Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] про визнання 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнання договору дарування від 31.07.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо вказаного нерухомого майна, недійсним. В обґрунтування позову вказав, що з 25.10.2001 року по 24.06.2019 року він та відповідач [PERSON] перебували у шлюбі, у період якого [PERSON] набула на підставі рішення суду право власності на 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] . При цьому, дане майно на момент придбання у 2005 році перебувало у занедбаному стані, проживати в ньому було неможливо. Внаслідок спільних трудових та грошових затрат у період з 2005 року по 2013 рік вартість вказаного майна істотно збільшилася у своїй вартості. Грошові кошти на покращення даного нерухомого майна у розмірі 150000 грн. позивач отримав у липні 2005 року на підставі договору позики у [PERSON] , який було укладено в інтересах сім`ї. Всі кошти були витрачені на покращення даного будинку. \~ \~ \~ \~Зазначив, що було виконано наступні будівельні роботи: побудовано паркан з буту та шлакоблоків; встановлено металеві ворота; побудовано новий каркас даху; здійснено добудову; залито новий фундамент; побудовано нові елементи будинку, а саме фундамент та стіни; побудовано ґанок; встановлено металеві вхідні двері; ремонт підлоги у вигляді бетонної стяжки; обладнано систему водопостачання з вигрібною ямою; здійснено газифікацію будинку; повністю замінено електропроводку, розетки, вимикачі, прилади електроосвітлення; з`явилася додаткова спальна кімната внаслідок перепланування; влаштовано туалет, ванну, умивальник; встановлено металопластикові вікна; побудовано нову господарсько-побутову будівлі; відновлено погріб та інші роботи. \~ \~ \~ \~31.07.2018 року [PERSON] подарувала своїй дочці [PERSON] належні їй 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , а 19.03.2019 року відповідачі примусово виселили позивача з вказаного будинку. При цьому, рішення Ленінського районного суду м. Кіровограда від 04.06.2018 року про розірвання шлюбу між позивачем та [PERSON] було скасовано постановою Кропивницького апеляційного суду від 24.06.2019 року, якою даний шлюб був остаточно розірваний.Вважає, що внаслідок виконання вказаних робіт належне відповідачу [PERSON] майно істотно збільшилося в своїй вартості, а тому стало їх спільною сумісною власністю як подружжя. За таких обставин просить визнати 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та визнати недійсним договір дарування від 31.07.2018 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] щодо вказаного нерухомого майна. \~ \~ \~ \~Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 10.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 10.02.2020 року заяву [PERSON] про забезпечення позову задоволено, накладено арешт на 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , які належать [PERSON] \~ \~ \~ \~09.07.2020 року відповідачі подали до суду відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнали та вказали, що позивач не довів, що будівельні та ремонтні роботи мали характер капітальних та зумовили покращення якісних характеристик будинку. Доводи позивача про перепланування та реконструкцію будинку не підтверджені доказами та не відповідають дійсності, в будинку здійснювався лише побутовий ремонт. Всі посилання позивача на виконані роботи мають загальний характер, доказів придбання позивачем матеріалів та оплати цих робіт ним не надано. Також позивачем не надано жодних доказів того, що отримані ним в позику грошові кошти у розмірі 150000 грн. були витрачені саме на ремонт спірного будинку. За таких обставин просять відмовити у задоволенні позову. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09.07.2020 року клопотання позивача про призначення судової будівельно-оціночної експертизи задоволено, призначено у справі судову будівельно-оціночну експертизу, провадження у справі на час проведення експертизи зупинено. \~ \~ \~ \~\~ \~ \~ \~ \~ \~Ухвалою від 03.12.2020 року поновлено провадження у справі, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 18.05.2021 року підготовче провадження у справі закрито, призначено справу до судового розгляду по суті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав та зазначив, що він перебував у шлюбі з відповідачем [PERSON] з 2001 року та вони разом проживали у будинку, розташованому за адресою: [ADDRESS] , в ремонт якого позивач вкладав грошові кошти. Просив визнати спірне нерухоме майно об`єктом спільної сумісної власності подружжя та у разі такого визнання визнати недійсним договір його дарування від 31.07.2018 року. Представник відповідачів у судовому засіданніпозовні вимоги не визнала, при цьому не заперечувала, що позивач вносив коштита здійснював ремонт спірного будинку. Висновок експерта було складено без безпосереднього дослідження об`єкта нерухомого майна та незрозуміло яким чином він вирахував вартість будинку. Стан будинку до ремонту експертом не досліджувався. Заслухавши пояснення сторін, експерта Тарана О.С., спеціаліста [PERSON] , допитавши свідків [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що [PERSON] та [PERSON] у період з 25.10.2001 року по 24.06.2019 року перебували у шлюбі (т. 1, а.с. 11-13). Рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 21.02.2005 року у справі № 2-427/05 позовні вимоги [PERSON] до Кіровоградської міської ради задоволено, встановлено факт прийняття нею спадщини на 16/50 (8/25) частин жилого будинку з надвірними спорудами за адресою: [ADDRESS] , та визнано за нею право власності на вказане нерухоме майно (т. 1, а.с. 104). Як вбачається з архівної довідки ОКП «Кіровоградське ООБТІ» від 16.08.2017 року № 38541 за [PERSON] було зареєстровано право спільної часткової власності на 8/25частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 103). Згідно договору дарування від 31.07.2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Кропивницького міського нотаріального округу Тєрєховою С.В., зареєстрованого в реєстрі за № 1236, [PERSON] подарувала [PERSON] 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (т. 1, а.с. 16-17). Як вбачається з висновку судового експерта Тарана О.С. № 2409/20 від 16.11.2020 року, складеного за результатами оціночно-будівельної експертизи, ринкова вартість 8/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ,з відповідною частиною господарсько-побутових будівель на момент проведення експертизи у стані, який існував до проведення будівельних робіт, описаних у позовній заяві, визначена з використанням порівняльного методичного підходу на дату оцінки 16.11.2020 року становить 335903 грн. При цьому, ринкова вартість вказаного нерухомого майна на момент проведення експертизи у стані, після проведення будівельних робіт, описаних у позовній заяві, визначена з використанням порівняльного методичного підходу, на дату оцінки 16.11.2020 року становить 677989 грн.(т. 1, а.с. 88-105). При цьому, експерт попереджений про кримінальну відповідальність, передбачену ст.ст. 384, 385 КК України. Так у дослідницькій частині висновку вказано, що перераховані у позовній заяві будівельні роботи відносяться до таких видів будівництва як реконструкція, капітальний ремонт та нове будівництво. Поряд з цим, згідно звіту про незалежну оцінку майна від 05.01.2022 року, складеного оцінювачем ТОВ «Експертне бюро» [PERSON] на замовлення відповідачів, ринкова вартість 8/25 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , станом на 20.12.2021 року становить: 706324,00 грн. (після проведення ремонтних робіт та перепланування) та 523549,00 грн. (до проведення ремонтних робіт та перепланування) (т. 1, а.с. 167-245). Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що її рідний брат [PERSON] з 2003 року являвся директором ПФ «Канпоз-К», де працював позивач [PERSON] . Також свідок є однокласницею відповідача [PERSON] та вона проживала поруч. Зазначила, що [PERSON] у 2005 році звертався до її брата з проханням взяти в борг 150000 грн. на капітальний ремонт будинку, в якому позивач проживав разом із дружиною. У 2013 році позивач повернув дану позику. При цьому, даний будинок дійсно потребував ремонту та після того, як позивач позичив у її брата грошові кошти, у ньому здійснювалися ремонтні роботи, а саме ремонт покрівлі, заміна вікон, паркану, а також внутрішні роботи. У судовому засіданні свідок [PERSON] пояснив, що коли у спірному будинку стали проживати позивач та відповідач [PERSON] , було проведено ремонт. Позивач працював у приватній фірмі, де брав кредит. Свідок допомагав позивачу робити ремонт у будинку, зокрема разом робили електропроводку у будинку. Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що у 2003-2004 рр. після смерті матері відповідач [PERSON] постійно казала, що потрібно знайти гроші, щоб побудувати будинок. У 2005 році померлий [PERSON] позичив позивачу 150000 грн. та після цього почався ремонт будинку, а потім побудовано прибудови. Позичені кошти позивач повернув. У будинку було замінено дах, облаштовано фундамент, встановлено газовий котел. Зазначив, що дані грошові кошти були витрачені на ремонт будинку. Експерт [PERSON] у судовому засіданні пояснив, що ринкова вартість спірного будинку до та після проведення будівельних робіт, описаних у позовній заяві, визначена на момент проведення експертизи із застосуванням порівняльного методу. У вартість спірного будинку вартість самовільних прибудов експерт не включав. Спеціаліст [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона являється професійним оцінювачем та склала звіт про незалежну оцінку майна від 05.01.2022 року. Зазначила, що нею при складанні даного звіту використано порівняльний метод. Спочатку нею було визначено вартість спірного будинку до ремонту, потім після, а вартість поліпшень встановлено шляхом різниці. Об`єкти для визначення вартості бралися з того району, де розташований сам об`єкт оцінки. Згідно технічної документації добудови не були узаконені, тобто, збудовані самовільно. Судом зазначається, що майнові відносини, які склалися між подружжям, урегульовано нормами СК України. У сімейному законодавстві передбачено два режими власності подружжя: особиста приватна власність дружини, чоловіка, тобто кожного з подружжя, та спільна сумісна власність подружжя. Згідно зі статтею 57 СК України особистою приватною власністю дружини, чоловіка є:\~1) майно, набуте нею, ним до шлюбу;\~2) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але на підставі договору дарування або в порядку спадкування;\~3) майно, набуте нею, ним за час шлюбу, але за кошти, які належали їй, йому особисто. У статті 60 СК\~України зазначено підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя.\~Майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).\~Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної\~сумісної власності подружжя. Також вказано, що\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (частина перша статті 61 СК України). Отже, майно, набуте одним з подружжя в порядку спадкування є його особистою приватною власністю, як і доходи, які воно приносить. Згідно зі статтею\~62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду\~об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Для\~застосування статті 62 СК України необхідна наявність у сукупності двох факторів: 1) істотність збільшення вартості майна; 2) таке збільшення вартості пов`язане зі спільними трудовими чи грошовими затратами або затратами другого з подружжя, який не є власником. Наявність істотного збільшення вартості є оціночним поняттям, тому у конкретній справі рішення про задоволення чи відмову у задоволенні позову приймається судом з урахуванням усіх\~його обставин. Як трудові затрати необхідно розуміти особисту чи спільну трудову діяльність подружжя. Така діяльність може бути направлена на ремонт майна, його добудову чи\~перебудову, тобто дії, що потягли істотне збільшення вартості такого майна.Грошові затрати передбачають внесення особистих чи спільних коштів на покращення чи збільшення майна.\~ Посилаючись на статтю 62 СК України як на підставу виникнення спільної сумісної власності подружжя на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , [PERSON] має довести, що збільшення вартості майна є істотним і в таке збільшення були вкладені його окремі (власні) кошти чи власна трудова діяльність. Так, суд вважає висновок експерта Тарана О.С. № 2409/20 від 16.11.2020 року, складеного за результатами оціночно-будівельної експертизи належним та допустимим доказом у справі, оскільки він відповідає вимогам до висновку експерта, встановленими цивільно-процесуальним законодавством. При цьому,\~суд не\~бере до\~уваги звіт\~про незалежну\~оцінку майна\~від 05.01.2022\~року,\~складеного оцінювачем\~ТОВ «Експертне\~бюро» Скороход\~С.В.,\~оскільки оцінювач\~не була\~попереджена про\~кримінальну відповідальність\~за надання\~завідомо неправильного\~висновку,\~а позивачем надано відповідний висновок експерта із цих самих питань.\~ Крім того, доводи відповідачів про неправильне застосування експертом Тараном О.С. порівняльного методу при складанні свого висновку, суд вважає безпідставними, оскільки звіт про оцінку майна, складений на замовлення відповідача [PERSON] , було складено із застосуванням даного методу аналогічним чином. Поряд з цим, сам по собі факт збільшення вартості спірного майна не може беззаперечно вважтися істотним. Так, істотність має визначальне значення, оскільки необхідно враховувати не лише збільшення остаточної вартості порівняно з первинною оцінкою об`єкта, а й співвідносити у співмірності з одиницями тенденцій загального удорожчання конкретного майна, інфляційними процесами, якісними змінами характеристик самого об`єкта і ту обставину, що первинна оцінка чи сам об`єкт стають малозначними в остаточній вартості об`єкта власності чи в остаточному об`єкті. Істотність збільшення вартості майна підлягає з`ясуванню шляхом порівняння вартості майна до та після поліпшень унаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя. Поряд з цим, істотність збільшення вартості має відбутися така, що первинний об`єкт нерухомості, який належав одному з подружжя на праві приватної власності, розчиняється, нівелюється, втрачається чи стає настільки несуттєвим, малозначним порівняно із тим об`єктом нерухомого майна, який з`явився під час шлюбу в результаті спільних трудових чи грошових затрат подружжя чи іншого з подружжя, який не є власником. За загальною практикою мають враховуватися капітальний ремонт чи переобладнання житла, тобто значне перетворення об`єкта нерухомості. Поточний ремонт житла, зміна його призначення з нежитлового на житлове без капітального переобладнання не буде надавати підстав для визнання такого об`єкта спільною сумісною власністю подружжя, оскільки значних перетворень сам об`єкт не зазнав і не можна вважати ці перетворення такими, що істотно збільшили вартість майна. У такому випадку, якщо\~суд встановить наявність понесених затрат з боку іншого подружжя не власника, однак не визнає такі затрати істотними, то цей з подружжя може вимагати грошової компенсації понесених затрат, якщо такі затрати понесені\~під час перебування у шлюбі. Другий чинник істотності такого збільшення має бути пов`язаний із спільними затратами грошових коштів або трудовими затратами. Сам факт перебування осіб у шлюбі у період, коли особисте майно чи його вартість істотно збільшилася, не є підставою для визнання його спільним майном. Істотне\~збільшення\~вартості майна обов`язково і безумовно має бути наслідком спільних трудових чи грошових затрат або затрат іншого, не власника майна, з подружжя. Тобто вирішальне значення має не факт збільшення вартості сам по собі у період шлюбу, а правова природа збільшення такої вартості, шляхи та способи збільшення такої вартості, зміст процесу збільшення вартості майна. Збільшення вартості майна внаслідок коливання курсу валют, зміни ринкових цін та інших чинників, які не співвідносяться з обсягом грошових чи трудових затрат подружжя чи іншого, не власника з подружжя, у майно, не повинні враховуватися у зв`язку з тим, що у статті 62 СК України їх не названо як підстави для визнання\~особистого майна одного з подружжя спільним майном. В іншому випадку в разі збільшення вартості майна внаслідок тенденції загального удорожчання об`єктів нерухомості, інфляційних та інших об`єктивних процесів, не пов`язаних із внесками подружжя чи одного з них, визнання особистого майна одного з подружжя спільною сумісною власністю подружжя буде нести, як наслідок, непропорційне втручання у власність майна одного з подружжя, який набув таку власність до шлюбу. Зазначена правова позиція викладена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року в справі № 214/6174/15-ц, Верховного Суду від 27.05.2022 року в справі № 601/478/18. Більш того, із системного аналізу норм статей 57, 60, 63, 6668,70 СК України вбачається, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їх спільною сумісною власністю незалежно від участі кожного з подружжя у її виникненні, і право визначати порядок здійснення права спільної сумісної власності та частки кожного з подружжя при поділі майна є рівними. Ці вимоги застосовуються і у разі, якщо особиста приватна власність одного з подружжя зазнала перетворень і збільшилась у вартості, однак таке збільшення не було істотним, то інший з подружжя, не власник, має право на 1/2 частину збільшення вартості такого майна, якщо воно пов`язане з вкладенням у об`єкт особистої приватної власності спільних коштів подружжя за час шлюбу, яка у даному випадку не є значною (істотною). Збільшення вартості майна та істотність такого збільшення підлягає з`ясуванню шляхом порівняння на час вирішення спору вартості об`єкта до та після поліпшення; при цьому сам по собі розмір грошових затрат подружжя чи одного з них, а також визначену на час розгляду справи вартість ремонтних робіт не можна вважати тим єдиним чинником, що безумовно свідчить про істотність збільшення вартості майна як об`єкта. Зазначена правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 22.09.2020 року в справі № 214/6174/15-ц. Згідно ч.ч.\~3,\~4\~ст.\~12\~ЦПК України\~кожна сторона\~повинна довести\~обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Однак позивач не надав достатніх доказів на підтвердження того, що його внесок в ремонт спірного будинку у розумінні частини першої статті 62 СК України є достатньо значним для можливості визнання спірного майна об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Суд вважає, що здійснення подружжям спільних трудових та грошових витрат на поліпшення житлового будинку, в якому вони тривалий час проживають спільно, саме по собі не є підставою для визнання зазначеного майна спільним сумісним майном подружжя. Спільні трудові чи грошові затратищодо належного відповідачу [PERSON] будинку, в якому подружжя тривалий час проживало, його ремонт, переобладнання та реконструкція мали розумний характер та були природнім процесом, а тому не можуть вважтися такими, що істотно збільшили вартість майна. У своїй позовній заяві позивач обґрунтовує свої вимоги визнання договору дарування від 31.07.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо вказаного нерухомого майна недійсним тим, що відчужене за спірним договором нерухоме майно було об`єктом спільної сумісної власності подружжя позивача та відповідача [PERSON] , а тому остання не могла самостійно його відчужити. Проте, позивачем не доведено, що вказане нерухоме майно є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позовних вимог про визнання 8/25 частин житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] , об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, оскільки позивачем не доведено, що збільшення вартості майна є істотним, та визнання договору дарування від 31.07.2018 року, укладеного між [PERSON] та [PERSON] щодо вказаного нерухомого майна недійсним як взаємопов`язаних позовних вимог. Відповідно до\~ч.\~9\~ст.\~158\~ЦПК України\~у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову, а тому заходи забезпечення позову, застосовані ухвалою суду від 10.02.2020 року підлягають скасуванню.

Outcome: dismissed