Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

[PERSON] звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 листопада 1999 року між сторонами було зареєстровано шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Сімейне життя з відповідачем не склалося. Причиною розірвання шлюбу є те, що вони мають різні характери, вподобання, стремління, та погляди на життя. У стосунках зникли почуття любові, поваги, взаєморозуміння та підтримки. Спроби примиритися не дали позитивних результатів. Наразі не проживають однією сім`єю, не ведуть спільного бюджету, та фактично проживають за різними адресами. Позивач вважає, що шлюб існує лише формально, тому його збереження не є можливим. Посилаючись на вказані обставини, просив розірвати шлюб. Ухвалою суду від 16 червня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. [PERSON] у позовній заяві просив розглядати справу без його участі. Відповідно до наявних в матеріалах справи розписок позивач та відповідач отримали ухвалу про відкриття провадження у справі. Позивач позовні вимоги підтримав повністю. Відповідач не заперечував проти задоволення позову. Заперечень щодо розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20 листопада 1999 року між [PERSON] та [PERSON] було зареєстровано шлюб, про що Кам`янокричанською сільською радою Ульянівського району Кіровоградської області складено відповідний актовий запис за № 8. Прізвища після реєстрації шлюбу чоловіка та дружини « [PERSON] ». За час перебування у шлюбі у сторін [INFO] народилась дочка - [PERSON] . Сторони разом не проживають. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені. Спірні правовідносини виникли між сторонами з приводу розірвання шлюбу. Статтею 51 Конституції України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Згідно з частиною першою статті 24 Сімейного кодексу України (далі СК України) шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно з частинами третьою та четвертою статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Згідно із частиною третьою статті 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (частина 1 статті 110 СК України). Судом встановлено, що сторони разом не проживають, сімейні стосунки не підтримують, шлюб існує формально, збереження шлюбу суперечитиме інтересам позивача. За таких обставин суд вважає, що наявні підстави для розірвання шлюбу, оскільки подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача. Документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили (ч.3 ст.115 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Так як позивач у своїй позовній заяві, просила просив суд залишити за ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 992,40 грн., суд вважає за можливе вказану заяву задоволити, залишивши за позивачем судові витрати, понесені через оплату судого збору.

Outcome: approved