Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

[PERSON] , 31 травня 2022 року звернулася в суд з позовом до Горохівської міської ради, Луцького району, Волинської області, про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Свій позов обґрунтовує тим, що [INFO] померла її мама [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майно, а саме: земельну ділянку площею 1,30 гектарів. Вказує, що вона являється спадкоємцем за законом вказаного майна. Зазначає, також, що вона звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак нотаріус їй повідомив, що вона пропустила строк для прийняття спадщини. Причиною пропуску строку для прийняття спадщини позивач зазначає, що їй не відомий порядок оформлення спадкових прав. З врахуванням наведеного, просить визначити їй додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 31 травня 2022 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в справі, вирішено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Позивач в підготовче засідання не з`явилась, подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити. Представник відповідача Горохівської міської ради Луцького району в підготовче судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи без його участі, зазначивши, що не заперечує з приводу задоволення позовних вимог. У відповідності до ч.3 ст.200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, в разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Розгляд справи здійснювався за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи (частини 1 та 2 ст. 1220 ЦК України). Згідно з копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 27 липня 2021 року Горохівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Луцькому районі Волинської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів), [INFO] померла [PERSON] . (а.с.6). На випадок своєї смерті [PERSON] склала заповіт та зробила таке заповітне розпорядження: все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося, як на день смерть по закону буде їй належати, вона заповіла дочці [PERSON] . (а.с.8). Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно з інформацією, яка зазначена в копії довідки виданої Горохівською міської ради Волинської області від 22 жовтня 2021 року №366, спадкодавець [PERSON] до дня смерті проживала з правнуком [PERSON] , [INFO]. Заповіт [PERSON] , посвідчувався в Холонівській сільській раді Горохівського району Волинської області за номером 11, 24 березня 2015 року. Спадкоємцем за законом і за заповітом є дочка спадкодавця [PERSON] . (а.с.9). З дослідженої в судовому засіданні копії постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 16 травня 2022 року за №02-31/171, вбачається, що позивачу державним нотаріусом Горохівської державної нотаріальної контори Волинської області Островською Т.В., відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом, в зв`язку з тим, що спадкоємець пропустив шестимісячний термін прийняття спадщини. (а.с.12). Суд встановив, що спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , є [PERSON] . Частинами 1 та 2 статті 1269 ЦК України, передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст.1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Разом з тим, ч.3 ст.1272 ЦК України, передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Згідно з ч.3 ст.1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. Якщо ж у спадкоємця перешкод для подання заяви не було, а він не скористався правом на прийняття спадщини через відсутність інформації про смерть спадкодавця, то правові підстави для визначення додаткового строку для прийняття спадщини відсутні. Крім того, при розгляді справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. В пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Звертаючись до суду з цим позовом, позивач свої вимоги обґрунтовувала тим, що у встановлений законом шестимісячний строк вона не звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , оскільки їй не було відомо порядку прийняття спадщини, оскільки, вважав, що вона і так прийняла спадщину, так як, є заповіт в якому зазначене майно заповіли їй. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 82 цього Кодексу. Відповідно до ч.5 ст.1268 та ч.3 ст.1296 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оцінюючи доводи позивача та надані ним докази в обґрунтування позовних вимог, суд вважає, що у своїй сукупності вони свідчать про те, що позивач мав поважну причину у не своєчасному поданні заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд враховує, що визнання поважними причин пропуску позивачем строку для подання заяви про прийняття спадщини та визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини не буде порушувати права та законні інтереси інших осіб, суперечити принципам законності, добросовісності, розумності та справедливості (ст.3 ЦК України). Водночас, відмова у задоволенні позову, за наявності встановлених судом обставин, була б непропорційним втручанням у право особи на мирне володіння майном. Враховуючи вищенаведене, ст.ст. 3, 1268-1272 ЦК України,

Outcome: approved