Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

[PERSON] , діючи в особі представника адвоката Шахова О.М. про встановлення факту, що має юридичне значення, зацікавлена особа: Черкаська міська рада. В обґрунтування заяви зазначив, що він є сином [PERSON] . 23.12.1998 року [PERSON] та [PERSON] набули право власності на квартиру, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] далі Квартира). Даний факт підтверджується Свідоцтвом на право власності на житло від 23.12.1998 року, яке видано органом приватизації Придніпровського райвиконкому м. Черкаси та яке зареєстроване ЧООБТІ [INFO] [PERSON] померла. Останнє місце проживання [PERSON] було за адресою: [ADDRESS] . Даний факт підтверджується відповіддю Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради вих. № 24519-01-10 від 02.11.2021 року на адвокатський запит вих. № 27/10/21 від 27.10.2021 року. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на частину квартири. За попередньою інформацією єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] є її син [PERSON] . Інших спадкоємців після смерті [PERSON] за законом чи за заповітом не має. Спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилась. Зазначив, що [PERSON] на момент відкриття спадщини, а саме в період часу з серпня місяця 2014 року по день смерті [PERSON] [INFO] , постійно проживав у квартирі разом із матір`ю. Він продовжує проживати в квартирі і на даний час. Факт того, що [PERSON] на момент відкриття спадщини проживав у квартирі разом з [PERSON] (спадкодавцем) підтверджується актом опитування сусідів № 1566 від 29.07.2021 року. Враховуючи ту обставину, що [PERSON] фактично прийняв спадщину, оскільки постійно проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, [PERSON] не звертався до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини. 21.10.2021 року [PERSON] , як єдиний спадкоємець який прийняв спадщину після смерті [PERSON] , звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. 21.10.2021 року приватний нотаріус Науменко Т.М. надала відповідь вих. №\~251/01-16 від 21.10.2021 року, яким по суті відмовила [PERSON] у оформленні права на спадщину. На підставі наведеного просить встановити факт, що має юридичне значення, а саме: що [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ; адреса проживання: [ADDRESS] ) постійно проживав із [PERSON] , яка померла [INFO] , актовий запис № 2166, на час відкриття спадщини, а саме у період часу з серпня 2014 року по [INFO] включно за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 25.11.2021 року відкрито провадження у справі. В судовому засіданні заявник та його представник заяву підтримали та просили її задовольнити. Представник заінтересованої особи в судовому засіданні проти задоволення заяви заперечував. Заслухавши пояснення учасників справи, дослідивши письмові матеріали справи, суд прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що заявник [PERSON] , [INFO] є сином [PERSON] , яка померла [INFO] . Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. №251/01-16 від 21.10.2021 року, нотаріус вказує [PERSON] на те, що оскільки він на момент смерті своєї матері [PERSON] не був зареєстрований з нею за однією адресою, то він спадщину не прийняв. Рекомендовано звернутися до суду з позовом про визначення додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. У зв`язку із цим, заявник звернувся до суду з вказаною заявою, та на підтвердження вказаної обставини, судом було досліджено надані заявником докази, а саме: докази про реєстрацію місця проживання особи (а.8), свідоцтва про народження (а.9,10), свідоцтво про одруження (а.11), свідоцтво про розірвання шлюбу (а.12) свідоцтво про право власності на житло (а.13), свідоцтво про смерть (а.14), відомості Управління з питань державної реєстрації Черкаської міської ради від 02.11.2021 (а.15), акт опитування сусідів від 29.07.2021 року №1566 (а.16), повідомлення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Науменко Т.М. №251/01-16 від 21.10.2021 року (а.17) тощо. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили суду що заявник є сином померлої [INFO] [PERSON] . Вони є їх сусідами. Досить тривалий час [PERSON] проживав разом із своєю матір`ю в квартирі [ADDRESS] , до її смерті [INFO] . Він доглядав за нею а потім здійснив її поховання. Як вбачається з довідки нотаріуса Другої черкаської державної нотаріальної контори О.А.Демиденко від 27.05.2022 року спадкова справа після смерті [PERSON] , померлої [INFO] не заводилась. У зв`язку з цим, суд приходить до висновку, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем після смерті своєї матері [PERSON] . Таким чином, для прийняття спадщини [PERSON] встановлення факту проживання однією родиною зі спадкодавцем на час відкриття спадщини необхідно задля її отримання. За положеннями ст. 293 ЦПК України, окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Частиною другою вказаної статті визначено перелік справ, які розглядаються судом в порядку окремого провадження. Таким чином, факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно зі ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Отже, судом встановлено, що заявник проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, заяву нотаріусу у шестимісячний термін не подавав, про відмову від спадщини не заявляв. Відповідно до роз`яснень п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» діями, що свідчать про прийняття спадщини, є фактичний вступ заявника в управління чи володіння спадковим майном у межах шестимісячного строку з дня відкриття спадщини. Метою заявника при зверненні до суду є встановлення факту його постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого володіння, розпорядження та користування земельною ділянкою. Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. В пункті 23 постанови пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» Верховний Суд України зазначив, що у випадку, коли постійне проживання особи із спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими у судовому засіданні, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви про встановлення факту, що має юридичне значення. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved