Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Представник позивача ПАТ „Запоріжжяобленерго" в особі Запорізьких міських електричних мереж звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу за електроенергію, мотивуючи свої вимоги тим, що відповідач користується електроенергією на підставі особистого рахунку № [NUMBER] про користування електроенергією, яка подається до житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , проте, зобов`язань по сплаті за використану електроенергію не виконує, у зв`язку з чим за період з 25.07.2013 року по 01.01.2019 року за відповідачем виникла заборгованість у розмірі 3136 гривень 27 копійок , яку позивач просить стягнути з відповідача у судовому порядку та просить стягнути судові витрати зі сплати судового збору. Ухвалою суду від 13.12.2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено провести розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін, сторонам встановлено строки для подання заяв по суті справи. Представник позивача суду надав письмову заяву про розгляд справи у його відсутність без проведення фіксації судового процесу, в якій зазначив, що підтримує позовні вимоги та просить їх задовольнити у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання повторно не з`явилася, про час і місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку, причини неявки суду не повідомила, відзив не подала. Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з чим, на підставі ст.ст. 247, 280, 281 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу, в порядку заочного розгляду. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши зібрані та досліджені докази в їх сукупності та взаємозв`язку, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що відповідач по справі [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] та користується електроенергією, поданою позивачем у приміщення вказаної квартири, на підставі особового рахунку № [NUMBER] . Згідно з розрахунком позивача, відповідно до знятих показань приладу обліку електричної енергії, за період з 25.07.2013 року по 01.01.2019 року користувачем за адресою: [ADDRESS] спожито 6858 кВт/год., і за вказаний період сума заборгованості за електричну енергію, з урахуванням сплаченої суми у розмірі 332,88 гривень, становить 3136 гривень 27 копійок. Розрахунок позивача по заявленій сумі заборгованості відповідачем не спростовано, заперечень щодо вимог позивача або даних, які б спростовували викладені у позові обставини не надано, та не надано даних щодо погашення заборгованості. Надані позивачем докази про наявність заборгованості по отриманим послугам у зазначеному розмірі суд вважає належними, допустимими та, оцінюючи їх у сукупності, вважає достатніми для підтвердження аргументів, викладених у позові. Правовідносини між енергопостачальником та побутовим споживачем електричної енергії регулюються Правилами користування електричною енергією для населення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 26.07.1999 р. № 1357, із наступними змінами та доповненнями (далі - ПКЕЕН). Згідно з абзацом 2 п. 1 ПКЕЕН, ці Правила обов`язкові для виконання всіма споживачами і енергопостачальниками незалежно від форм власності. Відповідно до п. 19 ПКЕЕН розрахунки населення за спожиту електричну енергію здійснюються за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Згідно з п. 20 ПКЕЕН розрахунковим періодом для встановлення розміру оплати спожитої електричної енергії є календарний місяць. Плата за спожиту протягом розрахункового періоду електричну енергію вноситься не пізніше 10 числа наступного місяця, якщо договором не встановлено іншого терміну. Відповідно до п. 42 ПКЕЕН споживач електричної енергії зобов`язаний оплачувати спожиту електричну енергію та здійснювати інші платежі відповідно до умов договору та цих Правил. Згідно з вимогами ст.ст. 526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором. Згідно зі ст.ст. 610, 611 ЦК України порушенням зобов`язання, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом. На підставі викладеного, враховуючи, що на час розгляду справи судом сума заборгованості за електроенергію відповідачем не сплачена та матеріали справи не містять доказів того, що відповідачем було вжито заходи по погашенню заборгованості, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі, та вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача вказану суму заборгованості у розмірі 3136,27 гривень. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по оплаті судового збору в розмірі 2270 гривень, які підтверджені платіжним дорученням № 27125 від 17.11.2021 року.

Outcome: approved