Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про визнання [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою фізичною особою, посилаючись на те, що вона являється рідною донькою [PERSON] . На початку 2019 року батько заявниці виїхав у невідомому напрямку і до цього часу не повернувся, будь який зв`язок з ним відсутній. З приводу зникнення [PERSON] [PERSON] 19.02.2019 року та 06.12.2021 року було подано заяву до Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області, однак, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим. 20.01.2022 року заявниця звернулася до приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. з питання встановлення опіки над майном зниклого [PERSON] , однак, нотаріусом було надано лист-роз`яснення, що відповідно до ч.1 ст.44 ЦК України нотаріус за останнім місцем проживання особи описує належне їй майно та встановлює над ним опіку на підставі рішення суду про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. В зв`язку з чим, [PERSON] просить визнати [PERSON] , [INFO] , безвісно відсутньою фізичною особою. Справу розглянуто згідно ч.3 ст.211 ЦПК України у відсутності заявниці та заінтересованої особи, які надіслали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник заявниці [PERSON] [PERSON] заявлені вимоги підтримав повністю, просить заяву задовольнити. Заінтересована особа Приватний нотаріус Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. проти задоволення заяви не заперечує. Свідки [PERSON] та [PERSON] надали суду письмові пояснення, якими повідомили, що знають батька [PERSON] [PERSON] вже близько 30 років, він доводиться їм односельчанином. Свідки підтвердили той факт, що [PERSON] на початку 2019 року виїхав у невідомому напрямку і до цього часу не повернувся. Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, пояснення свідків, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до наступного висновку. Як вбачається з копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Вишнівською сільською радою Покровського району Дніпропетровської області, батьком [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] (а.с.3). Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданого відділом РАГС Покровського району Дніпропетровської області, 24.06.1995 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] » (а.с.4). Згідно копії роз`яснення Приватного нотаріуса Синельниківського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Головко М.Г. №7/01-16 від 20.01.2022 року, на усне звернення щодо встановлення опіки над майном фізичної особи, яка визнана безвісно відсутньою, а також особи зниклої безвісти, а саме [PERSON] , [INFO] , [PERSON] рекомендовано звернутися до суду та визнати [PERSON] безвісно відсутньою особою (а.с.10). Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема, справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Безвісна відсутність, - це посвідчення в судовому порядку тривалої відсутності фізичної особи в місці її постійного проживання за умов, що не вдалося встановити місця її знаходження (перебування). При визнанні особи безвісно відсутньою застосовується презумпція, що особа є живою, однак встановити її місцезнаходження у цей час неможливо, причому вказана презумпція має спростовний характер. Відповідно до ст. 43 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом безвісно відсутньою, якщо протягом одного року в місті її постійного проживання немає відомостей про місце її перебування. При визнані фізичної особи безвісно відсутньою настають правові наслідки, визначені ст. 44 ЦК України. Згідно статті 306 ЦПК України, у заяві про визнання фізичної особи безвісно відсутньою повинно бути зазначено: для якої мети необхідно заявникові визначити фізичну особу безвісно відсутньою, обставини, що підтверджують безвісну відсутність фізичної особи. Таким чином, з аналізу вказаних правових норм, для визнання фізичної особи безвісно відсутньою слід встановити кілька юридичних фактів у їх сукупності, а саме: 1) відсутність особи в місці її постійного проживання (тобто за місцем реєстрації) протягом тривалого часу; 2) відсутність відомостей про місце знаходження такої особи в місці її постійного проживання і неможливість їх одержання усіма доступними способами та вжитими заходами; 3) закінчення одного року з моменту одержання останніх відомостей про місце перебування даної особи; 4) визнання причин, через які заявник просить визнати фізичну особу безвісно відсутньою, юридично поважними. Порядок визнання фізичної особи безвісно відсутньою встановлюється ЦПК України. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи про визнання фізичної особи безвісно відсутньою чи оголошення її померлою. Разом з тим, сама по собі тривала відсутність особи за місцем проживання або реєстрації не може бути підставою для визнання такої особи безвісно відсутньою, оскільки безвісна відсутність є засвідчений у судовому порядку факт довготривалої відсутності фізичної особи в місці свого проживання, якщо не вдалося встановити місця її перебування. За своїм змістом стаття 43 ЦК України передбачає з`ясування місця постійного проживання особи на час її зникнення, заходів, які приймав заявник для встановлення місця знаходження особи, щодо якої ставиться питання про визнання безвісно відсутньою, та чи були вичерпані усі можливості для її знаходження. Визнання особи безвісно відсутньою має широке коло правових наслідків, тому мають бути вжитті всі заходи для з`ясування обставин зникнення особи, заходи щодо її розшуку. Процес розшуку безвісно відсутніх осіб регулюється такими нормативно-правовими актами законодавчого рівня, як Кримінальний кодекс України, Кримінальний процесуальний кодекс України, Закони України «Про Національну поліцію» та «Про оперативну-розшукову діяльність». Законом України «Про Національну поліцію» визначено, що одним із повноважень поліції є розшук безвісно зниклих осіб; початок розшуку безвісно зниклих осіб є підставою для відкриття кримінального провадження. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про оперативно-розшукову діяльність» інформація про безвісно зниклу особу є підставою для здійснення оперативно-розшукової діяльності. Як вбачається з матеріалів справи, [PERSON] 19.02.2019 року та 06.12.2021 року було подано заяву до Покровського ВП Синельниківського ВП ГУНП в Дніпропетровській області з приводу зникнення її батька, однак, проведеними оперативно-розшуковими заходами встановити місцезнаходження [PERSON] не виявилося можливим (а.с.5-9). З урахуванням викладених обставин, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог та наявність підстав для визнання [PERSON] безвісно відсутнім, оскільки факт відсутності останнього за місцем свого постійно проживання підтверджується доказами, що не викликають сумнівів у своїй допустимості та достовірності, які суд приймає до уваги, так як вони зібрані із дотриманням вимог закону, не суперечать один одному та ніким не спростовуються, заявнику та іншим заінтересованим особам нічого не відомо про місце перебування [PERSON] , а вжиті заходи для встановлення місця перебування фізичної особи не дали результатів. Також судом встановлено, що заявниці необхідне визнання її батька безвісно відсутнім для встановлення опіки над його майном. Згідно з ч. 1 ст.309 ЦПК України у разі одержання заяви про появу фізичної особи, яку було визнано безвісно відсутньою, або відомостей про місцеперебування цієї особи суд за місцеперебуванням особи або суд, який ухвалив рішення про визнання особи безвісно відсутньою, призначає справу до слухання за участю цієї особи, заявника та інших заінтересованих осіб і скасовує своє рішення про визнання фізичної особи безвісно відсутньою. Заяву може бути подано особою, яку було визнано безвісно відсутньою, або іншою заінтересованою особою. На підставі ст. 43 ЦК України,

Outcome: approved