Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

14.02.2022 року позивачі звернулися до суду з позовними вимогами, якими просили визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування за заповітом на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] та визнати за [PERSON] право власності у порядку спадкування обов`язкової частки у спадщині на 1/4 частку житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] помер [PERSON] , за життя залишив заповіт, яким заповів усе своє майно [PERSON] , яка прийняла спадщину, оскільки у встановлений законом строк звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини. Крім того, після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1241 ЦК України [PERSON] має право на обов`язкову частку у спадщині, незалежно від змісту заповіту. Листом приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. № 23/02-14 від 18 січня 2022 року, приватний нотаріус повідомив про неможливість видачі свідоцтв про право на спадщину, у зв`язку із тим, що відсутній правовстановлюючий документ на ім`я померлого. Представник позивачів в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав та наполягає на їх задоволенні. Представник відповідача в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлялась належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за її відсутністю не направляла, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] належить: - 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] на підставі рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09 листопада 2009 року по справі № 2-986/09, що також підтверджено Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №299007079 від 10.02.2022 року. Згідно до ст. 1216 ЦК України - спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 10.03.2021 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), [PERSON] помер [INFO] . Після смерті [PERSON] згідно ст.1220 ЦК України відкрилася спадщина на спадкове майно, до якого входить 1/2 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно ч. 1\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Згідно\~ст. 1233 ЦК\~заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Частиною 1\~статті 1234 ЦК України\~визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Відповідно до ч. 1\~ст. 1235 ЦК України\~встановлено, що заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Встановлено, що 23.06.2008 року [PERSON] залишив заповіт, посвідчений державним нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори Черненко С.М. та зареєстрований в реєстрі за № 3-4697, згідно умов якого усе своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті буде йому належати і на що він за законом матиме право він заповів [PERSON] , [INFO] . Відповідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданого 23.03.2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, [PERSON] після укладення шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Згідно інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №64539975 від 28.04.2021 року, наданої приватним нотаріусом Гнесько В.Г. заповіт [PERSON] від 23.06.2008 року, зареєстрований за № 3-4697, не змінювався та не скасовувався. Згідно ч. 1\~ст. 1222 ЦК України\~спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч.1\~ст. 1241 ЦК України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). До осіб, які відповідно до вимог ч. 1\~ст. 1241 ЦК України\~мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] відноситься його син [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 09.02.1968 року Бросківською сільською радою, Ізмаїльського району, який є інвалідом третьої групи інвалідності, що підтверджено довідкою №719216 до акта огляду медико-соціальною експертною комісією від 30.10.2019 року. Як вбачається з матеріалів спадкової справи, єдиним спадкоємцем за законом є [PERSON] . Отже розмір належної [PERSON] обов`язкової частки у спадщині у спадковому майні, яке залишилося після смерті [PERSON] , складає 1/2 частку від спадкового майна, а саме його частка складає 1/4 частка житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] Згідно до ч. 1\~ст. 1270 ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч. 1\~ст. 1269 ЦК України\~спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Як встановлено в судовому засіданні, [PERSON] у встановлений законом строк звернулась до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, що підтверджено відповідною заявою від 28.04.2021 року, посвідченою приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Гнесько В.Г., тобто вважається такою, яка прийняла спадщину. Письмовою відповіддю приватного нотаріуса Ізмаїльського районного нотаріального округу Гнесько В.Г. № 23/02-14 від 18 січня 2022 року, позивачам повідомлено про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилося після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючий документ на ім`я померлого. Згідно із п. 23\~Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Приймаючи до уваги, що іншим (крім судового) шляхом захистити права позивача неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину таким, що підлягає захисту в зв`язку з чим задовольняє позовні вимоги. На підставі викладеного,

Outcome: approved