Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся з цивільним позовом до [PERSON] , в якому просить про наступне: визнати [PERSON] ,1973р.н., громадянина України, батьком дитини - [PERSON] , 2013р.н.; виключити відомості з актового запису про народження дитини [PERSON] , 2013 р.н., зі слів матері; внести відомості до актового запису про народження [PERSON] , 2013 р.н., зазначивши батьком дитини [PERSON] , 1973 р.н. Заявлені вимоги мотивує тим, що мав стосунки з [PERSON] , яка [INFO] народила доньку. На час народження дитини позивач та відповідач проживали окремо, тому відомості про батька до актового запису про народження дитини [PERSON] були внесені за заявою матері. Наразі позивач прохає визнати його батьком дитини та внести відповідні зміни до актового запису про народження дитини. Ухвалою суду від 19.03.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження з викликом сторін у підготовче судове засідання (а.с.35-36). Ухвалою суду від 20.04.2021 провадження у справі було зупинено у зв`язку із призначенням в справі судової медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с.79-80). Ухвалою суду від 23.07.2021 провадження у справі було поновлено (а.с.82). Ухвалою суду від 02.09.2021 провадження у справі було зупинено у зв`язку із призначенням в справі судової медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с.95-96). Ухвалою суду від 19.11.2021 провадження у справі було поновлено (а.с.125). Ухвалою суду від 13.12.2021 провадження у справі було зупинено у зв`язку із призначенням в справі судової медичної молекулярно-генетичної експертизи (а.с.143-144). Ухвалою суду від 07.02.2022 провадження у справі було поновлено (а.с.161). Ухвалою суду від 18.05.2022 підготовче провадження у справі було закрито, справу призначено до судового розгляду (а.с.192). В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник [PERSON] на задоволенні позовних вимог наполягали. Будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, відповідачка [PERSON] до суду не з`явилася. Представник Горішньоплавнівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно - Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. Дослідивши приєднані до справи матеріали, судом встановлено наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] народила доньку [PERSON] . Згідно актового запису про народження № 179 від 14.05.2013 відомості про батька дитини внесені відповідно до ч.1 ст.135 СК України на підставі заяви матері (а.с.43). Позивачем разом з позовною заявою надано спільні фотознімки, на яких зображений позивач разом із дитиною та копії квитанцій про перерахування коштів та придбання речей. 09.11.2021 до суду надійшло повідомлення від експертної установи комунального закладу «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» Дніпропетровської обласної Ради про повернення без виконання ухвали Комсомольського міського суду Полтавської області від 02.09.2021 про призначення судової медичної молекулярно-генетичної експертизи щодо встановлення батьківства [PERSON] у відношенні дитини [PERSON] , 2013р.н., народженої [PERSON] , в зв`язку з неявкою обох сторін 04.10.2021 та [PERSON] разом з дитиною 01.11.2021 на експертизу (а.с.121). Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. За вимогами ст. ст.12,81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Разом з тим, статтею 128 СК України регламентовано, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Заяви про встановлення фактів батьківства чи визнання батьківства розглядаються судом, якщо у свідоцтві про народження певна особа не вказана батьком дитини, коли відповідно до ч.2 ст.55 СК України про батька дитини проведено за вказівкою матері, яка не перебувала у шлюбі, або ж такий запис зовсім відсутній і можуть бути подані матір`ю, опікуном чи піклувальником дитини чи самою дитиною після досягнення повноліття. Згідно з роз`ясненнями, які були викладені в постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», «справи про визнання батьківства щодо дитини, яка народилася не раніше 1 січня 2004 р., суд має вирішувати відповідно до норм СК, зокрема ч. 2 ст. 128, на підставі будь-яких доказів, що засвідчують походження дитини від певної особи й зібрані з дотриманням норм цивільного процесуального законодавства. Відповідно до статей 213, 215 ЦПК рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ст. 212 ЦПК України, згідно з якою жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. У разі коли ухилення сторони у справі зазначеної категорії від участі в експертизі або від подання необхідних матеріалів, документів тощо унеможливлює її проведення, суд відповідно до ст. 146 ЦПК України може визнати факт, для з`ясування якого її було призначено, або відмовити в його визнанні (залежно від того, хто зі сторін ухиляється, а також яке значення має для них ця експертиза)». Як зауважив Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства» (Рішення Калачова проти Російської Федерації від 07.05.2009). Встановлено, що на неодноразовий виклик експертів для проведення судово - генетичної експертизи щодо встановлення факту батьківства відповідачка [PERSON] разом з дитиною [PERSON] не з`являлася. Згідно довідки виданої зав. Відділення судово-медичної генетики КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», [PERSON] 17.01.2022 знаходився у відділенні судово-медичної генетики, [PERSON] з дитиною 17.01.2022 на експертизу не з`явилися (а.с.160). Відповідно до акту від 12.01.2022 наданого представником позивача [PERSON] , [PERSON] отримала лист № 1472 від 28.12.2021 про призначення судово-генетичної експертизи, проте від підпису в присутності свідків відмовилася (а.с.159). Таким чином, судом було вжито заходи для проведення експертизи та забезпечення явки до експертної установи відповідачки разом з дитиною для відібрання біологічного матеріалу, необхідного для проведення експертизи, проте остання від проведення експертизи ухилилася. Статтею 109 ЦПК України передбачено, що у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Як на докази походження дитини від позивача представник позивача посилався в судовому засіданні на ухилення відповідача від проведення генетичної експертизи, а також збіг ім`я та по батькові батька дитини, що записані в акті про народження, з даними позивача, а також на перерахування позивачем коштів на утримання дитини та спільні фотографії. Відповідно до норм статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (стаття 263 ЦПК України). Відповідно до ст.134 СК України на підставі заяв осіб, зазначених у статті 126 цього Кодексу, або рішення суду орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до актового запису про народження, складеного органами державної реєстрації актів цивільного стану України, та видає нове Свідоцтво про народження. Крім того, згідно п. п. 20 п. 1 Розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п.2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України 12.01.2011 96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за N 55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. Відповідно до п.2.16.4. Розділу II Правил на підставі рішення суду про визнання батьківства (материнства) в актовому записі про народження змінюються відомості про батька та вносяться пов`язані з цим інші зміни згідно із зазначеними в рішенні суду. З огляду на викладене вище та оцінивши докази, надані позивачем на підтвердження своїх вимог, враховуючи ухилення відповідачки від проведення експертизи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог і вважає, що позовні вимоги [PERSON] слід задовольнити та визнати його батьком [PERSON] , [INFO] .

Outcome: approved