Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулась до Рівненського міського суду Рівненської області із позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з [PERSON] на її користь безпідставно набуті грошові кошти в розмірі 300 (триста) доларів США та 20000 (двадцять тисяч) гривень. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що 08 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо передання в користування на правах оренди належного останній на праві власності житлового будинку площею 333 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цього ж дня на прохання відповідача, [PERSON] провела виплати за користування в майбутньому житловим будинком в сумі 300 (триста) доларів США, про що було складено відповідну розписку про отримання коштів. 10 січня 2022 року позивач доплатила відповідачу ще 20000 (двадцять тисяч) гривень, про що також було зазначено у вищезгаданій розписці. Маючи певну тривогу, позивач вирішила перевірити право власності на даний будинок. Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником частки в розмірі 47/100 будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . Вважає, що оскільки відповідач не має права власності на вищевказаний будинок, вона не може передати позивачу у користування (оренду) цей житловий будинок. Враховуючи вшценаведене, позивач звернулася до відповідача з проханням про повернення грошових коштів, проте на даний час, кошти не повернуті. Ухвалою суду від 03 лютого 2022 року позовну заяву [PERSON] залишено без руху, надано позивачу строк на усунення недоліків, що в ній зазначені, а саме сплати судового збору. 03 лютого 2022 року позивачем сплачено судовий збір та долучено до матеріалів справи оригінал квитанції про його сплату. Ухвалою суду від 14 лютого 2022 року прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі. Перше судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 09 березня 2022 року з повідомленням (викликом) сторін. Визначено сторонам строк для подання відзиву, відповіді та заперечень. Позивач в судове засідання не з`явилась, представник позивача [PERSON] [PERSON] подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність позивача, підтримує позовні вимоги, просить позов задоволити та стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та витрати на надання професійної правничої (правової) допомоги у розмірі 5000 гривень. Відповідач в судове засідання повторно не з"явилась, жодних заяв чи клопотань від неї не надходило. Враховуючи, що відповідач про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином, шляхом направлення судових повісток, відзив не подала, наявні всі умови, встановлені\~ст. 280 ЦПК України, які необхідні для ухвалення заочного рішення. Таким чином, суд ухвалив провести розгляд справи у відсутність відповідача за доказами, що містяться в матеріалах справи при заочному розгляді справи відповідно до положень\~ст. 281 ЦПК України. Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з"ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об"єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.ст.15,16 ЦК України, ст.ст.4,5 ЦПК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Згідно з ст.ст.12,13,81 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Судом встановлено, що, як зазначає позивач у позовній заяві, 08 грудня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] було досягнуто згоди щодо передання в користування на правах оренди належного останній на праві власності житлового будинку площею 333 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Цього ж дня [PERSON] сплатила кошти як завдаток оплати за оренду будинку в сумі 300 (триста) доларів США, про що було складено відповідну розписку про отримання коштів. 10 січня 2022 року позивач доплатила відповідачу ще 20000 (двадцять тисяч) гривень, про що також було зазначено у вищезгаданій розписці. Викладене підтверджується копією розписки, що наявна в матеріалах справи. Як вбачається із Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна власником частки в розмірі 47/100 будинку, що знаходиться за адресою [ADDRESS] є [PERSON] . За змістом частини першої ст.177 Цивільного кодексу України об`єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші. Майном як особливим об`єктом вважається окрема річ, сукупність речей, а також майнові права та обов`язки (ч. 1 ст.190 ЦК України). У відповідності до ч.1, ч.2 ст.1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. За змістом цієї статті безпідставно набутим є майно, набуте особою або збережене нею у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави. Стаття 1212 ЦК України регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав. Предметом регулювання інституту безпідставного отримання чи збереження майна є відносини, які виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права. Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна, б) набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених ст. 11 ЦК України). Набуття чи збереження майна буде безпідставним не тільки за умови відсутності відповідної підстави з самого початку при набутті майна, а й тоді, коли первісно така підстава була, але у подальшому відпала. Отже, для виникнення зобов`язання, передбаченого статтею 1212 ЦК України, важливим є сам факт безпідставного набуття або збереження, а не конкретна підстава, за якою це відбулося. Відповідно до частини першої, пункту 1 частини другої статті 11, частин першої та другої статті 509 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. До підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, належать договори та інші правочини. Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідач в судове засідання не з`явилась, не подала\~доказів на спростування доводів позивача, а судом їх встановлено не було. Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача 300 (триста) доларів США та 20000 (двадцять тисяч) гривень як грошові кошти, які набуті нею без достатньої правової підстави. У\~відповідності\~з вимогами\~ст.141\~ЦПК України\~підлягає відшкодованню позивачу за рахунок відповідача сплачений [PERSON] судовий збір в розмірі 992 грн.40 коп. Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПКУкраїни судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов"язаних з розглядом справи. До витрат, пов"язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному\~статтею 137 ЦПК України. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов"язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Як зазначено у ч.4-6 вказаної статті розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При цьому, склад та розмір витрат, пов"язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов"язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов"язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу адвоката представник позивача [PERSON] [PERSON] надав суду Додаток № 1 до Договору про надання правової допомоги від 21 червня 2022 року, відповідно до п. 1 якого за виконання договору про надання правової допомоги клієнт сплачує АБ Олександра Величка «Лекс Прайм» винагороду (гонорар) в сумі 5000 гривень, який сплачується клієнтом на підставі виставленого рахунку не пізніше 10 календарних днів з дня підписання акту прийманн-передачі наданих послуг після розгляду справи судом першої інстанції; детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатським бюро Олександра Величка «Лекс Прайм» та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої правової допомоги для [PERSON] ; акт приймання наданих послуг за договором від 21 червня 2022 року. Відповідно до ст.30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Таким чином, судом встановлено, що позивач понесе витрати на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. і суд вважає за можливе стягнути з відповідача [PERSON] судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 5000 грн., які будуть понесені [PERSON] відповідно до Договору про надання правової допомоги від 21 червня 2022 року. На підставі викладеного,

Outcome: approved