Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

20 червня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, розташований по [ADDRESS] в порядку спадкування після смерті [INFO] батька [PERSON] та [INFO] матері [PERSON] . Позивач [PERSON] в підготовче засідання не з`явилася, але у своїй заяві просила суд розглядати справу без її участі та задовольнити позовні вимоги. Представник відповідача - Батуринської міської ради Чернігівської області в підготовче засідання не з`явився, але від органу місцевого самоврядування надійшла заява про розгляд справи у відсутності їх представника. Проти задоволення позовних вимог не заперечують. У визначений судом строк відзив на позов не подали. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено в підготовчому засіданні [PERSON] та [PERSON] , які були подружжям (а.с.8) і доводились батьками позивачу (а.с.6,7), померли відповідно 18.02.1999 року та [INFO] (а.с.8,11). Після їх\~смерті відкрилася\~спадщина,\~до складу\~якої,\~окрім іншого,\~входить домоволодіння\~ за\~адресою: [ADDRESS] . Позивач, як спадкоємець першої черги за законом у передбаченний законодавством шестимісячний термін прийняв спадщину після їх смерті, оскільки у\~передбачений законодавством\~шестимісячний термін звернулася з відповідною заявою до нотаріуса, що підтверджується повідомленням приватного нотаріуса Бахмацького районного нотаріального округу Зацерковного М.М. за №13/01-16 від 04.07.2022 року. Як вбачається зі змісту довідки за № 121, виданої 11.06.2021 року Батуринською міською радою Чернігівської області, домоволодіння за адресою [ADDRESS] станом на 15.04.1991 року належало до суспільної групи колгоспний двір, членами якого рахувались: голова двору [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] . Станом на 01.01.1991 року в господарстві були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (а.с.12). Зі змісту довідки, виданої 26.03.2020 року №277 виданої КП Прилуцьке МБТІ вбачається, що станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок за [ADDRESS] не зареєстровано. Самочинного будівництва не виявлено (а.с.11 зворот). Згідно з технічним паспортом на будинок [ADDRESS] дане будинковолодіння збудоване у 1958-1980 роках на відведеній в законному порядку земельній ділянці. Його ринкова вартість становить 31020 грн. 00 коп., що підтверджується звітом про оцінку майна від 19.07.2021 року (а.с.17-18). Виходячи із змісту пункту 6\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22 грудня 1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності»\~(зі відповідними змінами) необхідно врахувати те, що право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. При цьому розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 01 липня 1990 року. Згідно\~статті 120 ЦК УРСР\~(1963 року), колгоспний двір це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Статтею 1218\~ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до абз. 3 п. 23\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування»\~«У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». В судовому засіданні також встановлено, що перешкодою позивачу [PERSON] у реалізації спадкових прав після померлих батьків в передбаченому законодавством нотаріальному порядку є неналежне оформлення спадкодавцями за час життя права власності на житловий будинок з надвірними будівлями, внаслідок чого нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину на вищевказане майно (а.с. 13). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач [PERSON] являється спадкоємцем першої черги за законом після померлих, відповідно, 18.02.1999 року та 23.12.2009 року, батьків [PERSON] та [PERSON] , своєчасне прийняття нею спадщини, неналежне оформлення спадкодавцями права власності на будинок, суд вважає за необхідне визнати в порядку спадкування за [PERSON] право власності на житловий будинок з надвірними будівлями після померлих батьків.

Outcome: approved