Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення з нього аліментів на утримання неповнолітньої дитини, посилаючись на те, що з відповідачем вони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 06 червня 2012 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, актовий запис № 22. Крім того, позивачка просить стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше 50% від прожиткового мінімуму на утримання дитини відповідного віку щомісяця до досягнення нею повноліття. Судові витрати просить покласти на відповідача. Позивач у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся рекомендованою кореспонденцією, надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій позовні вимоги визнав та просив їх задовольнити. Ухвалою суду від 03 травня 2022року відкрито провадження та призначено судове засідання. Дослідивши матеріали справи, суд, находить позов таким, що підлягає задоволенню. Встановлено, що сторони перебувають у зареєстрованому 06 червня 2012 року Новенською селищною радою Кіровського району міста Кіровограда, шлюбі, актовий запис № 22. На даний час шлюбно-сімейні відносини сторони не підтримують, не ведуть спільного господарства, причиною розірвання шлюбу є несумісність характерів, різні погляди на сімейні цінності. Відповідно до ст. 112 Сімейного Кодексу України, шлюб може бути розірвано, як що буде встановлено, що подальше сумісне проживання сторін і збереження сім`ї неможливе. При таких обставинах шлюб сторін носить формальний характер і підлягає розірванню. Встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Брусівською сільською радою Устинівського району Кіровоградської області відповідач є батьком [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Частиною 1 статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Відповідно до частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України). Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Стаття 191 СК України передбачає, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч. 5 ст. 183 СК України той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину. Згідно із ст. 182 СК України при визначені розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Дослідивши матеріали справи, письмові докази, суд, задовольняє позов повністю та розриває шлюб, укладений між сторонами; стягує з відповідача на користь позивача аліменти на утримання [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, і до досягнення дитиною повноліття. На підставі ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений нею судовий збір в розмірі 992,40 грн. Враховуючи, що позивачка звільнена від сплати судового збору при подачі заяви про стягнення аліментів, суд стягує з відповідачана користь держави судовий збір в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved