Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] через свого представника - адвоката Положивця Т.І. звернувся до суду із позовом до Печерського ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про зняття арешту з нерухомого майна. А саме, просить зняти арешт з належної позивачу ј частки квартири [ADDRESS] . Вимоги позову обґрунтовує тим, що позивач - [PERSON] , [INFO] , є власником ј частки у праві власності на квартиру під [ADDRESS] . Зазначена частка квартири належить позивачу на підставі Свідоцтва про право власності на житло, виданого державним комунальним управлінням житлового господарства Мінського району міста Києва 31.03.1998. У липні 2021 року позивачу стало відомо, що накладено арешт на належну йому частку квартири. В Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, який є невід`ємною архівною складовою частиною Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, міститься запис про обтяження за реєстраційним №8189550 від 14.11.2008 з наступними відомостями: тип обтяження - арешт нерухомого майна; зареєстровано 14.11.2008 за №8189550 реєстратором - ДП «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73; підстава обтяження - виконавчий лист, 1-474, 31.10.2007 Голосіївський районний суд; об`єкт обтяження - ј частка квартири, адреса: [ADDRESS] ; власник: [PERSON] , [INFO] , [ADDRESS] ; заявник - ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві, 01011, вул. Різницька, буд. 11-Б. 28.07.2021 позивач звернувся до Печерського ВДВС із заявою про скасування арешту та припинення відповідного обтяження в Державному реєстрі, оскільки він, [PERSON] , 1956 року народження, не був і не є боржником у виконавчому провадженні, а арешт накладено помилково. 05.08.2021 Печерський ВДВС своїм листом відмовив у знятті арешту у зв`язку з відсутністю підстав для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини згідно зі ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження». Окрім того, з вказаного листа позивачу стало відомо, що на виконанні перебувало виконавче провадження №5868486 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №1-474 від 29.11.2007 про конфіскацію на користь держави у [PERSON] всього належного йому майна і 22.12.2008 державним виконавцем на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та направлено виконавчий документ до Оболонського РУЮ у м. Києві. Оболонським ВДВС на запит представника позивача була надана відповідь про те, що станом на 07.10.2021 виконавчі документи, де боржником є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) на примусовому виконанні не перебували та не перебувають. Окрім того, за отриманою інформацією стало відомо, що у провадженні Голосіївського районного суду міста Києва перебуває справа №1-648/07 по обвинуваченню [PERSON] , [INFO] , у вчиненні злочину, передбаченому ч. 3 ст. 289 КК України. Вироком Голосіївського районного суду міста Києва від 31.10.2007 у справі №1-648/07 [PERSON] було призначено покарання у вигляді 3 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією всього майна. В подальшому на виконання вироку суду був виписаний виконавчий лист та направлений до Державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві. Згідно з листом Головного управління юстиції у м. Києві державним виконавцем Печерського районного управління юстиції у місті Києві винесено постанову від 14.01.2008 про відкриття виконавчого провадження по виконанню виконавчого листа 1-474 про конфіскацію у [PERSON] всього особистого майна та 10.09.2008 винесено постанову про арешт майна боржника. Аналіз встановлених фактів і обставин чітко вказує на те, що арешт на ј частку квартири [ADDRESS] був накладений ВДВС Печерського РУЮ у м. Києві безпідставно при примусовому виконанні виконавчого листа №1-474, виданого Голосіївським районним судом м. Києва 31.10.2007 про конфіскацію майна на користь держави у [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , який має ідентичне прізвище, ім`я та по батькові з позивачем. Державний виконавець помилково встановив, що ј частка квартири [ADDRESS] належить [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладене просить суд зняти арешт з належної [PERSON] ј частки квартири під номером [ADDRESS] , який був накладений ВДВС Печерського РУЮ у місті Києві при примусовому виконанні виконавчого листа № 1-474, виданого Голосіївським районним судом міста Києва 31.10.2007 та припинити обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно від 14.11.2008 за №8189550 про арешт 1/4 частки квартири під номером [ADDRESS] . Ухвалою суду від 27.10.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 29.11.2020. 29.11.2021 підготовче засідання відкладено на 10.01.2022. Ухвалою занесеною до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу для судового розгляду по суті. Представник позивача у судовому засіданні вимоги позову підтримав, просив задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач явку свого уповноваженого представника у судове засіданні не забезпечив, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. Відповідачем у встановлений законом строк до суду не подано відзиву на позовну заяву. Заслухавши пояснення представника позивача, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. Відповідно до відомостей в паспорті серії [NUMBER] , виданому Оболонським РУ ГУ МВС України 13.12.2002, позивачем є [PERSON] , [INFO] (а.с. 7-8). Реєстраційний номер облікової картки платника податків позивача - [NUMBER] (а.с. 9). Згідно Довідки про реєстрацію місця проживання від 26.10.2021 (том 1 а.с. 28) зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , з 29.01.1981 року по теперішній час. Як убачається з копії свідоцтва по право власності на житло від 31.03.1998 квартира [ADDRESS] дійсно належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам його сім`ї: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (в рівних долях) (а.с. 11). 28.07.2021 позивач звернувся до Печерського РВ ДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції (м. Київ) із заявою про зняття арешту з нерухомого майна, а саме з належної йому ј частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] та вилучити (припинити) відповідний запис обтяження за реєстраційним номером 8189550 від 14.11.2008 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 13-15). Печерський ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) своїм листом від 05.08.2021 №5868486/8 повідомив представнику позивача Положивцю Т.І., що на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження №5868486 з примусового виконання виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №1-474 від 29.11.2007 про конфіскацію на користь держави у [PERSON] всього особисто належного йому майна. 22.12.2008 державним виконавцем на підставі ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» винесено постанову про закінчення виконавчого провадження. Виконавчий документ направлено до Оболонського РУЮ у м. Києві. Стаття 59 Закону України «Про виконавче провадження» містить перелік підстав для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини. Станом на 05.08.2021 у Відділі відсутні підстави для зняття арешту з усього майна (коштів) боржника або його частики згідно ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с. 16). Як убачається з інформації з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження №5868486, відкрите 14.01.2008 на підставі виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №1-474 від 29.11.2007, завершено 22.12.2008. Боржником у даному виконавчому провадженні є [PERSON] (а.с. 17-18, 36). На запит адвоката Положивця Т.І. Оболонський ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції 17.08.2021 повідомило, що перевіркою відомостей, які містяться в Автоматизованій системі виконавчих проваджень (АСВП) встановлено, що станом на 17.08.2021 виконавчий документ, а саме цивільна справа №1-474 від 31.10.2007 про арешт ј частини квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належна [PERSON] на виконання до відділу не надходила та на виконанні у відділі не перебуває (а.с. 20). Окрім того, Оболонський ВДВС у м. Києві ЦМУ Міністерства юстиції своїм листом від 07.10.2021 повідомило, що виконавчі документи, де боржником є [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) станом на 07.10.2021 на примусовому виконанні у відділі не перебували та не перебувають (а.с. 21). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається, що арешт нерухомого майна, реєстраційний номер обтяження 8189550, де об`єктом обтяження є ј частина квартири за адресою: [ADDRESS] , накладено на підставі виконавчого листа Голосіївського районного суду м. Києва №1-474 від 31.10.2007. Власником є [PERSON] , [INFO] (а.с. 23). 29.12.2021 Голосіївський районний суд м. Києва на виконання запиту Оболонського районного суду м. Києва від 29.11.2021 направив належним чином засвідчену копію вироку від 31.10.2007, яким [PERSON] , [INFO] , засуджено за вчинення злочину, передбаченого ч. 3 ст. 289 КК України до 3 років 5 місяців позбавлення волі з конфіскацією майна та копію листа Головного управління юстиції у м. Києві від 30.01.2009 (а.с. 48-57). Так, 31.10.2007 Голосіївським районним судом м. Києва ухвалено вирок у справі №1-474/07, відповідно до якого [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] , визнано винним за ч. 3 ст. 289 КК України та відповідно до ст. 69 КК України призначено покарання у виді 3 років позбавлення волі з конфіскацією майна. На підставі ст. 71 КК України частково приєднано не відбуту частину покарання за вироком Дніпровського районного суду м. Києва від 26.11.2000, остаточно визначено до відбуття покарання у виді 3 років 5 місяців з конфіскацією майна (а.с. 50-56). Відповідно до листа Головного управління юстиції у м. Києві від 30.01.2009, адресованого Голосіївському районному суду м. Києва, постановою державного виконавця Печерського районного управління юстиції у м. Києві від 14.01.2008 відкрито виконавче провадження по виконанню виконавчого листа №1-474 від 29.11.2007 Голосіївського районного суду м. Києва про конфіскацію у [PERSON] всього особистого майна. 10.09.2008 державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника. Згідно повідомлень БТІ м. Києва за боржником зареєстрована 1/3 частина квартири [ADDRESS] (а.с. 49). У відповідності до ст. 41 Конституції України та ст. 321 ЦК України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Таким чином існують підстави для задоволення позовної заяви. Статтею 317 ЦК України зазначено, що власникові належать право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» записи до Державного реєстру прав вносяться на підставі прийнятого рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень. Згідно з п.2 Постанови Пленуму ВССУ № 5 від 03 червня 2016 року "Про судову практику в справах про зняття арешту з майна" позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи безперешкодно користуватись своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.Накладення арешту та внесення відповідного запису до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна обмежує законні права їх власника майна, щодо вільного розпорядження майном. Судом встановлено, що арешт на належну позивачу частку квартири було накладено на підставі вироку Голосіївського районного суду м. Києва у справі №1-474/07 від 31.10.2007, де боржником був [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживаючий за адресою: [ADDRESS] . Натомість, позивачем у даній справі та власником ј частини спірної квартири за адресою: [ADDRESS] є [PERSON] , [INFO] , зареєстрований та проживаючий за адресою: [ADDRESS] , з 29.01.1981 року по теперішній час. У відповідності до статті 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом: винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах; винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї; винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту. Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження виноситься державним виконавцем не пізніше наступного робочого дня після закінчення строку для самостійного виконання рішення (якщо така постанова не виносилася під час відкриття виконавчого провадження) та не пізніше наступного робочого дня із дня виявлення майна. Згідно зі ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до частини четвертої статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» визначено випадки зняття арешту з майна боржника державним виконавцем, а у всіх інших випадках відповідно до частини п`ятої статті 59 цього ж Закону арешт може бути знятий з усього майна боржника або його частини за рішенням суду. Відповідно до положень Закону України «Про виконавче провадження» усі дії в рамках виконавчого провадження здійснюються виключно стосовно майна, яке належить боржнику. Так, судом установлено, що у виконавчому провадженні №5868486, відкритому на підставі виконавчого листа Голосіївського районного суду міста Києва, виданого на виконання вироку у справі №1-474 від 31.10.2007, боржником був [PERSON] , [INFO] . Разом з тим, ј частини спірної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить позивачу [PERSON] , [INFO] . Отже, при накладенні арешту на ј частину спірної квартири у виконавчому провадженні №5868486 державним виконавцем помилково встановлено належність спірного нерухомого майна боржнику [PERSON] , [INFO] . Згідно з частиною першою статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно пункту 1 частини 2 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація обтяжень проводиться на підставі судового рішення щодо набуття, зміни або припинення обтяження речових прав на нерухоме майно, що набрало законної сили. Виходячи з вищевикладеного, на час звернення з позовом до суду, за наявності арешту (обтяження) накладеного на нерухоме майно позивача, порушується його право власності, внаслідок чого він позбавлений змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном на власний розсуд. За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність поновити порушені права позивача, шляхом зняття арешту з належного йому нерухомого майна та припинення обтяження в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Інші наявні в матеріалах справи докази висновків суду не спростовують.

Outcome: approved