Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із зазначеною заявою, вказуючи, що з 2016 року по листопад 2021 року вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з [PERSON] в належній їй квартирі [ADDRESS] . Після припинення спільного проживання, за її ініціативою внаслідок поганого поводження [PERSON] у відношенні неї, а саме систематичного вчинення домашнього насильства фізичного та психологічного характеру, і з листопада 2021 р. [PERSON] проживає окремо від неї в іншому житлі в м.Вільногірськ. Однак, [PERSON] продовжує вчиняти відносно неї насильство фізичного та психологічного характеру, а саме, з листопада 2021 року і по цей час він переслідує її на вулицях м.Вільногірська, за місцем її роботи в КДНЗ № 3 «Веселка», а також коли вона знаходиться в своїй квартирі [ADDRESS] , під час чого ображає нецензурною лайкою, застосовує фізичне насильство (спричиняє тілесні ушкодження), погрожує фізичною розправою. Крім того, [PERSON] систематично телефонує їй та ображає лайливими словами, погрожує фізичною розправою, умисно чотири рази розбивав шибки у вікнах квартири за адресою її проживання, та один раз умисно пошкодив вхідні двері квартири, з метою спроби вчинення у відношенні неї фізичного насильства. На цей час у відділенні поліції № 4 Кам`янського РУП ГУ НП в Дніпропетровської області знаходиться кримінальне провадження № 12021046150000089 від 08.12.2021 р. відкрите за її заявою за фактом спричинення їй [PERSON] легких тілесних ушкоджень 12.11.2021 р. (ч.1 ст.125 КК України) та кримінальне провадження № 12022046150000031 від 03.06.2022 р. відкрите за її заявою за фактом спричинення їй легких тілесних ушкоджень 03.06.2022 р. (ч.1 ст.125 КК України), що також підтверджується висновками спеціаліста судово-медичного експерта № 97 від 15.11.2021 р. та № 41 від 06.06.2022 р. Крім зазначеного, доказами вчинення [PERSON] у відношенні неї домашнього насильства фізичного та психологічного характеру є листи за підписами начальника відділення поліції № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровської області, які надані їй у відповіді на заяви до органу поліції щодо протиправних дій [PERSON] у відношенні неї і відповідно до яких у відношенні [PERSON] багаторазово працівниками поліції складалися протоколи про вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ст.ст.173,173-2 КУпАП. За вказаними протоколами [PERSON] був притягнутий до адміністративної відповідальності передбаченої ч.1 ст.173-2 КУпАП Вільногірським міським судом Дніпропетровської області постановою від 10.12.2021 р. у справі № 174/905/21, та до адміністративної відповідальності передбаченої ст.173 КУпАП Вільногірським міськім судом Дніпропетровської області постановою від 24.12.2021 р. у справі № 174/963/21. Факти регулярного вчинення з боку [PERSON] по відношенню до неї фізичного та психологічного насильства, свідчать про високий рівень вірогідності його продовження чи повторного вчинення, в тому числі й з тяжким наслідками, і такі ризики є реальними та підтверджуються наданими нею доказами, тому вважає, що для забезпечення дієвого та ефективного захисту її прав, необхідно застосувати у відношенні [PERSON] обмежувальний припис. Також вважає, що необхідно врахувати, що вжиті нею розумні та законні заходи для її захисту та покарання винного, в тому числі в рамках справ про адміністративне правопорушення та кримінальних проваджень, не дали наразі очікуваного результату, а тому обмежувальний припис є належним та допустимим способом захисту її прав. Просить суд видати обмежувальний припис відносно [PERSON] на строк шість місяців та заборонити йому перебувати в місці її проживання (перебування): [ADDRESS] ; наближатися на відстань менше 100 метрів до місця її\~проживання та\~її місця\~роботи у\~КДНЗ № 3 «Веселка» в м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області; заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати її; вести листування, телефонні переговори з нею, або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; наближатися до неї на відстань менше 100 метрів. В судовому засіданні заявниця [PERSON] заяву підтримала посилаючись на вищевказані обставини, просить заяву задовольнити. Заінтересована особа\~ [PERSON] в судовому засіданні заяву визнав та пояснив, що перебував у фактичних шлюбних відносинах із заявницею з 2016 р. по листопад 2021 р., які були припинені за ініціативою заявниці, оскільки між ними постійно виникали сварки, так як він рідко бував вдома, гуляв та заробляв мало грошей. Після припинення стосунків став проживати разом з матір`ю у належній їй квартирі. Неодноразово намагався помиритися з заявницею, тому приходив до неї додому і на роботу, однак вона миритися не хотіла, кожного разу виникали сварки, у нього здавали нерви, тому погрожував заявниці фізичною розправою, виражався нецензурно, застосовував до неї фізичне насильство. Не заперечує щодо винесення стосовно нього обмежувального припису та встановлення заборон, про які просить заявниця. Вислухавши заявницю, заінтересовану особу, дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що заява підлягає частковому задоволенню по наступним підставам. Так, п.3 ч.1 ст.1\~Закону України\~«Про запобігання\~та протидію\~домашньому насильству» визначено,\~що під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних\~відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Відповідно до вимог п.п.6, 8 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі, а особою, яка постраждала від домашнього насильства є особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Відповідно до п.2 ч.1 ст.\~24\~та п.1 ч.1 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Згідно з п.7 ч.1 ст.1 зазначеного Закону, обмежувальний припис стосовно кривдника - це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Відповідно до\~ст.350-2 ЦПК України,\~заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених\~Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Частинами 2, 3, 4 ст.26\~Закону України «Про запобіганню та протидію домашньому насильству»\~визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України Про запобігання та протидію домашньому насильству). Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або\~можуть створювати\~небезпеку для\~цієї особи.\~Фактори небезпеки\~(ризику)\~щодо вчинення\~домашнього насильства\~мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи. До таких висновків дійшов Верховний Суд в постанові від 26.09.2019 р. по справі № 452/317/19-ц. У\~ст.3 Конституції України\~зазначено, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Статтею 27 Конституції України\~встановлено,\~що кожен\~має право\~захищати своє\~життя і\~здоров`я,\~життя і\~здоров`я інших людей від протиправних посягань. Стаття 13 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод гарантує існування у внутрішньому праві засобів, які надають можливість скористатися правами і свободами, закріпленими в Конвенції, незалежно від того, як вони подані в національній правовій системі. Це положення вимагає, щоб відповідний внутрішній орган вивчив зміст скарги, яка базується на Конвенції, та забезпечив необхідне виправлення порушеного права (рішення ЄСПЛ у справі Chahal v. the UK , n. 145). Відповідно до ч.1\~ст.27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~уповноважений підрозділ органу Національної поліції України бере на профілактичний облік кривдника з моменту виявлення факту вчинення ним домашнього насильства на встановлений законодавством строк і проводить з ним профілактичну роботу. Відповідно до ч.6 ст.26 Закону, про видачу обмежувального припису кривднику суддя у встановлений законом строк інформує уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) постраждалої особи для взяття кривдника на профілактичний облік, а також районні, районні у містах Києві і Севастополі державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах (у разі їх створення) рад за місцем проживання (перебування) постраждалої особи. В судовому\~засіданні встановлено,\~що заявниця [PERSON] та заінтересована особа [PERSON] з 2016 року по листопад 2021 р. проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу за місцем проживання заявниці у\~квартирі [ADDRESS] ,\~а після\~припинення фактичних\~шлюбно-сімейних\~відносин [PERSON] \~неодноразово застосовував\~до заявниці психологічне насильство, яке полягало у висловлюванні на її адресу нецензурною лайкою, погроз фізичною розправою, за місцем її проживання неодноразово голосно стукав у вікна та двері квартири, чим також порушував громадський порядок та спокій заявниці [PERSON] , що підтверджується копіями постанов Вільногірського міського суду Дніпропетровської області від 10.12.2021 р., 24.12.2021 р., 14.01.2022 р., 04.02.2022 р., 29.04.2022 р., 24.06.2022 р. про притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності по ст.ст.173, 173-2 КУпАП, які суд приймає у якості належних та допустимих доказів по даній справі. Оцінюючи вказані\~докази,\~суд дійшов\~висновку,\~що дії\~психологічного характеру,\~які систематично\~вчинялися [PERSON] відносно заявниці [PERSON] підпадають під ознаки саме домашнього насильства, оскільки остання є особою, з якою [PERSON] спільно проживав однією сім`єю без реєстрації шлюбу, хоча при цьому [PERSON] також, у більшості випадків, порушувався і громадський порядок, внаслідок чого до адміністративної відповідальності він переважно притягувався по ст.173 КУпАП. Разом з тим, суд не приймає у якості допустимих доказів по справі надані заявницею на підтвердження факту застосування [PERSON] відносно неї фізичного насильства витяги з ЄРДР по кримінальним провадженням №12022046150000031 від 03.06.2022 р. та № 12021046150000089 від 08.12.2021 р. за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.125 КК України (а.с.3,4) та висновки судово-медичного експерта № 97 від 15.11.2021 р. (а.с.6) та № 41 від 06.06.2022 р. (а.с.5), оскільки кримінальне провадження №12021046150000089 від 08.12.2021 р., порушене за фактом спричинення заявниці тілесних ушкоджень невстановленою особою закрито 30.12.2021 р. на підставі п.2 ч.1 ст.284 КПК України, кримінальне провадження №12022046150000031 від 03.06.2022 р. знаходиться в стадії досудового розслідування, тобто вина [PERSON] у вчинені кримінального проступку, передбаченого ч.1 ст.125 КК України у встановленому законом порядку не доведена, а вищевказані висновки судово-медичного експерта отримані в межах зазначених кримінальних проваджень, підтверджують лише факти отримання заявницею легких тілесних ушкоджень і підлягають оцінці дізнавачем, прокурором у сукупності з іншими доказами при вирішення питання щодо винуватості [PERSON] у вчиненні вказаних кримінальних правопорушень. До того ж, згідно ст.62 Конституції України, особа вважається невинуватою у вчиненні злочину, доки її вину не буде доведено в законному порядку і встановлено обвинувальним вироком суду. Таким чином, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 2016 р. по листопад 2021 р. проживали однією сім`єю без реєстрації шлюбу, після припинення шлюбно-сімейних стосунків проживають окремо, однак [PERSON] систематично вчиняє відносно заявниці дії психологічного характеру у виді погроз, образ, переслідує її за місцем роботи та проживання, де також вчиняє хуліганські дії, внаслідок чого, поза розумним сумнівом, завдає шкоди психічному здоров`ю потерпілої [PERSON] , вжиті заявницею заходи для її захисту, а саме звернення до правоохоронних органів, не дали очікуваного результату, оскільки не дивлячись на неодноразове притягнення [PERSON] до адміністративної відповідальності, останній свою поведінку не змінив та продовжує вчиняти протиправні дії стосовно заявниці, що дає суду підстави для висновку, що на даний час, з більшим ступенем вірогідності, існує можливість продовження чи повторного вчинення [PERSON] домашнього насильства щодо заявниці [PERSON] , тому з метою протидії домашньому насильству з боку [PERSON] відносно заявниці [PERSON] , захисту її прав та законних інтересів, відносно [PERSON] слід вжити спеціальний захід у виді обмежувального припису строком на шість місяців, заборонивши йому наближатися на відстань менше 100 метрів до місця проживання [PERSON] по [ADDRESS] та її місця роботи в КДНЗ № 3 «Веселка» в м.Вільногірськ Кам`янського району Дніпропетровської області; особисто і через третіх осіб розшукувати [PERSON] , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому [PERSON] , переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; вести листування, телефонні переговори з [PERSON] або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Разом з\~тим,\~в частині\~заборони [PERSON] \~наближатися до\~ [PERSON] \~на відстань\~менше 100\~метрів, вимоги заявниці задоволенню не підлягають оскільки такий обов`язок для кривдника не передбачений переліком обмежень, встановлених ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»,\~який,\~виходячи із\~змісту даної\~норми,\~розширювальному тлумаченню\~не підлягає. Також, не підлягають задоволенню вимоги заявниці щодо заборони [PERSON] перебувати в місці її проживання по [ADDRESS] , оскільки як встановлено в судовому засіданні, сторони разом не проживають з листопада 2021 р. і вільного доступу до житла заявниці [PERSON] не має. Відповідно до ч.2 ст.350-8 ЦПК України,\~про видачу даного обмежувального припису слід повідомити ВП № 4 Кам`янського РУП ГУНП в Дніпропетровській області для взяття [PERSON] на профілактичний облік та виконавчий комітет Вільногірської міської ради Дніпропетровської області. В силу ч.3\~ст.350-5 ЦПК України,\~судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, слід віднести на рахунок держави. На підставі ст.ст.1,24,26,27 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»\~ та

Outcome: partial