Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

31 січня 2022 року [PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] і просить стягувати з відповідача на свою користь аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3570 грн. 50 коп. щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, починаючи від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування заявлених позовних вимог вказує, що з 07 жовтня 2016 року перебуває із відповідачем у зареєстрованому шлюбі, в період якого у них [INFO] народилась донька [PERSON] . Оскільки подружні відносини між ними не складись, тому 20 січня 2022 року вона звернулась до суду із позовом про розірвання шлюбу. Зазначає, що [PERSON] належної участі в утриманні доньки не приймає, хоча має таку можливість, оскільки працює як на території України так і за кордоном, має дохід, який є нерегулярним. Оскільки у неї є підстави вважати, що відповідач і в подальшому в добровільному порядку буде ухилятись від матеріального утримання дитини, тому просить в судовому порядку стягнути на її користь аліменти на доньку, які визначити у твердій грошовій сумі. При визначенні розміру аліментів просить врахувати, що згідно даних Державної служби статистики України середній розмір заробітної плати в Україні станом на листопад 2021 року становив 14282 грн., розмір аліментів на одну дитину становить 1/4 частину від 14282 грн., тобто 3570,50 грн. Позивачка [PERSON] , яка належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить його задоволити у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] - адвокат Талалай А.С., який належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи, подав клопотання про розгляд справи у його відсутності. Також представник відповідача [PERSON] - адвокат Талалай А.С. подав до суду відзив, у якому просить відмовити у задоволенні позову [PERSON] , посилаючись на його необґрунтованість. Вказує, що твердження позивачки про те, що [PERSON] не приймає участі в утриманні доньки, не відповідають дійсності, оскільки саме відповідач здійснює повне матеріальне забезпечення її життя. Усі медичні послуги, відпочинок, побутові потреби доньки забезпечуються фінансово здебільшого саме відповідачем. [PERSON] на регулярній основі здійснює переказ більшої частини зароблених коштів саме на утримання доньки. Так, за період з березня по травень 2022 року [PERSON] здійснив на користь [PERSON] перекази грошових коштів на утримання доньки на суму щонайменше 7000 грн., а у ті періоди, коли донька через відсутність позивачки знаходилась у її брата [PERSON] , то він здійснював перекази грошових коштів на його ім`я. Також вказує, що на даний час [PERSON] є безробітним та не має регулярного доходу, однак, як батько, розуміє необхідність сплачувати аліменти, але визначений позивачкою розмір аліментів в сумі 3570 грн. 50 коп. на місяць, вважає завищеним та необґрунтовано великим, таким, що не відповідає фактичним реальним витратам з урахуванням частки, яку також має нести мати дитини. А тому, просить зменшити розмір аліментів, які будуть з нього стягуватись, до розміру 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачка [PERSON] є матір`ю, а відповідач [PERSON] - батьком малолітньої [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження дитини серії [NUMBER] від 07 жовтня 2016 року. На час розгляду даної справи дитина проживає разом із матір`ю, що відповідачем не оспорюється. Між сторонами відсутня домовленість щодо участі відповідача, який проживає окремо від доньки, у матеріальному утриманні дитини. За власною ініціативою [PERSON] з 03 лютого 2022 року здійснював грошові перекази на банківську картку [PERSON] , які з 05 квітня 2022 року почав позначати, як утримання [PERSON] , що підтверджується відповідними скрін-шотами здійснених грошових переказів. Так, у лютому 2022 року [PERSON] перераховував на користь [PERSON] 522,61 грн., у березні 2022 року - на загальну суму 2100 грн., у квітні 2022 року - на загальну суму 2000 грн., у травні 2022 року - на загальну суму 2010,05 грн., а також на утримання доньки перераховував на користь [PERSON] , який зі слів відповідача є братом позивачки, у квітні 2022 року - 700 грн. та у травні 2022 року - 2132 грн. Зазначені обставини підтверджуються письмовими доказами, наявними в матеріалах справи. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.1, 2, 3 ст.181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч.1, 2 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Судом встановлено, що сторони в добровільному порядку не дійшли згоди щодо способу утримання їх малолітньої доньки, а тому питання щодо стягнення аліментів з відповідача вирішується у судовому порядку, незважаючи на те, що він з власної ініціативи надає кошти на утримання доньки. При визначенні розміру аліментів, що підлягають до стягнення, суд враховує, що відповідач є особою молодого віку, працездатний, перебуває у відрядженні за кордоном, про що вказував у надісланих до суду заявах, інших осіб на утриманні не має, має змогу сплачувати аліменти, оскільки за три останніх місяці надавав матеріальну допомогу на утримання дитини в середньому понад 2000 грн., а у травні 2022 року - біля 4000 грн., а також стан здоров"я та матеріальне становище дитини, яка отримує матеріальне утримання також від матері [PERSON] , суд визначає аліменти на дитину в розмірі 2500 грн. щомісячно, що буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини в умовах, що склались в Україні на час розгляду даної справи. Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи, що із позовом про стягнення аліментів [PERSON] звернулась до суду 31 січня 2022 року, тому саме з цього часу з відповідача слід стягувати аліменти. Оскільки при подачі даного позову позивачка звільнялась від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», тому в силу ст.141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: partial