Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

18 січня 2022 року [PERSON] звернулася до Слов`янського міськрайонного суду Донецької області з позовом доТОВ«Фінансова компанія» Кредит - Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелік Є. Б., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 30 грудня 2021 року нею була отримана постанова про відкриття виконавчого провадження № 67938716 від 17 грудня 2021 року, постановлена приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореліком Є.Б. на підставі виконавчого напису зареєстрованого в реєстрі за № 18746 вчиненого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф.. Зазначає, що відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження з неї на користь ТОВ «Фінансова компанія Кредит - Капітал» підлягає стягненню заборгованість в сумі 24232 грн. 48 коп.. Зазначає, що при вчиненні виконавчого напису, нотаріус не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо стягуваної заборгованості. Посилаючись на наведені обставини та положення ст. 88 Закону України "Про нотаріат", позивачка просить визнати виконавчий напис № 18746від 15 червня 2021 року таким, що не підлягає виконанню. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про місце, дату та час розгляду справи, у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягала, проти ухвалення заочного рішення у справі не заперечували. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелік Є. Б. повідомлені належним чином про дату та час розгляду цивільної справи, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, з клопотаннями про розгляд справи у їх відсутності не зверталися. Відповідно до ч. 7 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання особами, які беруть участь у справі, інформації щодо їх адреси, судова повістка надсилається: юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Під час розгляду справи, судом приймалися усі передбачені діючим законодавством заходи щодо належного повідомлення представника відповідача про місце, день та час розгляду справи. Судом були спрямовані судові повістки за адресою місцезнаходження ТОВ «Фінансова компанія» Кредит - Капітал», що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань. Однак представник відповідача, будучи повідомленим у встановленому законом порядку (належним чином) про час і місце судового розгляду справи, не використав наданого законом права на безпосередню участь у судовому засіданні, та не з`явився у судове засідання без повідомлення причин, не подав відзив, заяв про відкладення судового засідання, чи розгляд справи у його відсутності від нього до суду не надходило. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання представника відповідача, якого належним чином повідомлено про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду справи. З огляду на викладене, оскільки відповідач, будучи повідомленим належним чином про дату, час і місце судового засідання не з`явився у судове засідання без повідомлення причин неявки, не подав відзив, суд приходить до переконання, що у суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, а тому, зі згоди позивача, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних та доказів із постановленням заочного рішення. В ході розгляду справи судом були розв`язані заяви та клопотання сторін та прийняті процесуальні рішення. Ухвалою суду від 26 січня 2022 року, заяву позивачки [PERSON] про забезпечення позову задоволено та забезпечено позов [PERSON] , про визнання виконавчого напису нотаріуса, таким, що не підлягає виконанню, шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні ВП № 67938716, відкритому на підставі виконавчого напису № 18746 від 15 червня 2021 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф.. Ухвалою суду від 28 січня 2022 року у справі прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито загальне позовне провадження, залучено третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог, витребувано у: приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Данич Оксани Федорівни належним чином завірені копії всіх документів, що зберігаються у нього в зв`язку із вчиненням виконавчого напису від 15 червня 2021 року, зареєстрованого в реєстрі за №18746, та ліцензію нотаріуса; ТОВ «Фінансова Компанія «Кредит Капітал» оригінали або належним чином засвідчені копії: ліцензії, кредитного договору, документів що підтверджують борг, доказів беззаперечності боргу, підтвердження надходження повідомлень/отримання, про наявність боргу [PERSON] , виконавчого напису нотаріусу № 18746 виданого 15 червня 2021 року приватним нотаріусом Данич О. Ф., інші документи, які мають першочергове значення для справи та були надані нотаріусу та згідно із якими було вчинено виконавчий напис нотаріуса.; Приватного виконавця виконавчого округу міста Донецької області Горелика Євгена Бориосвича належним чином завірені документи, на підставі яких відкрито виконавче провадження відносно [PERSON] , [INFO] , ІПН: [NUMBER] .. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу для розгляду справи по суті. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року вирішено розгляд справи із постановленням заочного рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з огляду на такі встановлені у судовому засіданні обставини та відповідні ним докази. Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження № 67938716 від 17 грудня 2021 року, на підставі виконавчого напису № 18746 від 15 червня 2021 року винесену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф., приватним виконавцем виконавчого округу Донецької області Гореліком Є. Б. відкрито провадження, щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК» Кредит - Капітал» заборгованості за кредитним договором № 001- 04094 -151107 від 15 листопада 2007 року в загальному розмірі 24232 грн. 48 коп. Крім цього у постанові зазначено, що з [PERSON] підлягає стягненню виконавчий збір (винагорода приватного виконавця) у розмірі 2423 грн. 00 коп.. Відповідно до супровідного листа № 14221 від 17 грудня 2021 року, приватний виконавець виконавчого округу Донецької області Горелік Є. Б. направив [PERSON] постанову про відкриття виконавчого провадження, щодо виконання виконавчого напису. Зазначене підтверджується копією конверту із штемпелем із зазначенням дати 23 грудня 2021 року. Судом досліджені представлені на виконання ухвали суду представником ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» завірені копії документів, які надавались приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Данич О. Ф. для вчинення виконавчого напису, щодо стягнення заборгованості з [PERSON] , у копіях: договір № 001 - 04094 - 151107 від 15 листопада 2007 року на відкриття карткового рахунку та обслуговування платіжної картки, укладений між [PERSON] та представником ТОВ«КБ» Дельта банк», відповідно до предмету договору, банк відкрив позивачці картковий рахунок № [NUMBER] та надав кредит у розмірі 3000 грн. 00 коп.; договір № 2271/к від 25 червня 2020 року, відповідно до якого правонаступником ТОВ «КБ «Дельта банк» стало ТОВ «ФК «Кредит - Капітал», право вимоги щодо стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитом у розмірі 230321 грн. 71 коп. перейшло правонаступнику; заява ТОВ «ФК «Кредит -капітал» від 19 травня 2021 року на вчинення виконавчого напису, підписана представником відповідача; виписка з особового рахунку за кредитним договором № 001 - 04094 - 151107 від 15 листопада 2007, відповідно до якої строк повернення кредиту встановлений - 12 листопада 2015 року, заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» станом на 19 травня 2021 року становить 23032 грн. 71 коп., з якої прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14497 грн. 97 коп., прострочена заборгованість за відсотками становить 8535 грн. 64 коп. Крім цього з вказаного розрахунку вбачається, що позивачкою сплата за кредитним договором жодного разу не здійснювалась; претензія ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» № 19801173/1 від 10 квітня 2021 року, відповідно до якої [PERSON] вимагали виконати кредитне зобов`язання в частині погашення суми заборгованості у розмірі 23032 грн. 21 коп., за кредитним договором № 001 - 04094 - 151107 від 15 листопада 2007 року. Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно з частиною першої статті 1 Закону України "Про нотаріат", нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюєтьсяЗаконом "Про нотаріат"та іншими актами законодавства України (частина першастатті 39 Закону "Про нотаріат"). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженийнаказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5(далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат"та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно із статтею 87 Закону України "Про нотаріат" для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат" визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно із підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172(далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені вЗаконі України "Про нотаріат"та Порядку вчинення нотаріальних дій. При цьому стаття 50 Закону України "Про нотаріат"передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей15,16,18 ЦК України, статей50,87,88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає у тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи у частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постанові від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Для правильного застосування положень статей87,88 Закону України "Про нотаріат"у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити і зазначити у рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Саме така правова позиція висловлена Верховним Судом у Постанові від 06 травня 2020 року по справі № 320/7932/16-ц. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Тому, суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно із Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі, суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16). В обґрунтування позову [PERSON] посилається, зокрема, на те, що вимоги ТОВ «ФК» Кредит - Капітал» неправомірні, оскільки вона не визнає наявність такого розміру заборгованості за вказаним кредитним договором. Як видно із представлених суду документів, між позивачкою та ТОВ «КБ «Дельта банк» був укладений кредитний договір, терміном повернення кредитних коштів до 12 листопада 2015 року. 25 червня 2020 року між ТОВ «ФК «Кредит - Капітал» та ТОВ «КБ «Дельта банк» був укладений договір переуступлення права вимоги кредитних зобов`язань, у тому числі кредитного договору між [PERSON] та ТОВ «КБ «Дельта банк». Наявність заборгованості підтверджується випискою з особового рахунку за кредитним договором № 001 - 04094 - 151107 від 15 листопада 2007 року, відповідно до якої строк повернення кредиту встановлений - 12 листопада 2015 року, заборгованість перед ТОВ «ФК «Кредит -Капітал» станом на 19 травня 2021 року становить 23032 грн. 71 коп., з якої прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 14497 грн. 97 коп., прострочена заборгованість за відсотками становить 8535 грн. 64 коп. Крім цього з вказаного розрахунку вбачається, що позивачкою сплата за кредитним договором жодного разу не здійснювалась. Разом з тим, з виписки, зокрема, вбачається лише констатація суми заборгованості по кредиту та процентам, без будь-якого достовірного обґрунтування, з кредитного договору видно, що строк повернення кредитних коштів сплинув майже п`ять років тому, що з урахуванням відомостей у виписці про те, що позивачкою кошти про кредиту не виплачувалися взагалі, дозволяє дійти висновку про очевидну сумнівність у безспірності нарахованої заборгованості у кредитному договору. Відомості про отримання ТОВ «КБ «Дельта банк» від відповідача коштів за договором відступлення права вимоги, що є обов`язковою умовою настання моменту набуття відповідачем права кредитора за основними договорами, - також суду не представлені. Всі вищезазначені підстави свідчать про відсутність ознак безспірності заборгованості за кредитними правовідносинами, що виникли між сторонами. Суд виходить з вимог ст. ст. 12 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України. Відповідач у судове засідання не з`явився, відзив суду не надав, а представлені ним на вимогу суду докази, як окремо, так і у своїй сукупності не спростовують доводи позивача, викладені у позовній заяві. Аналізуючи наведені норми чинного законодавства України в сукупності з дослідженими матеріалами справи, суд приходить до висновку, що в даному випадку відповідачем не підтверджено безспірності заборгованості [PERSON] перед ТОВ «ФК» Кредит - Капітал». За таких обставин суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Крім того, згідно із позицією ВСУ, яка викладена Великою палатою Верховного Суду у справі № 826/20084 від 20 червня 2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Згідно із ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 137 ЦПК України). Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Позивачкою під час розгляду справи був наданий договір про надання правової (правничої) допомоги від 14 січня 2022 року, вартість правової (правничої) допомоги яка складає 1000 грн. 00 коп., та включає усну консультацію з вивчення документів, вартість якої складає 300 грн. 00 коп., підготовку адвокатського запиту, клопотань та письмових заяв до суду, державних органів, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, підприємств, банківських установ вартість якого складає 500 грн. 00 коп., представництво інтересів клієнта в державних органах, органів місцевого самоврядування, установ, організацій, підприємств, банківських установах, вартість якого складає 800 грн. 00 коп., підготовка позовної заяви - 1000 грн. 00 коп., представництво інтересів в суді - 1000 грн. 00 коп.; акт приймання - передачі виконання робіт (надання послуг) від 18 січня 2022 року, відповідно до якого вартість послуг складає 1000 грн. 00 коп., рахунок на оплату послуг у сумі 1000 грн. 00 коп. та квитанція про сплату послуг позивачкою у розмірі 1000 грн. 00 коп.. На підставі викладеного, на користь позивачки підлягають стягненню витрати, які знайшли своє підтвердження під час судового розгляду справи, та які вона зазначає у позовній заяві, а саме витрати на правову допомогу у розмірі 1 000 грн. 00 коп.. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачкою по оплаті судового збору. Позивачкою при зверненні до суду із зазначеним позовом було сплачено 992 грн. 40 коп. судового збору та судовий збір за подачу заяви про забезпечення позову у розмірі 496 грн.20 коп., тому з огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 1488 грн. 60 коп.. З огляду на викладене витрати понесені позивачем при розгляді цивільної справи підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved