Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

11.02.2021 року (згідно дати поштового відправлення) Баженов А.В. в інтересах АТ "ТАСКОМБАНК" звернувся до Жмеринського міськрайонного суду з цим позовом до [PERSON] про стягнення з останнього на користь АТ "ТАСКОМБАНК" заборгованості за заявою-договором від 29.01.2018 року №023/4311261-СК, станом на 05.02.2021 року в загальній сумі 69423,76 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 29.01.2018 року між АТ "ТАСКОМБАНК" та [PERSON] було укладено заяву-договір №023/4311261-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки з можливістю встановлення кредитного ліміту. Водночас 26.01.2018 року відповідачем було підписано опитувальник фізичної особи із зазначенням також кореспондентської інформації та загальних відомостей щодо позичальника. Попередньо 26.01.2018 року відповідачем було підписано заяву-анкету на оформлення банківських продуктів, відповідач просив банк надати йому послуги/продукти на умовах та в порядку, передбаченому у цій заяві-анкеті та договірних документах, що підписуються для оформлення відповідних послуг/продуктів; укласти з ним договори на оформлення відповідних банківських продуктів/послуг; здійснювати кредитування на загальних умовах кредитування, що погоджені із ним та зазначені в договірних документах. Відповідно до умов кредитного договору та паспорта споживчого кредиту предметом договору є надання позивачем позичальнику грошових коштів на наступних умовах відновлювальної кредитної лінії: встановлена сума кредитного ліміту 38470 грн, строк користування 365 днів з автоматичною пролонгацією на такий самий строк, проценти за користування кредитом 39,6% з 29.01.2018 року до 31.01.2019 року, 43,2% з 01.02.2019 року; штраф за прострочення обов`язкового мінімального платежу 100 грн за кожен факт прострочення платежу. Цільове призначення кредиту на споживчі потреби. Відповідач [PERSON] підписав заяву про відкриття поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися із використанням електронних платіжних засобів та заяву про випуск електронного платіжного засобу. Відповідачу було відкрито поточний рахунок № [NUMBER] у гривні на його ім`я та отримав електронний платіжний засіб "Mastercard World неіменна" з кредитним лімітом 38470 грн. Кредитні кошти відповідачу було надано у спосіб зазначений в Кредитному договорі, що підтверджується відповідною випискою. Отже, кредитодавець свої обов`язки за кредитним договором виконав в повному обсязі. Відповідач своїх зобов`язань за договором кредиту не виконав і станом на 05.02.2021 року допустив заборгованість в сумі 69423,76 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38468,61 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 30885,15 грн та заборгованості по нарахованій сумі штрафу - 100 грн (а.с.1-6). Ухвалою Жмеринського міськрайонного суду від 09.10.2020 року відкрито провадження в даній справі. Визначено розгляд справи провести за правилами спрощеного позовного провадження, без виклику повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, а також за відповідним клопотанням сторони позивача з метою забезпечення даного цивільного позову накладено арешт на автомобіль "ВАЗ 2104", об`єм двигуна 1298, 1987 року випуску, дата реєстрації 21.04.2015 року, який належить на праві власності відповідачу [PERSON] . Заперечень сторони позивача проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження до суду не надійшло. Відповідачу [PERSON] у відповідності до вимог ч.7,8 ЦПК України вручена копія ухвали про відкриття провадження в справі разом з копією позовної заяви та копіями доданих документів за зареєстрованою у встановленому законом порядку адресою його проживання, за наслідком чого відзиву на позовну заяву чи інших клопотань відповідача судом не отримано. Відтак, суд на підставі вимог ч.5 ст.279 ЦПК України розглянув справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Судом встановлено, що 29.01.2018 року між позивачем АТ "ТАСКОМБАНК" та відповідачем [PERSON] підписано заяву-договір №023/4311261-СК на відкриття поточного рахунку з використанням електронних платіжних засобів та оформлення платіжної картки з можливістю встановлення Кредитного ліміту (а.с.8). Відповідно до умов заяви про приєднання, паспорту споживчого кредиту від 26.01.2018 відповідачу [PERSON] оформлено платіжну картку "Велика п`ятірка" в рамках Пакету послуг "Кредитка", відповідач був ознайомлений із умовами надання та обслуговування кредитної лінії за кредитним продуктом, про що свідчить його особистий підпис. При цьому у паспорті споживчого кредиту сторонами погоджено умови серед решти щодо кредитного ліміту до 100000 грн, процентна ставка в розмірі 39,6% річних, реальна процентна ставка в розмірі 40,43% річних, а також штраф в сумі 100 грн за кожен факт прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань задоговором про споживчий кредит (а.с. 9-10, 11-13) Відповідно до розрахунку заборгованості по кредитному договору №023/4311261-СК від 29.01.2018 року, станом на 05.02.2021 року сума боргу становить 69423,76 грн, яка складається із заборгованості за тілом кредиту в розмірі 38468,61 грн, заборгованості по відсоткам в розмірі 30885,15 грн та заборгованості по нарахованій сумі штрафу - 100 грн (а.с.29). З виписки руху коштів по особовому рахунку за період з 29.01.2018 року до 05.02.2021 року вбачається, що [PERSON] використовував надані йому кредитні кошти шляхом зняття готівки у банкоматах та оплати товарів і послуг; а також періодично здійснював повернення кредиту, останнє з яких в обсязі представлених відомостей вчинено на суму 1000 грн 24.10.2018 року (а.с.33-34). Відповідно до ч.1,2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом ст.626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Положеннями ст.526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України). Згідно ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України). Згідно ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно ст.1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору. Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За змістом ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до ч.1,2 ст.551 ЦК України встановлено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Згідно з ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст.625 цього Кодексу. Вказаними вище доказами позивачем у достатній мірі доведений факт отримання відповідачем оспорюваного кредиту, що узгоджується із правовою позицією, яка викладена в постанові Верховного Суду від 07.03.2018 року в справі №755/18246/15-ц. Отримання вказаного оспорюваного кредиту також ні в який спосіб не заперечено відповідачем. Відповідно до вимог ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, встановив, що відповідач [PERSON] в порушення вимог кредитного договору та норм ЦК України, не виконав взятого на себе зобов`язання, позаяк ним не представлено суду будь-яких доказів щодо здійснення інших платежів в рахунок виконання власних зобов`язань за вказаним договором кредиту, а отже, не доведено відсутність своєї вини у його невиконанні, що згідно вимог закону є обов`язком особи, яка порушила зобов`язання, відтак суд приходить до висновку, що оспорювана заборгованість за тілом кредиту, за відсотками та пенею в загальній сумі 69423,76 грн (38468,61 грн + 30855,15 грн + 100 грн) підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, тому позов підлягає задоволенню у цій частині вимог. При цьому, суд також зважає, що нарахований розмір пені належно не перевищує заздалегідь встановлене законом обмеження неустойки щодо основного зобов`язання, власне за прострочення виконання якого нараховано заявлену до стягнення пеню. Про застосування позовної давності до спірних правовідносин ніким із сторін заяв не подано. Пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача згідно ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно стягнути на користь позивача документально підтверджені судові витрати із сплати судового збору при подачі до суду позовної заяви та заяви про забезпечення позову (а.с.7,18 відповідно) в загальній сумі 3405 грн (2270 грн + 1135 грн), згідно встановленої законом мінімальної ставки судового збору стосовно вимог майнового характеру, а також щодо заяви про забезпечення позову, які подані юридичною особою. Враховуючи викладене,

Outcome: approved