Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

05 травня 2021 року до Южноукраїнського міського суду Миколаївської області засобами поштового зв`язку надійшов позов товариства з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (далі - ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ») до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, в якому просить усунути перешкоди в праві розпорядження майном шляхом визнання [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] такими, що втратили право користування кватирою [ADDRESS] . Свою позицію позивач обґрунтовує тим, що ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» є власником квартири [ADDRESS] . Відповідно відповіді КП «ЖЕО» в квартирі зареєстровані 5 сторонніх осіб. Наявна реєстрація відповідачів не свідчить про наявне у відповідачів право користування зазначеним майном. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколахвської області від 16 вересня 2021 року залучено до участі у розгляді справи третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Южноукраїнську міську раду Миколаївської області. 04 жовтня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, в якому вказує, що 30 грудня 2005 року він придбав у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS] . 29 березня 2007 року між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (далі АКІБ «УкрСиббанк») укладено договір про надання споживчого кредиту № 11133442000 на суму 30000 доларів США, який він повинен був повернути до 28 березня 2017 року. Вказаний договір було забезпечено шляхом укладання іпотечного договору. Він разом із членами своєї сім`ї проживає в спірній квартирі з 2005 року. Квартира [ADDRESS] використовується як його місце постійного проживання та членів його сім`ї, іншого житла не має. Жодного рішення суду про звернення стягнення на вказану квартиру він не отримував. Спірна квартира придбана ним до отримання споживчого кредиту і не за рахунок кредиту. Просить відмовити в задоволенні позову. 04 жовтня 2021 року від відповідача [PERSON] надійшов зустрічний позов до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу м. Київ Цукурова С.С., про скасування рішення та запису про право власності, припинення права власності, в якому просить визнати строк позовної давності пропущеним з поважних причин та поновити перебіг строку позовної давності; скасувати рішення індексний номер 23320350 від 31 липня 2015 року та запис про право власності № 10635144 від 31 липня 2015 року внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С., яким за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» зареєстровано право власності на квартиру за адресою [ADDRESS] ; припинити право власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на вказану квартиру; стягнути із відповідача судовий збір 7792,01 грн. та 10000 грн. за надання правової допомоги. В зустрічному позові вказує, що 30 грудня 2005 року [PERSON] придбав у власність трикімнатну квартиру [ADDRESS] загальною площею 68,5 кв.м. 29 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» укладено договір про надання споживчого кредиту № 11133442000 на суму 30000 доларів США, який він повинен був повернути до 28 березня 2017 року. Вказаний договір було забезпечено шляхом укладання іпотечного договору. Він разом із членами своєї сім`ї проживає в спірній квартирі з 2005 року. 27 вересня 2021 року він отримав позовну заяву, з якої він дізнався, що власником спірної квартири є ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Він не отримував письмової вимоги про усунення порушення основного зобов`язання, відомості про прострочену заборгованість по поверненню кредиту станом на 31 липня 2015 року, а також вимогу про усунення порушення, як і не отримував попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання законних вимог та вимогу про виселення. Приватним нотаріусом з грубим порушенням Закону України «Про іпотеку» зареєстровано право власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру №13 в будинку [ADDRESS] . Спірна квартира придбана ним до отримання споживчого кредиту і не за рахунок кредиту. Жодного рішення суду про звернення стягнення на вказану квартиру він не отримував. Вказана квартира використовується як місце постійного проживання його та членів його сім`ї, іншого житла не має. Вказує, що спірна квартира підпадає під дію Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті». Також вказує, що приватний нотаріус не надсилав йому вимогу про припинення його права власності на квартиру. Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року вказана зустрічна позовна заява залишена без руху. 19 жовтня 2021 року на адресу суду надійшла заява представника позивача за зустрічним позовом про усунення недоліків із додатками. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 20 жовтня 2021 року зустрічний позов прийнято до спільного розгляду із первісним позовом та об`єднано. 04 жовтня 2021 року [PERSON] звернувся до суду із заявою про забезпечення позову. Ухвалою суду від 05 жовтня 2021 року заява про забезпечення позову задоволена, накладено арешт на квартиру [ADDRESS] , та заборонено ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» проводити дії по відчуженню в будь-який спосіб, передання в оренду чи інше користування третім особам вказаною квартирою. Ухвалою суду від 17 грудня 2021 року задоволена заява представника відповідача про забезпечення доказів, на виконання якої 24 грудня 2021 року надійшла копія реєстраційної справи. 08 квітня 2022 року на адресу суду від представника позивача надійшла заява про розподіл судових витрат. В якій просить стягнути з позивача на користь відповідача 15000 грн. судових витрат. Ухвалою Южноукраїнського міського суду Миколахвської області від 16 червня 2022 року залишено без розгляду позов ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Южноукраїнська міська рада Миколаївської області про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням. [PERSON] та його представник в судове засідання не з`явились. Представник надав суду заяву із проханням розглядати справу без його участі та участі [PERSON] . Позов підтримують, не заперечують проти ухвалення заочного рішення. \~ \~ \~ \~В судове засідання представник ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Цукурова С.С. в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. За таких обставин відповідно до вимог ч. 4 ст. 223 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу без участі сторін та їх представників на підставі наявних у ній даних і доказів та постановити заочне рішення, про що постановлена відповідна ухвала. Дослідивши докази в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 29 березня 2007 року між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту № 11133442000, згідно умов якого [PERSON] надано кредит в іноземній валюті в сумі 30000 доларів США, зі строком повернення до 28 березня 2017 року та сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,5 % річних /т. 1 а.с. 71-74, 86-89/. 29 березня 2007 року з метою забезпечення виконання зобов`язань за договором про надання споживчого кредиту між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] , укладено іпотечний договір, предметом якого виступила трикімнатна квартира загальною площею 68,5 кв.м, жилою площею 43,6 кв.м, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Южноукраїнського нотаріального округу Миколаївської області Дмитрієвою В.В. /т. 1 а.с. 11-15, 68-70, 90-92, т. 2 а.с.58-62/. Пункт 5.1 іпотечного договору передбачає право банку звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом передачі іпотекодержателю права власності на нього в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому ст.\~37\~Закону України\~«Про іпотеку» /т. 1 а.с. 69-69 зв./. Згідно копії довідки про оціночну вартість об`єкта нерухомості /т. 1 а.с. 82-84/ оціночна вартість квартири [ADDRESS] складає 643001,04 грн. Згідно копії дублікату договору купівлі-продажу квартири від 30 грудня 2005 року /т. 1 а.с. 67, 85/ [PERSON] придбав квартиру [ADDRESS] . 12 грудня 2011 року між ПАТ «УкрСиббанк» та ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» укладено Договір відступлення прав вимоги. Додаток до договору, в якому б зазначались конкретно за якими договорами до ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» перейшло право вимоги, не додано /т. 2 а.с. 63-65/ та відсутній в реєстраційній справі /т. 2 а.с. 1-69/. Відповідно до копії довідки Центру з надання адміністративних послуг м. Южноукраїнськ станом на 13 жовтня 2015 року у квартирі [ADDRESS] зареєстровано 5 осіб: [PERSON] з 2006 року квартиронаймач, [PERSON] з 2006 року дружина, син [PERSON] з 2006 року, [PERSON] брат дружини з 2009 року, [PERSON] мати з 2014 року. Статус квартири - приватизована /т.\~1 а.с. 6-7/. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно /т. 1 а.с. 8-10, 63-66, 96-99/ право власності на квартиру [ADDRESS] зареєстровано за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ». Державний реєстратор приватний нотаріус Цукурова С.С., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Підстава для державної реєстрації: договір іпотеки, серія та номер: 1520, виданий 29 березня 2007, видавник: приватний нотаріус Южноукраїнського міського нотаріального округу Дмитрієва В.В.; договір про відступлення прав вимоги за договорами іпотеки, серія та номер: 5207-5208, виданий 12 грудня 2011 року, видавник: приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Саєнко Е.В. Підстава внесення запису: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 23320350 від 31 липня 2015 року 15:2116, приватний нотаріус Цукурова С.С., Київський міський нотаріальний округ, м. Київ. Попередній власник [PERSON] . Згідно відповідей ЦНАП від 07 травня 2021 року /т. 1 а.с. 27/, в квартирі [ADDRESS] зареєстровані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] [PERSON] з 25 серпня 2016 року знятий з реєстраційного обліку. Згідно акту\~про проживання\~№27\~/т.\~1\~а.с.\~62/ в квартирі [ADDRESS] з 2005 року проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно /т. 1 а.с. 93-95/ параметри запиту фізична особа [PERSON] , за останнім було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , яка відчужена 06 лютого 2006 року, тобто до укладення іпотечного договору. В матеріалах справи є копія реєстраційної справи щодо реєстрації прав на нерухоме майно - квартиру [ADDRESS] за товариством з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» (рішення індексний номер 23320350 від 31 липня 2015 року та запис про право власності № 10635144 від 31 липня 2015 року) /т. 2 а.с. 67-68/ У вказаній реєстраційній справі є копія заяви ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» від 31 липня 2015 року про державну реєстрацію прав та їх обтяжень на квартиру [ADDRESS] /т. 2 а.с. 4-5/. Приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» надіслано лист-повідомлення від 30 липня 2015 року, в якому вказано про укладення договорів факторингу та про відступлення права вимоги за договорами іпотеки 12 грудня 2011 року. Останній просить виключити іпотеку з Державного реєстру речових прав нерухомого майна, що є предметом іпотеки за договором /т. 2 а.с. 9/. В реєстраційній справі є копія статуту ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» /т. 2 а.с.23-45/. 31 липня 2015 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23318743 квартири [ADDRESS] /т. 2 а.с. 46/. Згідно копії витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іпотеки від 31 липня 2015 року іпотеку припинено /т. 2 а.с. 47-48/. В матеріалах справи є копія заяви про державну реєстрацію прав та їх обтяжень /т. 2 а.с. 49-50/ та інформація з державного реєстру речових прав на нерухоме майно /т. 2 а.с. 54-57/. 31 липня 2015 року державним реєстратором приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 23320350 квартири [ADDRESS] /том 2 а.с. 66, 67-68/. Відповідно до статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом. Іпотека виникає на підставі договору, закону або рішення суду. До іпотеки, яка виникає на підставі закону або рішення суду, застосовуються правила щодо іпотеки, яка виникає на підставі договору, якщо інше не встановлено законом (стаття 3 Закону). За ч.1 ст. 35 Закону України «Про іпотеку» у разі порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору іпотекодержатель надсилає іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмову вимогу про усунення порушення. В цьому документі зазначається стислий зміст порушених зобов`язань, вимога про виконання порушеного зобов`язання у не менш ніж тридцятиденний строк та попередження про звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання цієї вимоги. Якщо протягом встановленого строку вимога іпотекодержателя залишається без задоволення, іпотекодержатель вправі прийняти рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Статтею 37 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що іпотекодержатель може задовольнити забезпечену іпотекою вимогу шляхом набуття права власності на предмет іпотеки. Правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання. Іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. Відповідно до\~ст. 36 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього\~Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Стаття 18 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», в редакції на час виникнення спірних правовідносин, передбачає, що державна реєстрація прав проводиться в такому порядку:1) прийняття/отримання документів для державної реєстрації прав, формування та реєстрація заяви в базі даних заяв; 2) виготовлення електронних копій документів, поданих для державної реєстрації прав, шляхом сканування (уразі подання документів у паперовій формі) та їх розміщення у Державному реєстрі прав; 3) встановлення черговості розгляду заяв,зареєстрованих у базі даних заяв; 4) перевірка документів на наявність підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав та прийняття відповідних рішень; 5) прийняття рішення про державну реєстрацію прав (у разі відсутності підстав для зупинення розгляду заяви, зупинення державної реєстрації прав, відмови у проведенні державної реєстрації прав); 6) відкриття розділу в Державному реєстрі прав та/або внесення до відкритого розділу або спеціального розділу Державного реєстру прав відповідних відомостей про речові права на нерухоме майно та їх обтяження, про об`єкти та суб`єктів цих прав; 7) формування витягу з Державного реєстру прав про проведену державну реєстрацію прав для подальшого використання заявником; 8) видача/отримання документів за результатом розгляду заяви. Перелік документів, необхідних для державної реєстрації прав, та порядок державної реєстрації прав визначаються Кабінетом Міністрів України у Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень. Відповідно до пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 для державної реєстрації права власності на підставі договору іпотеки, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, також подаються: 1) копія письмової вимоги про усунення порушень, надісланої іпотекодержателем іпотекодавцеві та боржникові, якщо він є відмінним від іпотекодавця; 2) документ, що підтверджує наявність факту завершення 30-денного строку з моменту отримання іпотекодавцем та боржником, якщо він є відмінним від іпотекодавця, письмової вимоги іпотекодержателя у разі, коли більш тривалий строк не зазначений у відповідній письмовій вимозі; 3) заставна (якщо іпотечним договором передбачено її видачу). Наявність зареєстрованої заборони відчуження майна, накладеної нотаріусом під час посвідчення договору іпотеки, на підставі якого набувається право власності на предмет іпотеки іпотекодержателем, а також зареєстрованих після державної реєстрації іпотеки інших речових прав, у тому числі іпотеки, на передане в іпотеку майно не є підставою для відмови у державній реєстрації права власності за іпотекодержателем. 07 червня 2014 року набрав чинності\~Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), підпуктом 1 пункту 1 якого передбачено, що не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно зі статтею 4 Закону України «Про заставу»\~та/або предметом іпотеки згідно зі\~статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами\~резидентами України в іноземній валюті,та за умови,що: - таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; - загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв.м для квартири та 250 кв.м для житлового будинку. Пункт 4 вказаного\~Закону\~передбачає, що протягом його дії інші закони України з питань майнового забезпечення кредитів діють з урахуванням його норм. Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України «Про іпотеку»\~звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя. Згідно з ч.2 ст.36 Закону України «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотекодержателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Отже,\~Закон України «Про іпотеку»\~прямо вказує, що договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, є одним із шляхів звернення стягнення на предмет іпотеки. Підписавши іпотечне застереження, сторони визначили лише можливі шляхи звернення стягнення, які має право використати іпотекодержатель. Стягнення є примусовою дією іпотекодержателя, направленою до іпотекодавця з метою задоволення своїх вимог. При цьому до прийняття Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» право іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки (як у судовому, так і в позасудовому способі) не залежало від наявності згоди іпотекодавця, а залежало від наявності факту невиконання боржником умов кредитного договору. Водночас Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України» ввів тимчасовий мораторій на право іпотеко держателя відчужувати майно іпотекодателя без згоди останнього на таке відчуження. Не може бути примусово стягнуто нерухоме житлове майно шляхом перереєстрації права власності на нього за банком на підставі іпотечного договору, укладеного як забезпечення виконання кредитного договору в іноземній валюті, якщо нерухоме майно відповідає вимогам, викладеним у Законі №1304-VII від 03 червня 2014 року. У такому випадку наявні підстави для відмови у проведенні державної реєстрації права власності на вказане майно за банком. Вказане узгоджується із постановами Великої Палати Верховного Суду від 20 листопада 2019 року у справі №802/1340/18-а та від 19 травня 2020 року у справі № 644/3116/18-ц. Судом встановлено, що на спірну квартиру, яка використовується позивачем та його сім`єю як місце постійного проживання, не може бути примусово звернуто стягнення під час дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті», у тому числі і шляхом визнання за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» права власності на предмет іпотеки. Позивачем надано\~суду докази\~того,\~що кватира [ADDRESS] є єдиним житлом [PERSON] та його сім`ї, а отже зустрічний позов підлягає задоволенню. До того ж, державному реєстратору позивачем до договору про відступлення прав вимоги не додано додатку, в якому міститься посилання не конкретний договір та боржника. Також суд звертає увагу на відсутність належних та достатніх доказів на підтвердження повідомлення іпотекодавця про необхідність усунення порушення зобов`язань та про наслідки такого неусунення - звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом визнання за банком права власності на предмет іпотеки. Так, недотримання вимог частини першої статті 35 Закону України «Про іпотеку» щодо належного надсилання іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця, вимоги про усунення порушення основного зобов`язання унеможливлює застосовування позасудового способу задоволення вимог іпотекодержателя. Метою повідомлення іпотекодержателем іпотекодавців та інших осіб є доведення до їх відома наміру іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання. Тому іпотекодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання лише за умови належного надсилання вимоги, коли іпотекодавеці фактично отримали таку вимогу або мали її отримати, але не отримали внаслідок власної недбалості чи ухилення від такого отримання. Подібні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 29 вересня 2020 року у справі № 757/13243/17. Іпотекодержатель на підтвердження факту направлення й отримання іпотекодавцем вимоги про порушення основного зобов`язання та звернення стягнення на предмет іпотеки у силу зазначених норм матеріального права зобов`язаний надати державному реєстратору докази отримання іпотекодавцем такої вимоги разом із заявою про державну реєстрацію. Такі висновки викладені у постанові Верховного Суду від 02 червня 2021 року у справі № 127/23288/18. Іпотекодержатель не подав державному реєстратору (до реєстраційної справи не долучено) доказів отримання вимоги про усунення порушення основного зобов`язання [PERSON] . У матеріалах справи також відсутні рекомендовані повідомленні про вручення та інші докази, які підтверджують, що вимога банка про усунення порушень була отримана іпотекодавцем. Доведено, що спірна квартира підпадала під вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України», оскільки вона є єдиним житлом позичальника та його сім`ї, площа якої становить менше 140 кв.м, не додано суду доказів повідомлення про факт звернення стягнення на предмет іпотеки. Виходячи із викладеного, реєстрація права власності на предмет іпотеки за банком була проведена всупереч вимог договору про іпотеку та чинного законодавства, тому рішення, внесене до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Цукуровою С.С., про державну реєстрацію права власності за ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на квартиру за адресою [ADDRESS] , індексний номер 23320350 від 31 липня 2015 року, підлягає скасуванню, а право власності ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на спірну квартиру припиненню. Стосовно вимоги [PERSON] про поновлення строку позовної давності, суд приходить до наступного. Відповідно до статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. За правилами статті 266 ЦК України зі спливом позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність спливла і до додаткової вимоги (стягнення неустойки, накладення стягнення на заставлене майно тощо). Наслідки спливу позовної давності визначаються статтею 267 ЦК України.\~\~ Згідно з приписами статті 267 ЦК України особа, яка виконала зобов`язання після спливу позовної давності, не має права вимагати повернення виконаного, навіть якщо вона у момент виконання не знала про сплив позовної давності. Заява про захист цивільного права або інтересу має бути прийнята судом до розгляду незалежно від спливу позовної давності. Позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Якщо суд визнає поважними причини пропущення позовної давності, порушене право підлягає захисту. Позовна давність пов`язується із судовим захистом суб`єктивного права особи в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Якщо упродовж установлених законом строків особа не подає до суду відповідного позову, то за загальним правилом ця особа втрачає право на позов у розумінні можливості в судовому порядку здійснити належне їй цивільне майнове право. Тобто сплив позовної давності позбавляє цивільне суб`єктивне право здатності до примусового виконання проти волі зобов`язаної особи. Разом із тим, суд вважає, що [PERSON] строк позовної давності не пропущено, оскільки останній стверджує, що дізнався про своє порушене право у вересні 2021 року, ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» таке твердження не спростував. Відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з ТОВ «КЕЙ-КОЛЕКТ» на користь [PERSON] \~підлягає судовий збір в розмірі 6430,01 грн. за вимогу майнового характеру про припинення права власності та 908 грн. за вимогу про скасування рішення, сплачений при зверненні до суду із зустрічним позовом, а також судовий збір за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 454 грн., а всього 7792,01 грн. /т. 1 а. с. 103, 104/. Відповідно до ч. 3 ст.\~133, ч. ч.1, 2, 3 ст.137 ЦПК України\~до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з\~ч.\~1\~та ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. Як вбачається з матеріалів справи, адвокатом Борисенко О.В. надавалась правова (професійна правнича) допомога відповідачу [PERSON] у даній справі у заяві про розподіл судових витрат зазначається розрахунок витрат на професійну правничу допомогу у сумі 15000 грн. До вказаної заяви надано договір про надання правової допомоги на суму 15000 грн. /т. 1 а.с. 150-151/.

Outcome: approved