колгоспних дворів. До складу якого входила: [PERSON] , [INFO] , рік прописки: 1978, померла [INFO] . Відповідно до довідки виданої виконкомом Кіптівської сільської ради Чернігівського району Чернігівської області, про те, що дійсно [PERSON] померла [INFO] . На день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою: [ADDRESS] . На день смерті мала такий склад сім`ї: проживала одна. Заборони, арешту на земельну ділянку, що знаходиться в [ADDRESS] не має. Згідно довідки Комунального підприємства «Ніжинське міжміське бюро технічної інвентаризації» Чернігівської обласної ради № 213 від 02 грудня 2021 року право власності на житловий будинок в [ADDRESS] за даними КП «Ніжинське МБТІ» має такі характеристики. Право власності в КП «Ніжинське МБТІ» станом на 31.12.2012 року не зареєстровано. Як суспільна група «колгоспний двір» існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885-ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність». Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 04.10.1991 року № 7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», право власності на жилий будинок, збудований громадянином на відведеній в установленому порядку земельній ділянці і прийнятий в експлуатацію, виникає з часу його реєстрації у виконкомі місцевої ради. Так, зважаючи на те, що житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , побудований і прийнятий в експлуатацію, зареєстрований в сільській раді та розташований на відведеній для цього земельній ділянці, він може бути об`єктом спадкування. Згідно ст. 25 ч. 4 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи виникає у момент її народження і припиняється у момент її смерті. Згідно ч. 2 ст. 328 ЦК України, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України - до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України - право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який, його пережив, батьки. Перешкодою в отриманні позивачем свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно є те, що за життя спадкодавцем не було оформлено правовстановлюючі документи на будинок. Таким чином, позовні вимоги [PERSON] щодо визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved