Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У січні\~2022\~року позивач\~звернувся до\~суду з\~позовом до\~Департаменту Житлового\~господарства Дніпровської\~міської ради,\~де треті\~особи \~ [PERSON] ,\~Комунальне житлово-експлуатаційне\~підприємство №31,\~про визнання\~відповідальним наймачем. В обґрунтування позову посилаючись на те, що 02.03.1966 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради депутатів трудящих УССР був виданий ордер № 203 на ім`я [PERSON] з родиною, яка складалася з 3-х осіб: [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (мати) на право зайняття двох кімнат площею 30,85 кв.м. у квартирі [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету депутатів трудящих «Октябрьского р/с» від 10.02.1966 № 108-11. [INFO] відповідальний наймач [PERSON] помер. Відповідно до\~довідки №\~8664\~про склад\~сім`ї або\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні/будинку\~осіб за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~до складу\~зареєстрованих на\~час звернення\~входять дві\~особи:\~ [PERSON] ,\~невістка,\~з 09.12.1982,\~та [PERSON] ,\~онук, з 31.07.1982. [PERSON] , мати наймача, зазначена у ордері як «мать» померла [INFO] , про що Красногвардійським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області складено актовий запис №967. 14.07.2016 позивач із дружиною звернулися до Комунального підприємства «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації» Дніпровської обласної ради із запитом №15/8321 щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS] . 25.08.2016 Комунальним підприємством «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпровської обласної ради надано письмову відповідь № 11750, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS] за гр. [PERSON] ( [PERSON] мати позивача), гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством № 31 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.05.2004 № 1435, про що зроблений запис в обліковій книзі № 40 ЖЮ за реєстровим № 2882-63. Відомості про наявність самочинного переобладнання квартири [ADDRESS] , згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] відсутні. 06.10.2021 позивач звернувся до відповідача із заявою № 32/1065 з приводу надання дозволу на зміну договору найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та переоформлення особового рахунку на своє ім`я. 24.11.2021 Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради надано письмову відповідь № 3116-5672, якою запропоновано звернутися до суду. Позивач [PERSON] проживає за вказаною адресою з народження разом з матір`ю і де на дійсний час мешкає з дружиною, утримує квартиру у належному стані та сплачує комунальні послуги, тому договір найму на спірну квартиру, відповідно до вимог ч. 1 ст. 106 ЖК України, повинен бути укладений з позивачем, проти чого також не заперечує третя особа [PERSON] . За таких обставин, позивач просив суд - визнати [PERSON] , [INFO] , уродженця міста Дніпропетровськ, рнокпп [NUMBER] , паспорт серії [NUMBER] , виданий 07.10.1999 Амур-Нижньодніпровським РВ ДМУ УМВС України в Дніпропетровській області, що зареєстрований та мешкає за адресою: [ADDRESS] , відповідальним наймачем квартири [ADDRESS] замість [PERSON] , [INFO] , померлого [INFO] , та стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору. Ухвалою суду від 24 січня 2022 року відкрито провадження по справі та визначено проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 26 квітня 2022 року закрито підготовче провадження по справі, справу призначено до розгляду по суті. 21 червня 2022 року справу розглянуто по суті та ухвалено рішення. В судове засідання позивач не з`явився, про слухання справи повідомлений належним чином. До суду позивачем надано заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити. Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення); за ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвали заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Відповідач у судове засідання не з`явився, про місце, дату та час судового розгляду справи був сповіщений належним чином, про що свідчить поштове повдіомлення про отримання судової повістки, про причини неявки суд не повідомив, не надав заяви про розгляд справи за його відсутності, не скористався правом надання відзиву на позов, у зв`язку з чим суд за згодою позивача вирішує справу у порядку заочного розгляду на підставі наявних у справі доказів. Третя особа [PERSON] надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Третя особа Комунальне житлово-експлуатаційне підприємство №31 до суду не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 02.03.1966 виконавчим комітетом Дніпропетровської міської Ради депутатів трудящих УССР був виданий ордер № 203 на ім`я [PERSON] з родиною, яка складалася з 3-х осіб: [PERSON] (дружина), [PERSON] (донька) та [PERSON] (мати) на право зайняття двох кімнат площею 30,85 кв.м. у квартирі [ADDRESS] на підставі рішення виконавчого комітету депутатів трудящих «Октябрьского р/с» від 10.02.1966 № 108-11. [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть. Відповідно до\~довідки №\~8664\~про склад\~сім`ї або\~зареєстрованих у\~житловому приміщенні/будинку\~осіб за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~до складу\~зареєстрованих входять\~дві особи:\~ [PERSON] ,\~невістка,\~з 09.12.1985,\~та [PERSON] ,\~онук, з 27.04.2000. Листом Комунального підприємства «Дніпровське міжміське бюро технічної інвентаризації Дніпровської обласної ради» від 25.08.2016 за № 11750 повідомлено, що станом на 31.12.2012 в інвентаризаційній справі відсутні відомості щодо реєстрації права власності за адресою: [ADDRESS] за гр. [PERSON] ( [PERSON] мати позивача), гр. [PERSON] , гр. [PERSON] . Житловий будинок [ADDRESS] зареєстровано за Комунальним житлово-експлуатаційним підприємством № 31 на підставі рішення виконавчого комітету Дніпропетровської міської ради від 20.05.2004 № 1435, про що зроблений запис в обліковій книзі № 40 ЖЮ за реєстровим № 2882-63. Відомості про наявність самочинного переобладнання квартири [ADDRESS] , згідно матеріалів інвентаризаційної справи за адресою: [ADDRESS] відсутні. Департаментом житлового господарства Дніпровської міської ради позивачу 24.11.2021 надано письмову відповідь № 3116-5672, якою з питання зміни договору найму житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] та переоформлення особового рахунку на своє ім`я, запропоновано [PERSON] звернутися до суду. У відповідності до вимог ч. 1\~ст. 4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Вимогами ч. 3\~ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. За положеннями ч.ч. 1,2 ст. 61\~ЖК України користування\~жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення, який укладається в письмовій формі на підставі ордера на жиле приміщення між наймодавцем - житлово-експлуатаційною організацією (а в разі її відсутності - відповідним підприємством, установою, організацією) і наймачем - громадянином, на ім`я якого видано ордер. Згідно з ч. 1ст. 64\~ЖК України члени сім`ї\~наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Відповідно до ч. 2 ст. 64\~ЖК України до\~членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Крім того, відповідно до ст. 65\~ЖК України, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Питання про те, хто належить до членів сім`ї власника (наймача) жилого приміщення, регулюється частиною другою статті 64\~ЖК УРСР. До категорії членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Таким чином, визначаючи коло членів сім`ї наймача, вказана норма житлового законодавства України поділяє їх на дві групи: одні з них "належать" до членів сім`ї наймача, інші - "можуть бути визнані" такими. У пункті\~9\~постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~12\~квітня 1985\~року №\~2\~"Про\~деякі питання,\~що виникли\~в практиці\~застосування судами\~Житлового кодексу\~України"\~судам роз`яснено,\~що,\~вирішуючи спори\~про право\~користування жилим\~приміщенням осіб,\~які вселилися\~до наймача,\~суд повинен\~з`ясувати,\~чи дотриманий\~встановлений порядок\~при їх\~вселенні,\~зокрема:\~чи була\~письмова згода\~на це\~всіх членів\~сім`ї\~наймача,\~чи приписані\~вони в\~даному жилому\~приміщенні,\~чи було\~це приміщення\~постійним місцем\~їх проживання,\~чи вели\~вони з\~наймачем спільне\~господарство,\~тривалість часу\~їх проживання,\~чи не\~обумовлювався угодою\~між цими\~особами,\~наймачем і\~членами сім`ї,\~що проживають\~з ним,\~певний порядок\~користування жилим\~приміщенням. Отже, в осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача (частини перша та друга\~статті 64 ЖК УРСР). Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням (стаття 65 ЖК УРСР). Відповідно до статті 106ЖК Української РСР повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. У разі відмови наймодавця у визнанні члена сім`ї наймачем за договором найму спір може бути вирішено в судовому порядку. Під час вирішення спору про право користування жилим приміщенням осіб, які вселилися до наймача, суд повинен з`ясувати, крім обставин щодо реєстрації цих осіб у спірному приміщенні, дотримання встановленого порядку при їх вселенні та наявності згоди на це всіх членів сім`ї наймача та обумовлення угодою між указаними особами, наймачем і членами сім`ї, що проживають з ним, певний порядок користування жилим приміщенням, й інші обставини справи, що мають значення для справи, а саме: чи було це приміщення постійним місцем проживання цих осіб, чи вели вони з наймачем спільне господарство, тривалість часу їх проживання. Вказаний правовий висновок узгоджується з правовою позицією, яка викладена у\~постанові Верховного Суду України від 11 липня 2012 року у справі № 6-60цс12, а також у постанові Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 182/8114/15-ц. Як вбачається з матеріалів справи наймач спірної квартири [PERSON] помер. На тепер, з моменту народження, в квартирі проживає та зареєстрований його онук [PERSON] [PERSON] звернувся до Департаменту Житлового господарства Дніпровської міської ради із заявою про визнання його наймачем спірного житлового приміщення, однак йому запропоновано звернутися до суду. Виходячи з того, що [PERSON] вселився у спірну квартиру на законних підставах як член сім`ї наймача та продовжує проживати в ній, зареєстрований в ній, сплачує комунальні послуги, у судовому порядку не визнавався таким, що втратив право користування квартирою, тому наявні правові підстави для задоволення позову про визнання його наймачем вказаної квартири. Відповідачем не надано будь-яких належних і допустимих доказів на спростування доказів, наданих позивачем. На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що позовні вимоги [PERSON] заявлені обґрунтовано та знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи та підлягають задоволенню. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України слід стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved