Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася в суд з позовом до опорного закладу загальної середньої освіти «Камінь-Каширський ліцей №1 ім. Євгена Шабліовського» Камінь-Каширської міської ради Волинської області, Камінь-Каширської міської ради Волинської області, у якому просить визнати незаконним та скасувати наказ навчального закладу № 229-к/тр від 5 листопада 2021 року про відсторонення її від роботи, зобов`язати навчальний заклад допустити її роботи шляхом поновлення на посаді учителя початкових класів Опорного закладу загальної середньої освіти «Камінь-Каширський ліцей №1 ім. Євгена Шабліовського», стягнути із відповідачів на її користь середньомісячний заробіток за час перебування у неоплачуваній відпустці та вимушеному прогулі із 8 листопада 2021 року по дату набрання рішенням законної сили та судові витрати, понесені у зв`язку із розглядом справи, рішення суду в частині поновлення на роботі та стягнення середньомісячної заробітної плати за один місяць допустити до негайного виконання. В обґрунтування вимог зазначає, що наказом начальника відділу освіти Камінь-Каширської районної державної адміністрації № 284-А від 29 серпня 2013 року її було призначено з 1 вересня 2013 року на посаду вчителя початкових класів НВК «ЗОШ І-ІІІ ступеня-ліцей» № 1 м. Каменя-Каширського. У зв`язку із перейменуванням навчального закладу за рішенням Камінь-Каширської міської ради Волинської області у 2020 році в опорний заклад загальної середньої освіти «Камінь-Каширський ліцей №1 ім. Євгена Шабліовського» Камінь-Каширської міської ради Волинської області вона продовжує працювати на даний час у вказаному закладі на цій же посаді. Опорний заклад загальної середньої освіти «Камінь-Каширський ліцей №1 ім. Євгена Шабліовського» Камінь-Каширської міської ради Волинської області є комунальним закладом Камінь-Каширської міської ради Волинської області, остання є засновником, власником та розпорядником коштів закладу, а тому є також відповідачем у справі. 29 жовтня 2021 року в.о. директора школи Тішкова Л.А. письмово повідомила її про те, що з 8 листопада 2021 року на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, для працівників закладів освіти обов`язкове щеплення від СОVID-19. Керівник навчального закладу інформувала, що відповідно до наказу Міністерства охорони здоров`я України від 4 жовтня 2021 року № 2153, яким затверджено перелік професій, виробництв та організацій, представники яких підлягають обов`язковій вакцинації проти СОVID-19, до 5 листопада 2021 року необхідно надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення від СОVID-19 або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застереження до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом МОЗ від 16 вересня 2011 року № 595. Представник навчального закладу попередила, що в разі не надання до вказаної дати цих документів, вона буде відсторонена від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України, ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Також роз`яснено, що період відсторонення від роботи без збереження заробітної плати не увійде до страхового стажу для пенсії та оплати тимчасової непрацездатності, адже у вказаний період роботодавець не сплачуватиме страховий внесок на соціальне страхування. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, 1 листопада 2021 року вона надсилала письмову заяву, у якій повідомила навчальний заклад про відмову від вакцинації у зв`язку із незаконністю вказаних вимог та порушенням конституційних прав. 3 листопада 2021 року відповідач інформував, що її не буде звільнено, а лише відсторонено від займаної посади. Наказом № 229-к/тр від 5 листопада 2021 року директор навчального закладу відсторонила її із 8 листопада 2021 року від виконання посадових обов`язків учителя початкових класів без збереження заробітної плати, але із збереженням місця роботи на період відсутності підтверджуючих документів про наявність профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19 або довідки про абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень. Підставою для видачі наказу є повідомлення від 29.10.2021. Вважає наказ про відсторонення від роботи незаконним та таким, що прийнятий з порушенням норм чинного законодавства України. Можливість відсторонення працівника від роботи допускається за умови подання відповідних службових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби про усунення осіб, які ухиляються від обов`язкового щеплення проти інфекції, однак такого подання до навчального закладу не надходило. В оскаржуваному наказі про відсторонення від роботи зазначено формальну підставу: повідомлення про відмову від щеплення проти СОVID-19. Перелік інфекційних хвороб, щеплення проти яких є обов`язковими, встановлено ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Подібний перелік наводиться у ст. 27 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення». У тій частині, в якій між цими переліками існують суперечності, переважному застосуванню підлягає той з названих законів, який встановлює інфекційні хвороби, проти яких проводяться щеплення, не передбачені іншим законом. Визначення безпосередньо законом зазначеного переліку з урахуванням надання у ст. 7 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідемічного благополуччя населення» Міністерству охорони здоров`я повноваження встановлювати такий перелік означає, що це Міністерство вправі доповнювати перелік інфекційних хвороб, щеплення проти яких є обов`язковими. На даний час вказаний перелік не доповнений щепленням від СОVID-19. Оскаржуваним наказом порушено не лише її право на працю, але й право на таємницю щодо стану здоров`я. Вимога відповідача надати інформацію про вакцинацію або про протипоказання до вакцинації проти СОVID-19 є незаконною. Вважається, що відомості про вакцинацію стосуються її стану здоров`я і є персональними даними, а така інформація не може розголошуватися будь-яким способом. Зазначене право закріплене у ст. 2 Закону України «Про захист персональних даних». Відсутність у неї щеплення не є порушенням трудової дисципліни і не може бути підставою для відсторонення від роботи, а тим більше позбавлення заробітної плати. Наказ є дискримінаційним, обмежує її у реалізації права на працю, а тому суперечить національному та міжнародному законодавству. Наказом МОЗ України від 24.12.2020 р. № 3018 затверджена Дорожня карта з впровадження вакцини від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, і проведення масової вакцинації у відповідь на пандемію СОVID-19 в Україні у 2021-2022 роках» (із змінами від 13.05.2021 № 213). Положеннями Дорожньої карти закріплено, що вакцинація від коронавірусної хвороби СОVID-19 в Україні буде добровільною для усіх груп населення та професійних груп. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» та ст. ст. 42,43 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» передумовою будь-якого медичного втручання є отримання відповідної та інформованої згоди пацієнта. Вакцинація від гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 є правом, а не обов`язком. Незалежно від будь яких цілей, причин чи суспільного або особистого інтересу, всі органи і посадові особи держави Україна повинні діяти у відповідності до Конституції та не мають повноважень виходити за межі її норм, навіть якщо вони керуються законом, оскільки закон також не має суперечити Конституції. Оскільки в Україні вакцинація проти СОVID-19 є добровільною, а нормами ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» не передбачено обов`язкового щеплення від зазначеної хвороби, тому такої підстави відсторонення як відмова від проходження профілактичного щеплення проти СОVID-19 нормами статті 46 КЗпП України не передбачено. Згідно з резолюцією Парламентської асамблеї Ради Європи (ПАРЄ) від 27.01.21 та профільним законодавством України щеплення проти СОVID-19 не є обов`язковим. У цій резолюції зазначається: «Забезпечити, щоб громадяни були проінформовані про те, що вакцинація не є обов`язковою і що ніхто не піддається політичному, соціальному чи іншого тиску з метою зробити собі вакцинацію, якщо вони не хочуть робити це самі» (ст. 7.3.1); «Гарантувати, що ніхто не піддаватиметься дискримінації за те, що він не був вакцинований, через можливі ризики для здоров`я або небажання пройти вакцинацію» (ст. 7.3.2). Передумовою будь-якого медичного втручання є отримання відповідної на те інформованої згоди пацієнта (по дітях до 15 років - законних представників (батьків). Згідно із ст. ст. 1, 8, 9 Нюрнберзького кодексу 1947 року, абсолютно необхідною умовою проведення експерименту над людиною є добровільна згода останньої. В ході проведення експерименту випробовуваний повинен мати можливість зупинити його. Ніякі національні закони або підзаконні акти не можуть применшувати чи скасовувати гарантії, викладені в даному кодексі. Примусове проведення вакцинації проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, суперечить чинному законодавству України. Відповідно до ст.ст. 9, 10 Закону України «Про засади запобігання та протидії дискримінації в Україні», Уповноважений Верховної Ради України з прав людини є суб`єктом, наділеним повноваженнями щодо запобігання та протидії дискримінації. Згідно із заявою Уповноваженого Верховної Ради з прав людини Денісової Л.Л. від 25 жовтня 2021 року, вказана вакцинація проти гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненою вірусом SARS-CoV-2, відповідно до чинного законодавства України є добровільною для усіх груп населення та професійних груп, про що наголошено і в Дорожній карті. З метою забезпечення цієї гарантії державою має бути наданий вибір кожному - вакцинуватися, проходити регулярне тестування на відсутність хвороби або працювати дистанційно. Будь-яка дискримінація - обмеження у правах осіб, які не вакцинувалися, є неприпустимою і прямо порушує Конституцію України, а також не відповідає резолюції Парламентської Асамблеї Ради Європи, яка закликає держави-члени забезпечити, щоб ніхто не піддавався дискримінації через те, що не пройшов вакцинацію у зв`язку з можливим ризиком для здоров`я чи небажання пройти вакцинацію. Згідно з діючим законодавством України і нормами міжнародного права примус до експериментального медичного втручання є неприпустимим. Відповідно відмова від участі в медичних експериментах не може бути підставою для відсторонення від роботи та/або позбавлення заробітної плати. Наказ про відсторонення її від роботи з посади учителя початкових класів із 8 листопада 2021 року є незаконним та підлягає скасуванню. За наданням правової допомоги вона зверталася до адвоката Романіка О.О., якому з врахуванням складності справи, витраченого часу на вивчення та опрацювання законодавства, підготовлення цивільного позову та представництва інтересів в суді попередньо виплачена винагорода у сумі 1500 гривень, що підтверджується відповідним договором та копією прибуткового касового ордеру № 98 від 26 листопада 2021 року. Ухвалою судді Камінь-Каширського районного суду Волинської області Гамули Б.С. від 7 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та у справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження. У відзиві на позовну заяву представник Камінь-Каширської міської ради Пась В. зазначив про те, що міська рада не є належним відповідачем у справі. Ухвалою суду під головуванням судді Гамули Б.С. від 10 січня 2022 року за клопотанням представника позивачки [PERSON] до участі у справі залучено як співвідповідача Управління гуманітарної політики Камінь-Каширської міської ради Волинської області. Ухвалою суду під головуванням судді Гамули Б.С. від 17 лютого 2022 року відмовлено у задоволенні заяви позивачки [PERSON] про відвід судді Гамули Б.С., постановлено заяву про відвід судді передати на розгляд іншому судді Камінь-Каширського районного суду, визначеному у встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України порядку. Ухвалою суду під головуванням судді Антонюк О.В. від 21 лютого 2022 року заяву позивачки [PERSON] про відвід судді Гамули Б.С. задоволено, справу передано на повторний автоматизований розподіл для визначення іншого складу суду в порядку, встановленому ст. 33 ЦПК України. Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 21 лютого 2022 року, головуючим для розгляду справи визначено суддю Антонюк О.В. Ухвалою суду від 25 травня 2022 року за клопотанням представника позивачки - [PERSON] здійснено перехід з розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до розгляду справи за правилами загального позовного провадження, у справі призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 2 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрито. У запереченні на позов представник опорного закладу загальної середньої освіти «Камінь-Каширський ліцей №1 ім. Євгена Шабліовського» Камінь-Каширської міської ради Волинської області Тішкова Л. просить відмовити у задоволені позову та в обґрунтування заперечень зазначає, що згідно з вимогами законодавства щеплення проти СОVID-19 є обов`язковим за відсутності абсолютних протипоказань, його можуть не робити лише ті працівники, які мають протипоказання до вакцинації, що встановлені сімейним або лікуючим лікарем і підтверджуються наданим ними висновком про тимчасове чи постійне протипоказання. За потреби для отримання додаткової інформації щодо верифікації діагнозу, перебігу захворювання, необхідності додаткових обстежень лікар може також скерувати пацієнта до профільного спеціаліста, за висновком якого остаточно приймає рішення про те, чи здійснювати вакцинацію чи відтермінувати її до певного часу. Відповідно до акта позивачка була ознайомлена з повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти СОVID-19 від 29.10.2021 № 01-39/474, їй було роз`яснено про необхідність до 08.11.2021 надати документ, що підтверджує про отримання хоча б однієї дози вакцинації, а також пропонувалося подати довідку про абсолютні протипоказання до проведення профілактичного щеплення проти СОVID-19, однак остання у встановлений термін жодного документа не подала, у зв`язку з чим на підставі постанови КМ України була відсторонена від роботи. Позивачка [PERSON] та її представник [PERSON] у судовому засіданні позов підтримали повністю з викладених у позовній заяві підстав і просили позовні вимоги задовольнити. Представники відповідачів у судове засідання не з`явилися, подали заяви, із змісту яких вбачається, що вони просять у задоволені позовних вимог [PERSON] відмовити та справу розглянути у їх відсутності. Заслухавши пояснення позивачки та її представника, з`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити частково, зважаючи на таке. Суд встановив, що позивачка [PERSON] працює в опорному закладі загальної середньої освіти «Камінь-Каширський ліцей №1 ім. Євгена Шабліовського» Камінь-Каширської міської ради Волинської області на посаді вчителя початкових класів. У наказі від 5 листопада 2021 року № 229-к/тр «Про відсторонення від роботи [PERSON] », підписаному в.о. директора шкоди Тішковою Л. зазначається: «

Outcome: partial