Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто», треті особи Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., Золотоніський міськрайонний відділ державної виконавчої служби ЦМУЮ МЮ (м. Київ) про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовано тим, що 08.11.2021 року позивач дізнався, що 04.11.2021 постановою державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМУЮ МЮ (м. Київ) відкрито виконавче провадження, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. № 8595 від 19.10.2021 року про стягнення з нього на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» грошових коштів в розмірі 18508,90 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 3000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам 14808,90 грн., плата за вчинення виконавчого напису - 700,00 грн. Даний виконавчий напис позивач вважає таким, що не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчиняючи вказаний напис, не пересвідчився у безспірності заборгованості перед відповідачем за відповідним договором, не врахував, що кредитний договір нотаріально не посвідчений, також йому не направлялися повідомлення про наявність заборгованості. У зв`язку з наведеним позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, стягнути з відповідача на його користь витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. В ухвалі про відкриття спрощеного позовного провадження відповідачу був наданий строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву та роз`яснено право подати заяву з обґрунтованими запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. Ухвалою суду від 22.11.2021 року було вжито заходи забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оскаржуваного напису. 08.12.2021 року, від відповідача надійшов відзив, в якому він позовні вимоги не визнав повністю, оскільки кредитний договір був укладений між ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» та позивачем шляхом підписання електронним підписом з усіма істотними умовами. За вказаним кредитним договором позивачу було надано кошти, які він зобов`язувався повернути разом з нарахованими відсотками. За договором відступлення права вимоги від 17.06.2021 право вимоги перейшло до відповідача. При зверненні до нотаріуса про вчинення виконавчого напису було подано документи, які підтверджували безспірну заборгованість (кредитний договір, документи на підтвердження надання коштів, розрахунок заборгованості). Натомість позивачем не було надано доказів повного чи часткового погашення заборгованості. У задоволенні позову просив відмовити. Відповідь на відзив не надходила. У судове засідання позивач не з`явився, але скерував до суду заяву, в якій просив розглядати справу без його участі, позов просив задовольнити, оскільки його за 30 днів до вчинення виконавчого напису не повідомляли про наявність заборгованості, а сам кредитний договір нотаріально не посвідчений. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, у відзиві просив справу розглядати без його участі. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., та представник Золотоніського МРВ ДВС ЦМУМЮ (м. Київ) у судове засідання не з`явилися з невідомих причин, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось в зв`язку з розглядом справи за відсутності учасників справи. Дослідивши матеріали справи, судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що [PERSON] 25.02.2021 року уклав договір № 210225-31979-3 з ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація», за яким отримав кредитні кошти в сумі 3000,00 грн. під 1,99 % від суми кредиту за кожен день. Дана обставина визнається позивачем. 19.10.2021 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за №8595, про стягнення заборгованості з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто» в загальному розмірі 17808,90 грн., з яких: заборгованість за сумою кредиту 3000,00 грн., прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 14808,90 грн., плата за вчинення виконавчого напису 700 грн. З копії виконавчого напису вбачається, що: - ТОВ «Фінансова компанія «Фінанс Інновація» відступило право вимоги за вказаним кредитним договором № 210225-31979-3 від 25.02.2021 р. ТОВ «Фінансова компанія «Ріальто»; На підставі даного виконавчого напису, постановою державного виконавця Золотоніського міськрайонного відділу державної виконавчої служби ЦМУЮ МЮ (м. Київ) від 04.11.2021 року було відкрито виконавче провадження з виконання вказаного вище виконавчого напису, ВП №67372617. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Судом встановлено, що виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 р. №296/5 затверджений Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. У п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.» Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі №826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 року відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року, було визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у тому числі: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17. Крім того, згідно з позицією ВС, яка викладена Великою Палатою Верховного Суду в постанові № 826/20084/14 від 20.06.2018 року, вчинення нотаріусом виконавчого напису за відсутності надання йому особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, необхідних оригіналів нотаріальних договорів чи їх дублікатів має наслідком визнання такого виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові від 05 липня 2017 року по справі №754/9711/14-ц, безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей\~15,\~16,\~18 ЦК України, статей\~50,\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей\~87,\~88 Закону України «Про нотаріат»\~у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. При цьому законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Однією з ознак безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен впевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу в судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо одна з цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 30.09.2019 у справі № 357/12818/17, від 27 серпня 2020 року у справі № 554/6777/17 ( з посиланням на висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 30 вересня 2019 року (справа № 357/12818/17), від 15 січня 2020 року (справа №305/2082/14-ц). Згідно ст.12\~та ст.81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем не доведено, що кредитний договір посвідчений нотаріально, також ні відповідачем, ні нотаріусом не надано документів, які б підтверджували факт повідомлення позивача про наявність заборгованості перед вчиненням виконавчого напису (направлення вимоги про усунення порушень та її отримання боржником). Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Судом встановлено, що позивачем при подачі позову понесено судові витрати: судовий збір за подачу позовної в сумі 908,00 грн. та заяви про забезпечення позову в сумі 454,00 грн (що стверджено квитанціями) . На підставі ст.\~141\~ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені витрати по сплаті судового збору, що становить 1362,00 грн. Згідно ч.7\~ст.158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, тому заходи забезпечення позову, вжиті ухвалою суду від 22.11.2021 року, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили.

Outcome: approved