Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

В травні 2021 року позивачка звернулась до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 3500грн. щомісячно, додаткові витрати в розмірі 1500 грн. щомісячно, посилаючись на те, що відповідач належним чином про доньку не дбає та не надає достатніх коштів на її утримання. Також просить визначити місце проживання малолітньої доньки [PERSON] з нею. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 25.05.2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 27.10.2021р. закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Заочним рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 3.02.2022р. позов задоволено частково (а.с. 78-82). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 23.06.2022р. заочне рішення від 3.02.2022р. скасовано та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін (а.с. 117-118). Позивачка та її представник в судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити. Відповідач позов визнав частково, посилаючись на те, що з травня 2021р. по грудень 2021р. він перераховував позивачці кошти, а тому просить дане врахувати як сплату аліментів. Крім того, у нього на утриманні також знаходиться малолітній син від другого шлюбу, він на даний час не має роботи, а тому не має можливості платити по 3 500грн. щомісячно. Проти стягнення додаткових витрат заперечував, посилаючись на те, що логопеда можливо відвідувати безкоштовно. Проти визначення місця проживання дитини з матір`ю не заперечує. 3-тя особа в судове засідання не з`явилась, просить слухати справу у відсутність її представника. Суд, вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. Як встановлено в судовому засіданні, сторони з 27.06.2014р. по 11.03.2021р. перебували у зареєстрованому шлюбі та від даного шлюбу мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження та рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 11.02.2021р. про розірвання шлюбу (а.с. 15-17, 22). Після розірвання шлюбу між сторонами їх донька [PERSON] залишилась проживати з матір`ю за адресою [ADDRESS] (а.с. 23). В квартирі є всі умови для проживання, дитина має окрему кімнату, що підтверджується актом обстеження умов проживання (а.с. 47). Згідно висновку від 4.10.2021р., Святошинська районна в м. Києві державна адміністрація як орган опіки та піклування рекомендує визначити місце проживання малолітньої [PERSON] з матір`ю - [PERSON] (а.с. 45-46). Згідно ст. 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Відповідно до ст. 161 Сімейного Кодесу України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи досліджені докази, а також відсутність жодних заперечень відповідача щодо місця проживання дитини, суд вважає, що вимога про визначення місця проживання малолітньої доньки сторін з матір`ю підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 1 ст. 184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідач зобов`язаний утримувати дитину до досягнення нею повноліття, створювати необхідні умови для її розвитку та життя нарівні з позивачкою. Враховуючи обставини, зазначені в ст. 182 СК України, що відповідач є працездатним, з 8.05.2021р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з [PERSON] , від якого має малолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 92-93), розмір прожиткового мінімуму, який для дитини від шести до вісімнадцяти років з 1.01.2022р. становить 2618 грн., обов`язок обох батьків утримувати дитину до повноліття та забезпечити їй належний рівень життя, а тому вважає необхідним стягнути з відповідача на утримання доньки аліменти в розмірі 2618грн. щомісячно. Суд ввважає, що розмір аліментів у 2 618 грн на дитину з урахуванням конкретних обставин справи є достатнім та справедливим. Стягнення аліментів у такому розмірі відповідатиме вимогам закону та інтересам дитини, не порушить прав сторін. Відповідно до ст. 191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Враховуючи вимоги ст. 191 СК України, аліменти з відповідача підлягають стягненню з дня пред`явлення позову - тобто з 24.05.2021р. Посилання відповідача на те, що з травня по грудень він добровільно сплачував кошти на утримання дитини, а тому аліменти підлягають присудженню з січня 2022р. суд вважає безпідставним, оскільки з наданих відповідачем квитанцій не вбачається, що вказані кошти в розмірі від 700 до 2000грн. він сплачував саме в якості аліментів на утримання дитини на користь позивачки (а.с. 95-106). Відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Згідно довідки ДНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Святошинського району м. Києва від 23.04.2021р., дитина [PERSON] , [INFO] має загальний недорозвиток мовлення, рекомендовано консультація профільних спеціалістів, логопедичний ДДЗ (а.с. 26). Як вбачається з доданих позивачкою інтернет-оголошень та квитанції, вартість індивідуального заняття логопеда дефектолога становить 300грн. і 11.01.2022р. дитина сторін пройшла пробне індивідуальне зайняття (а.с. 62-66). В судовому засіданні відповідач не заперечував того факту, що дитина потребує зайнять з логопедом, оскільки цього року йде до школи. Таким чином, виходячи з необхідності проведення двох занять на тиждень додаткові витрати на дитину, пов`язані з розвитком мовлення, становлять 2 400грн. на місяць (вісім занять). Враховуючи надані позивачкою докази про проходження першого (пробного) заняття 11.01.2022р., а також той факт, що з 1 вересня 2022р. дитина йде до школи і згідно пояснень сторін потребує логопедичного лікування саме з метою підготовки до навчання у школі, суд вважає, що з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню половина вказаної суми, тобто 1200 грн. в місяць в період з 11.01.2022р. до 1.09.2022р. Твердження відповідача про можливість проходження зайнять у логопеда безкоштовно не знайшло свого підтвердження у судовому засіданні, оскільки відповідних доказів він суду не надав. Також суд вважає безпідставним твердження відповідача у заяві про перегляд заочного рішення про те, що вартість лікування у логопеда не відноситься до додаткових витрат на дитину, оскільки згідно ст. 185 СК України додаткові витрати на дитину - це витрати, що викликані особливими обставинами, а в даному випадку особливою обставиною у дитини сторін є загальний недорозвиток мовлення, що підтвердується відповідною медичною довідкою. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає судовий збір у розмірі 992 грн. 40коп. На підставі викладеного,

Outcome: partial