Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис від 03.09.2021 року за №2815 виданий Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра» заборгованості у сумі 4 748 436,67 грн. та стягнути з відповідача витрати на правому допомогу у розмірі 30 000,00 грн. Посилається у своєму позові на те, що між ВАТ КБ «Надра» та позивачем укладено кредитний договір №280/РП/39/2008-840. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`яався надати позивачу кедит у сумі 94 586,80 дол. США на придбання земельної ділянки з кінцевим терміном його повернення та процентів за ним не пізніше 10.07.2033 р. Останній мінімальний необхідний платіж у сумі 1 225,00 дол. США був внесений позивачем 10.11.2008 року. Таким чином, банк набув право вимоги достроково повернення кредиту у повному обсязі з 11.12.2008 р., а тому виконавчий напис вчинений поза межами встановленого 3-річного строку з моменту виникнення права вимоги. Крім того, ПАТ КБ «Надра» змінив строк повернення кредиту шляхом подання позову до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про звернення стягнення на предмет іпотеки (земельну ділянку)в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №280/РП/39/2008/840 від 22.07.2008 р. у розмірі 2 275 053,69 дол. США, що підтверджується ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про відкриття провадження у справі №310/6704/14-ц від 30.10.2014 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. по справі №310/11534/13-ц, зазначено: «…Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі…». Отже, строк повернення кредиту був змінений з 10.07.2033р. на 30.10.2014 р., у зв`язку з відкриттям провадження у справі №310/6704/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, що також свідчить про вчинення виконавчого напису поза межами 3-річного строку. 03.09.2021 року за №2815 виданий Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. виконавчий напис про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра» заборгованості у сумі 4 748 436,67 грн. Проте документи надані нотаріусом, не дають право для вчинення виконавчого напису, вказаний виконавчий напис вчинений поза межами трирічного строку. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 09.11.2021 року заяву позивача про забезпечення позову задоволено та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №66979262, яке перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу м.Києва Сколибога О.С. до набрання законної сили рішенням суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 09.11.2021 року залишено без руху позовну заяву та .надано десятиденний термін для усунення недоліків. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 16.11.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи. Протокольною ухвалою від 12.05.2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу для розгляду по суті. Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися. Позивач надіслав до суду письмову заяву в якій підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення, а також розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Кобельницький С.В. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Як зазначив в своєму позові позивач у справі, між ВАТ КБ «Надра» та позивачем укладено кредитний договір №280/РП/39/2008-840. Відповідно до умов кредитного договору банк зобов`яався надати позивачу кедит у сумі 94 586,80 дол. США на придбання земельної ділянки з кінцевим терміном його повернення та процентів за ним не пізніше 10.07.2033р. Останній мінімальний необхідний платіж у сумі 1 225,00 дол. США був внесений позивачем 10.11.2008 року. Таким чином, банк набув право вимоги достроково повернення кредиту у повному обсязі з 11.12.2008 р., а тому виконавчий напис вчинений поза межами встановленого 3-річного строку з моменту виникнення права вимоги. Крім того, ПАТ КБ «Надра» змінив строк повернення кредиту шляхом подання позову до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про звернення стягнення на предмет іпотеки (земельну ділянку)в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №280/РП/39/2008/840 від 22.07.2008 р. у розмірі 2 275 053,69 дол. США, що підтверджується ухвалою Бердянського міськрайонного суду Запорізької області про відкриття провадження у справі №310/6704/14-ц від 30.10.2014 р. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018р. по справі №310/11534/13-ц, зазначено: «…Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі…». Отже, строк повернення кредиту був змінений з 10.07.2033р. на 30.10.2014 р., у зв`язку з відкриттям провадження у справі №310/6704/14-ц за позовом ПАТ КБ «Надра» до [PERSON] про звернення стягнення на предмет іпотеки до Бердянського міськрайонного суду Запорізької області, що також свідчить про вчинення виконавчого напису поза межами 3-річного строку. 03.09.2021 року за №2815 Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Кобельницьким С.І. виданий виконавчий напис про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», який є правонаступником ВАТ КБ «Надра» заборгованості у сумі 4 748 436,67 грн. На підставі складеного виконавчого напису №2815 від 03.09.2021 року приватним виконавцем Сколибогом О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 29.09.2021 року. В позові позивач відзначив, що документи надані нотаріусом, не дають право для вчинення виконавчого напису; вказаний виконавчий напис вчинений поза межами трирічного строку з дня виникнення виконанню. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, без наявності у нього оригіналу нотаріально посвідченого договору. В матеріалах нотаріальної справи відсутня належним чином оформлена засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника, крім того, нотаріусом не перевірялися строки давності, які позивач вважає є пропущеними. А відтак нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Так порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивач не отримував вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, не отримував також повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості від правонаступників, а тому не мав можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Що стосується витрат на правову допомогу, то судом встановлено наступне. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною 3 вказаної статті передбачено, що до витрат пов`язаних з розглядом справи належать крім інших витрати на професійну правничу допомогу. Частиною 1 ст. 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Частиною 2 ст. 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. В матеріалах справи міститься договір №18 про надання правової допомоги від 08.10.2021 року, квитанція до прибуткового касового ордеру №18 на суму 12 000,00 грн., детальний опис робіт від 16.06.2022 року, з якого вбачається, що позивач фактично здійснив оплату за надані послуги у розмірі 12 000,00 грн. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача на користь позивачки судові витрати у вигляді судового збору, що сплачений при подачі позову до суду в розмірі 908,00 грн, та судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial