Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У травні 2022 року позивач звернувся до суду з вище вказаним позовом в обґрунтування якого посилався на те, що 09.10.2018 року відповідач звернулась до управління соціального захисту населення Першотравневого району м. Чернівці, структурного підрозділу, на той час, департаменту праці та соціального захисту населення Чернівецької міської ради із заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] . Відповідно до декларації про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, поданої 09.10.2018 року відповідач зазначила, що до складу її домогосподарства належать: вона, її син [PERSON] та онук [PERSON] , які зазначені як такі, що не проживають за вказаною адресою. До осіб, що належать до складу її домогосподарства, незалежно від їхнього місця проживання (фактичного проживання), відповідачкою зазначено також невістку [PERSON] [INFO] та онуків [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . При цьому, у вказаній декларації відповідачка не вказала про перебування когось із вищевказаних осіб за кордоном сукупно понад 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (з 01.01. по 30.06.2018 року). Дані про види та суми доходів осіб, які входять до складу її домогосподарства за період 01.01.2018 по 01.07.2018 року відповідачкою в декларації зазначені наступні: [PERSON] - пенсія, [PERSON] - зарплата (приватний підприємець), [PERSON] - перебуває в декреті та [PERSON] доходів не має. За змістом вказаної декларації відповідачка усвідомлює, що в разі подання нею неповних або недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання (фактичного місця проживання), їхні доходи, майновий стан і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі вона зобов`язалася повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. Згідно з актом КЖРЕП № 5 від 04.10.2018 № 235 онук відповідачки [PERSON] проживає, зі слів сусідів, на [ADDRESS] без реєстрації по місцю проживання, а згідно з актом КЖРЕП № 11 від 08.10.2018 № 392 її син [PERSON] проживає, зі слів сусідів, на [ADDRESS] без реєстрації по місцю проживання. Відповідно до акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї від 22.10.2018 № 1389 [PERSON] проживає у трикімнатній квартирі загальною площею 55,20кв.м. на [ADDRESS] , а її син та онук не проживають за місцем реєстрації з 2010 року. Зі слів заявниці [PERSON] з січня 2018 по теперішній час за кордоном не перебував. Вказаний акт підписаний відповідачкою. Згідно з даними витягу з електронної бази даних, наданого ЧКП «Муніципальний інфоцентр» 31.10.2018 року, зареєстрованими в жовтні 2018 року за вищевказаною адресою є: [PERSON] , її син [PERSON] та онук [PERSON] . Рішенням комісії з розгляду питань надання житлових субсидій населенню та призначення державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям Департаменту від 14.11.2018 № 21 [PERSON] призначено субсидію з розрахунку на одну особу в зв`язку з не проживанням за зареєстрованим місцем проживання в квартирі [ADDRESS] та фактичним проживанням за іншими адресами її сина [PERSON] та онука [PERSON] , в якого відсутні доходи та сплата ЄСВ. Період та\~суми призначення\~житлової субсидії:\~ \~ з\~01.10.2018\~-\~31.10.2018\~у сумі\~755,59грн.; з 01.11.2018 - 30.11.2018 у сумі 1811,52грн.; з 01.12.2018 -31.12.2018 у сумі 1822,06грн.; з 01.01.2019-28.02.2019 у сумі 3306,01грн., а всього - 7695,19грн. Листом головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.01.2019 № 09/09/55 поінформовано департамент 30.01.2019 року про те, що [PERSON] , [INFO] , паспорт для виїзду за кордон [NUMBER] , здійснював перетин державного кордону України 06.03.2018 року та 21.05.2018 року. Після отримання вищевказаної інформації Держприкордонслужби, відповідачка надала 05.03.2019 року департаменту закордонний паспорт свого онука [PERSON] та згідно з відмітками закордонного паспорта [NUMBER] [PERSON] , [INFO] , перебував за кордоном з 13.12.2017 по 05.03.2018 року та з 21.05.2018 по 27.10.2018 року. Період перебування за кордоном, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії з 01.01. по 05.03.2018 складає 64 дні та з 21.05. по 30.06.2018-41 день. Відповідно до акту департаменту про проведення перевірки правильності та повноти інформації, що надається заявниками для призначення житлових субсидій від 15.03.2019 року виявлено, що онук відповідачки [PERSON] перебував за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії. [PERSON] , під час подання заяви та декларації на отримання субсидії, свідомо надала недостовірні дані щодо перебування її онука за кордоном, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію. 15.03.2019 департамент повідомив [PERSON] про припинення надання житлової субсидії з 01.03.2019 року, а надмірно виплачені кошти в сумі 7695,19грн. зобов`язано повернути департаменту. 27.03.2019 року між [PERSON] та департаментом укладено угоду, за умовами якої [PERSON] зобов`язалася погасити надміру нараховану субсидію за період з 01.10,2018 по 28.02.2019 року в розмірі 7695,19грн., протягом 24 місяців з дня укладення договору, а саме: 335,19грн. у квітні 2019 року та, надалі, по 320грн. щомісячно до березня 2021 року включно. Згідно з наданими відповідачкою квитанціями, нею повернуто (сплачено) кошти в сумі: 339,69грн. (18.11.2019), 320грн. (18.12.2019), 200грн. (24.07.2020) та 50грн. (08.12.2020). Всього повернуто лише 909,69грн. Станом на момент звернення з даним позовом до суду відповідач не повернула 6785,50 грн. безпідставно набутих коштів у вигляді житлової субсидії та на неодноразові повідомлення і нагадування належним чином не відреагувала, що зумовило звернення до суду з даним позовом. Вважає,\~що на\~вказані \~не повернуті\~ відповідачем\~грошові кошти\~поширюються положення\~ ст.\~1212\~ЦК України\~ та\~відповідач \~ зобов`язана\~ повернути\~ кошти,\~які \~вона набула\~ без достатньої правової підстави. На підставі вище викладеного, посилаючись на норми матеріального права, просив стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] безпідставно набуті та не повернуті в повному обсязі кошти у вигляді житлової субсидії в сумі 6785,50грн., а також судові витрати по справі у вигляді судового збору в сумі 2481 грн. В судове засідання представник позивача не з`явився, направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав та просив задовольнити, не заперечував проти винесення заочного рішення по справі. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Справа слухалась\~у відсутності\~відповідачки,\~ яка\~вважається належним\~чином \~повідомленою про\~час \~та \~місце розгляду\~справи,\~ що\~підтверджується повідомленням\~ про\~вручення \~поштового \~відправлення,\~та про\~причини \~своєї неявки\~суд не\~повдіомила.\~ \~Крім \~того, зі змістом процесуальних рішень у даній справі сторони могли знайомитись у Єдиному державному реєстрі судових рішень за веб-адресою http://reyestr.court.gov.ua/ ,\~а також\~ інформація\~щодо даної\~справи розміщується\~на \~офіційному веб-порталі\~судової влади\~України в\~мережі Інтернет\~за наступною веб-адресою сторінки: http://ptr.cv.court.gov.ua/sud2408/, де в розділі «Громадянам» містяться відомості щодо стадії розгляду та дати призначення судових засідань у даній справі, про що також сторонам було повідомлено в ухвалі про відкриття провадження по справі. Також,\~ у\~встановлений \~строк відповідачем\~не було\~подано відзиву. Згідно ст.\~280\~ЦПК України,\~суд може\~ухвалити заочне\~рішення на\~підставі наявних\~у справі\~доказів за\~одночасного існування\~таких умов:\~ відповідач\~належним чином\~повідомлений про\~дату,\~час і\~місце судового\~засідання;\~ відповідач\~не з`явився\~в судове\~засідання без\~поважних причин\~або без\~повідомлення причин;\~ відповідач\~не подав\~відзив;\~ позивач\~не заперечує\~проти такого\~вирішення справи.\~ У разі участі у справі кількох відповідачів заочний розгляд справи можливий у випадку неявки в судове засідання всіх відповідачів. Оскільки відповідач, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомила та не направила відзиву, а представник позивача не заперечував проти розгляду даної цивільної справи за відсутності відповідача, в судовому засіданні постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного\~судочинства є\~справедливий,\~неупереджений та\~своєчасний розгляд\~і вирішення\~цивільних справ\~з метою\~ефективного захисту\~порушених,\~невизнаних або\~оспорюваних прав,\~свобод чи\~інтересів фізичних\~осіб,\~прав та\~інтересів юридичних\~осіб,\~інтересів держави. Частиною першою ст. 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно вимог\~ ст.\~89\~ЦПК України,\~суд оцінює\~докази за\~своїм внутрішнім\~переконанням,\~що ґрунтується\~на всебічному,\~повному,\~об`єктивному та\~безпосередньому дослідженні\~наявних у\~справі доказів.\~ Жодні\~докази не\~мають для\~суду заздалегідь\~встановленої сили.\~Суд оцінює\~належність,\~допустимість,\~достовірність кожного\~доказу окремо,\~а також\~достатність і\~взаємний зв`язок\~доказів у\~їх сукупності.\~ Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Відповідно до вимог ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Так, судом встановлено, що у жовтні 2018 року відповідач звернулась до позивача із заявою про призначення житлової субсидії на оплату житлово-комунальних послуг в квартирі [ADDRESS] та разом з необхідним пакетом документів також подала декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії в якій зазначила, що до складу її домогосподарства належать: вона, її син [PERSON] та онук [PERSON] , які зазначені як такі, що не проживають за вказаною адресою. До осіб, що належать до складу її домогосподарства, незалежно від їхнього місця проживання (фактичного проживання), відповідачкою зазначено також невістку [PERSON] [INFO] та онуків [PERSON] [INFO] та [PERSON] [INFO] . При цьому, у вказаній декларації відповідачка не вказала про перебування когось із вищевказаних осіб за кордоном сукупно понад 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (з 01.01. по 30.06.2018 року). Дані про види та суми доходів осіб, які входять до складу її домогосподарства за період 01.01.2018 по 01.07.2018 року відповідачкою в декларації зазначені наступні: [PERSON] - пенсія, [PERSON] - зарплата (приватний підприємець), [PERSON] - перебуває в декреті та [PERSON] доходів не має (а/с 14, 15-18). На підставі\~ поданих\~ відповідачем\~ документів\~ їй\~було призначено\~ субсидію,\~зокрема \~з 01.10.2018\~-\~31.10.2018\~у сумі\~755,59грн.; з 01.11.2018 - 30.11.2018 у сумі 1811,52грн.; з 01.12.2018 -31.12.2018 у сумі 1822,06грн.; з 01.01.2019-28.02.2019 у сумі 3306,01грн., а всього - 7695,19грн. (а/с 25, 26). У \~відповідності до\~абз.\~10\~п.\~7\~Положення \~про порядок\~ призначення\~ житлових\~субсидій,\~затвердженого \~постановою \~Кабінету Міністрів\~ України\~від 21.10.1995\~ року\~№848\~з подальшими\~змінами,\~ житлову субсидію за рішенням комісії не може бути призначено у разі, коли у члена домогосподарства або у члена сім`ї особи із складу домогосподарства доходи, які враховуються під час призначення житлової субсидії, були такими, що зазначені в абзацах другому - четвертому підпункту 3 п. 6 цього Положення, і такі особи перебували за кордоном сукупно більше 60 днів протягом періоду, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії (крім випадку, зазначеного в абзаці четвертому пункту 7 цього Положення, а також якщо працездатні особи в період, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії, документально підтвердили шляхом надання легалізованих в Україні документів набуття страхового стажу в інших країнах, з якими укладено договори про соціальне забезпечення, перелік яких розміщується на офіційному веб-сайті Мінсоцполітики). До 60-денного періоду перебування за кордоном не включаються дні службового відрядження, лікування або навчання за кордоном, що підтверджується відповідними документами. Натомість,\~ відповідно\~до листа\~ головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України від 04.01.2019 № 09/09/55, [PERSON] , [INFO] , паспорт для виїзду за кордон [NUMBER] , здійснював перетин державного кордону України 06.03.2018 року та 21.05.2018 року (а/с 27). Наведені інформація також підтверджена копією паспорта [NUMBER] на ім`я [PERSON] , [INFO] , відповідно до якого останній перебував за кордоном з 13.12.2017 по 05.03.2018 року та з 21.05.2018 по 27.10.2018 року. Період перебування за кордоном, за який враховуються доходи для призначення житлової субсидії з 01.01. по 05.03.2018 складає 64 дні та з 21.05. по 30.06.2018-41 день (а/с 29-31). Так, відповідачем, на яку покладено обов`язок надати усі необхідні відомості про доходи, майно, які можуть вплинути на встановлення права на призначення житлової субсидії та визначення її розміру, не було надано вказану вище інформацію позивачу та відповідно така інформація не була врахована при призначенні їй житлової субсидії. Згідно ч. 1,2 ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За правовою природою конструкція зобов`язання, що виникає з безпідставного набуття майна (безпідставного збагачення), є формою реалізації охоронного правовідношення та виконує компенсаторну функцію. Зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення є протилежністю до зобов`язання з правочинів (договорів). Правочин, зокрема договір, як належна правова підстава встановлює зобов`язання з передання речі, виконання робіт (надання послуги), сплати коштів. Відповідно, за відсутності (або у подальшому відпадіння) правової підстави в особи виникає зобов`язання повернути те, що було отримано безпідставно (кондикція). Отримання майна, набутого без підстави, призводить до реституційного ефекту, прямо протилежного тому, що передбачено договором. Загальною ознакою кондикції є відсутність (або відпадіння у подальшому) правової підстави для утримання майна, набутого особою, до якої потерпілий звертається з кондикційним позовом. Зі змісту\~статті 1212 ЦК України\~можна зробити висновок, що особа, яка внаслідок правомірних або неправомірних дій або подій безпідставно збагатилася в результаті невигідних наслідків для іншої особи, зобов`язана повернути безпідставно набуте майно цій особі. Будь-яке збагачення визнається безпідставним, якщо особа, що збагатилася, не мала права на збагачення за рахунок потерпілого, або в разі, коли потерпілий не погоджувався на настання не вигідних для себе наслідків. Не має права на збагачення особа, що отримала його за недійсним актом, судовим рішенням або недіючою нормою права. Збагачення є безпідставним, і якщо потерпілий сам надав його для мети, що не була досягнена, або з очікуванням, яке не справдилося. Про виникнення зобов`язання, що виникають внаслідок безпідставного збагачення або збереження майна можна говорити у тому разі, коли дії особи або події призводять до протиправного результату, що юридично не обумовлений виникненням майнових вигод на стороні однієї особи за рахунок іншої. Саме цей протиправний результат у вигляді юридично безпідставних майнових вигод, що перейшли до набувача, є фактичною підставою для виникнення зобов`язань з повернення безпідставного збагачення. Положення\~глави 83 ЦК України\~застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи. Результат аналізу\~статті 1212 ЦК України\~дає підстави для висновку, що фактичний склад, що породжує зобов`язання, які виникають внаслідок набуття або збереження майна без достатніх правових підстав, складається з таких елементів: 1) одна особа набуває або зберігає майно за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо вони відпали (майно набувається або зберігається без передбачених законом, іншими правовими актами або правочином підстав). Набуття майна однією особою за рахунок іншої полягає у збільшенні обсягу майна в однієї особи з одночасним зменшенням його обсягу в іншої особи. Набуття передбачає кількісний приріст майна, збільшення його вартості без понесення відповідних витрат набувачем. Безпідставне збереження майна полягає у тому, що особа мала витратити власні кошти, але не витратила їх через понесені втрати іншою особою або в результаті невиплати винагороди, що належить іншій особі. Для виникнення зобов`язань із повернення безпідставного набутого майна необхідно, щоб майно було набуте або збережене безпідставно. Безпідставним є набуття або збереження, що не ґрунтується на законі, іншому правовому акті або правочині. Набуття (збереження) майна визнається безпідставним, якщо його правова підстава відпала згодом. Відпадіння правової підстави полягає у зникнення обставин, на яких засновувалась юридична обґрунтованість набуття (збереження) майна. Таким чином, встановивши, що правові підстави набуття відповідачем грошових коштів у вигляді житлової субсидії відпали, отримані відповідачем кошти підлягають поверненню позивачу відповідно до\~статті 1212 ЦК України. З матеріалів справи вбачається, що між сторонами 27.03.2019 року було укладено угоду №3 відповідно до якої відповідач зобов`язувалась погасити надміру нараховану субсидію за період з 01.10.2018 року по 28.02.2019 року в сумі 7695,19 грн. протягом 24 місяців дня укладення вказаної угоди та відповідно до долучених до матеріалів справи копій квитанцій відповідачем було повернуто позивачу кошти в розмірі 909,69грн. та на момент звернення до суду з даним позовом залишок неповернутих коштів становить 6785,50 грн. та така сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача на підставі ст. 1212 ЦК України. З урахуванням положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір та матеріали справи не містять доказів наявності підстав для звільнення відповідача від сплати судового збору. На підставі вище викладеного та

Outcome: approved