Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до Біляївського районного суду Одеської області з вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь Моторного (транспортного) страхового бюро України відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 54\~158,77 грн. (в тому числі 909,45 грн. за додаткові витрати) та виплати по сплаті судового збору в розмірі 2\~270,00,00 грн., які було сплачено позивачем. Свої вимоги мотивує тим, що 30.10.2018 року о 19.48 год. відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю незастрахованого транспортного засобу марки «ЗАЗ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] (далі відповідач) та транспортного засобу марки «Porsche» д.н.з. [NUMBER] , ДТП сталось внаслідок порушення\~ПДР України\~відповідачем, що підтверджується постановою Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року по справі № 522/19982/18. Власнику пошкодженого автомобіля марки «Porsche» д.н.з. [NUMBER] було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 53 249,32 грн. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. В матеріалах справи міститься клопотання представника позивача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та розгляд справи просить провести без участі представника позивача, не заперечує про заочний розгляд справи. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином за зареєстрованою адресою проживання, про що свідчить почтове повідомлення з підписом адресата про отримання повістки суду у судове засідання на 11.04.2022 р. (а.с. 40, 43). В установлений ч. 7 ст. 178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву. Згідно із ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У зв`язку з тим, що відповідача повідомлено належним чином про час та місце слухання справи, відповідач не з`явився в судове засідання без повідомлення причин неявки, відповідач не подав відзив та враховуючи згоду позивача на заочний розгляд справи, суд вважає за необхідне ухвалити рішення про заочний розгляд справи. Дослідивши докази по справі суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси від 30.11.2018 року по справі № 522/19982/18, [PERSON] було притягнуто\~до адміністративної відповідальності та застосовано стягнення у вигляді штрафу за ст. 124 КУпАП за порушення ПДР України (а.с. 5-6). 12.11.2018 року до МТСБУ звернувся власник пошкодженого авто «Porsche» д.н.з. [NUMBER] - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , із повідомленням про ДТП за участі водія Daewoo Lanos ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , яке відбулось 30.10.2018 року о 19:48 годинні на нерегульованому перехресті з вул. Рішельєвська (а.с.7, 8). Цивільно-правова\~відповідальністьвласник пошкодженого авто «Porsche» д.н.з. [NUMBER] , застраховано згідно полісу № АМ9199229, що станом на дату ДТП був діючим (а.с. 9). 12.12.2018 року [PERSON] звернулася до МТСБУ із заявою про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у результаті ДТП (а.с. 23). Вартість відновлювального ремонту т/з марки «Porsche» д.н.з. [NUMBER] було встановлено відповідно до Звіту № 09-11/18 від 09.11.2018 року, виконаного ТОВ «АВТО ОДЕКС» на замовлення МТСБУ та склала 60 422 грн. За фактом\~виконаних робіт було складено довідку про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих від 13.02.2019 р., згідно якої розмір регламентної виплати склав 53\~249,32 грн. (а.с. 26). Наказом від 15.02.2019 року № 1494 зазначено суму вирішено виплатити [PERSON] (а.с. 27). МТСБУ було сплачено на рахунок [PERSON] \~розмір завданого матеріального збитку у сумі 53249,32 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 912345 від 18.02.2019 року (а.с. 30). Також МТСБУ на рахунок ТОВ «АВТО ОДЕКС» було перераховано 909,45 грн. за послуги експерта згідно акту виконаних робіт № 3.1-05/54017/вих/1 від 05.11.2018 року (а.с. 28, 29, 30). Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями фізичної особи майну фізичної особи, відшкодовується в\~повному обсязі, особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 2 ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою,\~яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Цивільно-правова відповідальність власника наземного транспорту марки Daewoo Lanos ЗАЗ д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] не була застрахована. На підставі п. «а» 41.1 ст. 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» далі Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння, транспортним засобом, власник якого\~не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному особі. Згідно ст. 1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до п п. 38.2., 38.2.1 ст. 38 Закону (чинного на момент ДТП), МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. В позиції викладеної в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого\~суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01 березня 2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в п. 11 якої зазначено, що за вибором потерпілого вимога про відшкодування шкоди може бути пред`явлена безпосередньо до винної особи, оскільки за змістом ст. 1191 ЦК особа, яка відповідає за шкоду, завдану з вини іншої особи, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи, якщо за законом межі відповідальності останньої та особи, яка за неї відповідає, однакові. З винної особи за регресною вимогою стягується розмір визначеного відшкодування за зобов`язанням з відшкодування шкоди, а якщо законом встановлено межі відшкодування або межі відповідальності винної особи, то витрати з такої особи стягуються у цих межах. Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Враховуючи викладене, до позивача Моторного (транспортного) страхового бюро України (МТСБУ) перейшло право вимоги до [PERSON] у деліктному зобов`язанні, яке засноване на регресі, щодо сплаченого потерпілому страхового відшкодування у сумі 54\~158,77 грн. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами : письмовими, речовими і\~електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Статтею\~77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі», під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення. Згідно з ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно\~до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме стягненню підлягає сплачений судовий збір у розмірі 2270, 00 грн. відповідно до платіжного доручення № 903495 від 16.03.2021 року (а.с. 1). Враховуючи викладене, позов є обґрунтованим, обставини вказані в позові підтверджуються наданими доказами, тому позов підлягає задоволенню. На підставі ст. ст.\~\~15, 993,\~1166,\~1187,\~1188,\~1191\~ЦК України,

Outcome: approved