Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась\~до суду\~із заявою,\~в якій\~просить видати\~обмежувальний припис\~стосовно [PERSON] ,\~яким визначити\~наступні заходи\~тимчасового обмеження\~його прав\~та покласти\~на нього\~обов`язки:\~ заборонити\~ [PERSON] \~перебувати в\~місці спільного\~проживання з\~постраждалою особою\~ [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~строком на\~6\~місяців;\~заборонити [PERSON] \~наближатися на\~відстань менше\~300\~м\~до місця\~проживання постраждалої\~особи [PERSON] \~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~та місця\~проживання батьків\~постраждалої особи\~за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~строком на\~6\~місяців;\~заборонити [PERSON] \~вести телефонні\~переговори з\~постраждалою особою\~ [PERSON] \~або контактувати\~з нею\~через інші\~засоби зв`язку\~особисто і\~через третіх\~осіб строком\~на 6\~місяців;\~заборонити особисто\~і через\~третіх осіб\~розшукувати постраждалу\~особу [PERSON] ,\~якщо вона\~за власним\~бажанням перебуває\~у місці,\~невідомому кривднику,переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Заява обґрунтована тим, що заявник і заінтересована особа перебувають у шлюбі з 20.06.2013. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ). Подружжя разом із дітьми проживають за адресою: [ADDRESS] . Заінтересована особа систематично вчиняє насильство щодо заявника, зловживає спиртними напоями, його поведінка негативно впливає на здоров`я, моральний стан, психічне здоров`я заявника та їх дітей. 06.01.2022 заінтересованою особою було вчинено домашнє насильство відносно заявниці, про що працівниками поліції, які приїхали на виклик, було складено протокол. Постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2022 у справі № 183/330/22 заінтересовану особу було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 1732 КУпАП, накладено штраф у розмірі 255 грн. 22.05.2022 заінтересована особа вчинила домашнє насильство відносно заявника, ображав її, бив, погрожував вбивством. Заявник звернулася до медичної установи задля проведення дослідження судово-медичним експертом. 24.05.2022 працівником поліції щодо заінтересованої особи винесено терміновий заборонний припис строком на 10 діб, з 24.05.2022 до 03.06.2022. Заінтересована особа вчиняє насильство щодо заявника у присутності дітей, його агресія щоразу посилюється. Через це заявник переконаний, що вірогідність продовження домашнього насильства, настання тяжких наслідків для його здоров`я та здоров`я дітей заявника є дуже високою. Ухвалою суду від 10.06.2022 провадження у справі відкрито, розгляд здійснюється за правилами окремого провадження. У судове засідання учасники справи не з`явились, про день, місце та час розгляду справи повідомлені належним чином, клопотання про відкладення розгляду справи суду не подавали, причини неявки суду не повідомили, тому суд вважає можливим розглянути справу у їх відсутність. Суд, дослідивши усі обставини справи, суд приходить до такого. Заявник [PERSON] із заінтересованою особою [PERSON] перебувають у шлюбі з 20.06.2013, що підтверджується свідоцтвом про шлюб № [NUMBER] , наданим суду у засвідченій заявником копії (а.с. 8). Від шлюбу мають дітей [PERSON] ( [INFO] ) та [PERSON] ( [INFO] ), що підтверджується копіями свідоцтв про народження № [NUMBER] та № [NUMBER] відповідно (а.с. 6, 7). Заявник із дітьми зареєстровані та проживають за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою виданою Знаменівським старостинським округом № 1 № 460 від 08.06.2022 (а.с. 14). 06.01.2022 заінтересована особа вчинила психологічне насильство щодо заявника, яке полягало у висловлюванні щодо нього нецензурної лайки, погроз фізичною розправою, чим вчинив домашнє насильство. 25.01.2022 заінтересована особа була визнана винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, що підтверджується постановою Новомосковського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 25.01.2022 у справі № 183/330/22 (а.с. 11-12). 23.05.2022 заявник звернувся до КЗ "Дніпропетровського обласного бюро судово-медичної експертизи ДОР" Новомосковського районного відділення для судово-медичного обстеження. Зі слів заявника 23.05.2022 заінтересована особа била її кулаками та ногами по голові, спині, лівій руці, хапав за волосся та бив об дерев`яний стіл та стіни, від чого заявник падала, втрачала свідомість, було кровотеча з носу та з лівого вуха. У заявника на основі судово-медичного обстеження було встановлено тілесні ушкодження у виді синців на лобі, носі, навколо очей, у правій завушній області, в області нижньої щелепи зліва, на лівій вушній раковині, лівому плечі, лівій кисті, садна на спині, які у своїй сукупності та кожне окремо, відносяться до легкого ступеню тяжкості, виникли від дії тупих твердих предметів з обмеженою контактуючою поверхнею, та за давністю утворення можуть відповідати даті події вказаній потерпілою (23.05.2022), що підтверджується копією висновку спеціаліста-судово-медичного експерта № 192 від 23.05.2022 (а.с. 13). Заявником подані до суду фотографії із її тілесними ушкодженнями (а.с. 10). 24.05.2022 щодо заінтересованої особи було винесено терміновий заборонний припис стосовно кривдника (заінтересованої особи) поліцейським офіцером громади Новомосковського РВП, яким зобов`язано залишити місце проживання постраждалої особи та заборонено вхід та перебування у місці проживання постраждалої особи строком на 10 діб до 08.06.2022. У рішенні 23.08.2016 у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») Європейський суд з прав людини наголосив, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Суд повинен вирішити, чи являється вірогідність того, що на підставі наданих доказів, а також правдивості тверджень заявника, вимога цього заявника заслуговує довіри». Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до\~ч.\~1-4\~ст.\~77\~ЦПК України належними\~є докази,\~які містять\~інформацію щодо\~предмета доказування. Предметом\~доказування є\~обставини,\~що підтверджують\~заявлені вимоги\~чи заперечення\~або мають\~інше значення\~для розгляду\~справи і\~підлягають встановленню\~при ухваленні\~судового рішення. Сторони\~мають право\~обґрунтовувати належність\~конкретного доказу\~для підтвердження\~їхніх вимог\~або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до\~ч.\~1-2\~ст.\~78 ЦПК\~України суд\~не бере\~до уваги\~докази,\~що одержані\~з порушенням\~порядку,\~встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно до\~ст.\~79\~ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Згідно з\~ч.\~1-2\~ст.\~80\~ЦПК України\~достатніми є\~докази,\~які у\~своїй сукупності\~дають змогу\~дійти висновку\~про наявність\~або відсутність\~обставин справи,\~які входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно до ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом стосовно кривдника є встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти). Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: терміновий заборонний припис стосовно кривдника; обмежувальний припис стосовно кривдника; взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Право звернутися до суду із заявою про видачу обмежувального припису стосовно кривдника у разі вчинення домашнього насильства стосовно дитини мають батьки або інші законні представники дитини, родичі дитини (баба, дід, повнолітні брат, сестра), мачуха або вітчим дитини, а також орган опіки та піклування (ч. 1 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч. ч. 2 - 4 ст. 26 Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців. Оцінивши такі докази, як висновок спеціаліста судово-медичного експерта № 192 від 23.05.2022, терміновий заборонний припис, винесений стосовно кривдника поліцейським офіцером громади Новомосковського РВП від 24.05.2022, фото тілесних ушкоджень заявника за критеріями належності, допустимості, достовірності та достатності, застосувавши принцип доказування у цивільних справах - баланс вірогідностей, суд вважає, що більш ймовірним є те, що описані у висновку № 192 тілесні ушкодження були отримані заявником внаслідок вчинення домашнього насильства заінтересованою особою, а менш ймовірним є отримання заявником тілесних ушкоджень з інших причин. Судом установлено, що існує факт домашнього насильства при малолітніх дітях: [PERSON] та [PERSON] , що може негативно вплинути на психічне здоров`я дітей. Відтак дії заінтересованої особи щодо заявника, приниження честі та гідності заявника, свідчать про те, що станом на сьогодні існує реальна загроза життю та здоров`ю заявника та загроза психічному здоров`ю дитини. Така поведінка свідчить про те, що життя і здоров`я заявника, а також здоров`я дітей, зокрема, психічне, перебувають під постійною загрозою, а тому суд переконаний у необхідності видачі обмежувального припису. Заявник не обґрунтував, чому заінтересованій особі не варто наближатися до місця її проживання менше ніж на 300\~м. Ураховуючи невеликий розмір населеного пункту, в якому проживає заявник, заборона наближатися на 300\~м створить заборонну зону для заінтересованої особи розміром приблизно 20\~% всієї площі с.\~Новотроїцьке. Відтак, суд вважає, що достатньою відстанню на яку слід заборонити наближатися заінтересованій особі до місця проживання заявника є 50\~метрів. Заявник не обґрунтував, що існує необхідність заборони заінтересованій особі наближатися до будинку за адресою: [ADDRESS] , не надав докази того, що за цією адресою знаходиться будинок батьків заявника, про право власності на будинок та про осіб, які у ньому проживають. Отже, у цій частині вимог суд вважає за необхідне відмовити. Крім того, на виконання вимог частини 2 статті 3508 ЦПК України, суд вважає необхідним повідомити про видачу обмежувального припису уповноважений підрозділ органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано або продовжено обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також виконавчий орган сільської ради. Судові витрати, відповідно до частини 3 статті 3505 ЦПК України, відносяться за рахунок держави. На підставі викладеного,

Outcome: partial