Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Директор КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» Зброжик О. П. звернулась до суду з позовними вимогами в яких просить позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , та стягнути аліменти на його утримання у розмірі 1/3 частини усіх видів їх заробітку. Позивач в своїх вимогах посилається на те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 731 від 06.02.2020 року складене Одеським МВ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса). Подружжя перебуває у зареєстрованому шлюбі з 28.11.2019 р. Відомості про батька внесені відповідно до статті 133 Сімейного кодексу України. Розпорядженням Суворовської районної адміністрації ОМР № 400 р. від 15.06.2020 р., малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР на повне державне забезпечення. Підставою для цього стало те, що дитина залишилась без батьківського піклування, батьки ухиляються від виконання своїх обов`язків. Згідно Акту ОВСУ та ЗОС про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 28.04.2020 р., за адресою: [ADDRESS] , виявлено немовля чоловічої статі без догляду батьків. [PERSON] , яка мешкає за вищевказаною адресою, повідомила поліцію, що її колишній чоловік залишив у неї хлопчика і тривалий час його не забирає. Дитина була направлена до КНП «Дитяча міська клінічна лікарня № З» ОМР. Батько, [PERSON] , 1992 р.н., відмовився знаходитись з дитиною у відділені КНП «Дитяча міська клінічна лікарня № З» ОМР. [PERSON] , 1992 р.н. та [PERSON] , [INFO] , в телефонній розмові повідомили лікарю, що вони прийняли рішення та відмовляються від своєї дитини - [PERSON] , [INFO] .. З 08.05.2020 р. малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований в КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР. У малолітнього [PERSON] , [INFO] , є два брати: [PERSON] , [INFO] (проживає з батьком, [PERSON] , 1992 р.н., за адресою: [ADDRESS] ), [PERSON] , [INFO] (проживає з матір`ю, [PERSON] , 1991 р.н., за адресою: [ADDRESS] ) та сестра, [PERSON] , [INFO] (проживає з матір`ю, [PERSON] , 1995 р.н., за адресою: [ADDRESS] ). Відповідно до листа Центру соціальних служб ОМР від 04.11.2020 р. № 04/01 - 3138 [PERSON] , 1991 р.н., повідомила, що вона з батьком зібрали необхідний пакет документів для повернення дитини в сім`ю, але не планують повертати малолітнього. Пояснює це тим, що [PERSON] , [INFO] , часто хворіє, його розвиток не відповідає віку, а в неї на вихованні знаходиться ще один син, [PERSON] , [INFO] , який теж відстає у розвитку та потребує медичної допомоги, а з двома дітьми їй справлятися важко. За весь час перебування дитини у Будинку дитини, мати дитини, [PERSON] та батько [PERSON] , відвідали КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР декілька разів з метою отримання перепустки для відвідування сина. Перепустку було виписано 08.07.2020 року, але батьки, починаючи з дати влаштування, жодного разу не відвідали сина, участі у вихованні не приймали, матеріальної допомоги не надавали. Мати, [PERSON] , періодично, у телефонному режимі, цікавилась станом здоров`я та долею дитини. В телефонній розмові з гол. Спеціалістом ТВ ССД ОМР у Суворовському районі, [PERSON] , повідомив, що в нього важке матеріальне становище, тому забрати дитину в сім`ю він не може, але заперечує проти позбавлення батьківських прав. В ході бесіди [PERSON] , 1991 р.н., пояснила, що на даний час не може забрати малолітнього, [PERSON] , [INFO] , до дому у зв`язку з важким матеріальним становищем, не згодна з позбавленням її батьківських прав. Таким чином, дитина фактично залишилась без батьківського піклування. Батьки самоусунулись від виховання дитини та свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Суворовська районна адміністрація ОМР надала висновок від 12.05.2021 року № 01-05-3/99вх. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 13 липня 2021 року відкрито загальне позовне провадження по зазначеній справі та надано відповідачам строк для надання відзиву на позов. (а.с. 25). Ухвалою суду від 16 травня 2022 року підготовче засідання закрито та призначено судовий розгляд по суті позову. (а.с. 62). Представник позивача в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, матеріали справи містять клопотання представника позивача про розгляд справи у його відсутності. (а.с. 52, 63). Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи в суді повідомлялись неодноразово належним чином за місцем реєстрації, причин неявки суду не сповістили та з заявою про відкладення розгляду не звертались, відзив на позов в установлений термін не надали. (а.с. 47-50). Окрім того відповідачі про розгляд справи повідомлялись на офіційному веб сайті суду. (а.с. 60,61). Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника третьої особи. Окрім того до матеріалів справи долучений висновок від 12.05.2021 року № 01-05-3/99вх. в якому третя особа висловила свою правову позицію по суті спору. (а.с. 9,10,35). Враховуючи вимоги ст. 223 ЦПК України та ст.6 Конвенції Про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом України 17.07.1997 року, з метою недопущення затягування розгляду справи, суд вважає за необхідне розгляд справи провести за відсутності відповідачів. Відповідно до вимог ст. 280 ЦПК України, суд вважає за можливе ухвалити по справі заочне рішення за письмовою згодою представника позивача. (а.с. 52, 63). З`ясував обставини справи, дослідив та проаналізував матеріали справи, встановив факти та відповідні до них правовідносини, суд дійшов до висновку про те, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є батьками малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , актовий запис № 731 від 06.02.2020 року складене Одеським МВ ДРАЦС Південного міжрегіонального управління МЮ (м.Одеса). (а.с. 7). Розпорядженням Суворовської районної адміністрації ОМР № 400 р. від 15.06.2020 р., малолітній [PERSON] , [INFO] , влаштований до КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР на повне державне забезпечення. (а.с. 8). Відповідно до листа Центру соціальних служб ОМР від 04.11.2020 р. № 04/01 - 3138 [PERSON] , 1991 р.н., повідомила, що вона з батьком зібрали необхідний пакет документів для повернення дитини в сім`ю, але не планують повертати малолітнього. Пояснює це тим, що [PERSON] , [INFO] , часто хворіє, його розвиток не відповідає віку, а в неї на вихованні знаходиться ще один син, [PERSON] , [INFO] , який теж відстає у розвитку та потребує медичної допомоги, а з двома дітьми їй справлятися важко. За весь час перебування дитини у Будинку дитини, мати дитини, [PERSON] та батько [PERSON] , відвідали КНП «Спеціалізований психоневрологічний будинок дитини №3 «Сонечко» ОМР декілька разів з метою отримання перепустки для відвідування сина. Перепустку було виписано 08.07.2020 року, але батьки, починаючи з дати влаштування, жодного разу не відвідали сина, участі у вихованні не приймали, матеріальної допомоги не надавали. В телефонній розмові з гол. Спеціалістом ТВ ССД ОМР у Суворовському районі, [PERSON] , повідомив, що в нього важке матеріальне становище, тому забрати дитину в сім`ю він не може, але заперечує проти позбавлення батьківських прав. В ході бесіди [PERSON] , 1991 р.н., пояснила, що на даний час не може забрати малолітнього, [PERSON] , [INFO] , до дому у зв`язку з важким матеріальним становищем, не згодна з позбавленням її батьківських прав. (а.с. 17). Таким чином, дитина фактично залишилась без батьківського піклування. Мати з батьком самоусунулись від виховання дитини та свідомо ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Суворовська районна адміністрація ОМР надала висновок від 12.05.2021 року № 01-05-3/99вх. про доцільність позбавлення батьківських прав [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , відносно їх малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . (а.с. 9,10). У відповідності з вимогами ст.164 Сімейного кодексу України мати, батько, можуть бути позбавлені батьківських прав тільки з передбачених цією статтею підстав. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Оголошена та досліджена у судовому засіданні сукупність доказів призводить суд до висновку про те, що [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , ухиляються від виконання своїх батьківських обов`язків по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , а саме - не цікавляться його вихованням, здоров`ям, не надають йому матеріальної та іншої допомоги, не спілкуються з дитиною, а тому суд доходить до висновку про можливість позбавлення відповідачів батьківських прав. У статті 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є законодавчо передбачена можливість судового стягнення коштів на їх утримання. У відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч.1 ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Згідно із штампом суду на позовній заяві, позивач подав її 17 червня 2021 року. Таким чином, з оглядом на вищевказану норму матеріального закону, аліменти потрібно стягувати з відповідача, починаючи з 17 червня 2021 року. Враховуючи матеріальний стан відповідачів, з врахуванням встановленого законом розміру прожиткового мінімуму для неповнолітніх дітей, суд вважає можливим, не порушуючи права сторін, стягнути з відповідачів на утримання сина аліменти в розмірі по 1/3 частки з усіх видів заробітку відповідачів щомісячно, з індексацією відповідно до закону, проте не менше 50% від прожиткового мінімуму, встановленого для дітей відповідного віку щомісячно, до його повноліття. Відповідно до ст.141 ЦПК України, ч.3 ст.6 ЗУ «Про судовий збір» з відповідачки на користь держави необхідно стягнути судовий збір за дві вимоги немайнового характеру в загальному розмірі 1816 гривень 00 копійок, по 908 гривень 00 коп. з кожного відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved