Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

У лютому 2022 року позивач через свого представника [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення матеріальної шкоди. В обґрунтування вимог позивач посилається на те, що 23.12.2020 р. відповідач [PERSON] знаходячись на вул. Середня, 7 у м.Одесі нанесла пошкодження автомобілю марки Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , який на праві власності належить позивачу [PERSON] . Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 19.03.2021 р. відповідача визнано винною у скоєні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.173 КпАП України та накладено стягнення у вигляді штрафу у розмірі 85 грн. Постанова набрала чинності 15.04.2021 року. Згідно Звіту № 02-016 від 22.02.2021 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки Toyota Camry, державний номер [NUMBER] складає 79\~120,00 грн. Таким чином, з вини відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивача [PERSON] , внаслідок чого йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 79\~120,00 грн. Оскільки відповідач відмовляється в добровільному порядку відшкодувати позивачу заподіяну шкоду, тому [PERSON] просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким з урахуванням уточнень стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] заподіяну матеріальну шкоду в розмірі 79 120 грн., інфляційне збільшення у розмірі 7 924,13 грн., штрафні санкції у розмірі 2 620,55 грн., витрати на звіт визначення матеріального збитку у розмірі 3000 грн., судовий збір у сумі 992,40 грн та 496,20 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 16\~250,00 грн. Позивач у судове засідання не з`явився, однак представник позивача звернулась до суду із заявою про підтримання позовних вимог у повному обсязі, просила суд їх задовольнити та розглянути справу за її відсутності. Крім цього представник позивача у своїй заяві вказувала, що з боку відповідача вбачається зловживання процесуальними правами, а саме необгрунтовані клопотання про відкладення судових засідань, що у свою чергу призводять до затягування розгляду справи, а тому наполягала на розгляді справи. Відповідач в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання була повідомлена належним чином, що підтверджується розпискою наявною у матеріалах справи. Відзив на позовну заяву у встановлений судом строк подано не було. Крім цього суд звертає увагу, що відповідачем неодноразово заявлялись клопотання про відкладення розгляду справи для надання їй можливості звернення за правничою допомогою, однак відповідач своїм правом не скористалась та повторно зверталась до суду з клопотаннями з тих самих підстав, у зв`язку з чим судові засідання призначені на 27.04.2022 року та 02.06.2022 року були відкладені. Суд неодноразово попереджав відповідача про недоспустимість зловживання процесуальними правами, однак відповідач належних висновків не зробила та продовжувала унеможливлювати рогляд справи. Поважності неявки відповідача у судове засідання судом не вставлено, у зв`язку з чим судом вирішено проводити розгляд справи за її відсутності. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікована Україною Законом №475/97-ВР від 17.07.1997 року, гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом. Згідно ч. 6\~ст. 19 ЦПК України\~зазначений спір є малозначним, а тому відповідно до вимог\~ст. 274 ЦПК України\~справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження. Відповідно до\~ст. 275 ЦПК України\~суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. Частиною 2 ст. 279 ЦПК України встановлено, що розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Відповідно до норм ст.ст. 11, 629 ЦК України підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договір, який є обов`язковим для виконання, акти цивільного законодавства, а також завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі. Судом встановлено, що [PERSON] належить на праві власності автомобіль марки Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу Серії [NUMBER] . 23 грудня 2020 р. відповідач [PERSON] знаходячись на вул. Середня, 7 у м.Одесі нанесла пошкодження автомобілю марки Toyota Camry, державний номер [NUMBER] належному позивачу [PERSON] . Згідно ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. З наявної в матеріалах справи копії Постанови Малиновського районного суду м.Одеси від 19.03.2021 року у справі № 521/647/21 вбачається, що гр. [PERSON] було визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 173 КпАП України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу (а.с.5 зворот). Згідно приписів ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з роз`ясненнями п. 9 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди" від 27 березня 1992 року N 6 при визначені розміру відшкодування шкоди, заподіяної майну, незалежно від форм власності, судам слід враховувати, що відшкодування шкоди шляхом покладення на відповідальну за неї особу обов`язку надати річ того ж роду та якості, полагодити пошкоджену річ, іншим шляхом відновити попереднє становище в натурі застосовується, якщо за обставинами справи цей спосіб відшкодування шкоди можливий. У разі коли відшкодування шкоди в натурі неможливе, потерпілому відшкодовуються в повному обсязі збитки відповідно до реальної вартості на час розгляду справи втраченого майна, робіт, які необхідно провести, щоб полагодити пошкоджену річ, усунути інші негативні наслідки неправомірних дій заподіювана шкоди як при відшкодуванні в натурі, так і при відшкодуванні заподіяних збитків грішми, потерпілому на його вимогу відшкодовуються неодержані доходи у зв`язку із заподіянням шкоди майну. Згідно Звіту № 02-016 від 22.02.2021 року, складеного ФОП [PERSON] , вартість матеріального збитку власнику транспортного засобу марки Toyota Camry, державний номер [NUMBER] складає 79\~120,00 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією вказаного звіту (а.с.6). Згідно акту виконаних робіт № 02-016 року вартість\~проведення вказаного\~звіту становила\~3000 грн. (а.с.6 зворот). Таким чином, з вини відповідача [PERSON] було пошкоджено автомобіль позивача [PERSON] , внаслідок чого йому заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 79\~120,00 грн. грн. Згідно приписів ч. 1 п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Судом встановлено, що відповідачка [PERSON] не відшкодувала позивачу заподіяні збитки у зв`язку із пошкодження належного йому автомобіля марки Toyota Camry, державний номер [NUMBER] , що стало підставою звернення останнього до суду за захистом свого порушеного права. Докази протилежного відповідачкою до суду надано не було. Крім цього приписами ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк з дня пред`явлення вимоги. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 29 січня 2022 року на адресу відповідача позивачем було надіслано Лист-вимогу про сплату матеріальної шкоди в сумі 79 120 грн, однак відповідачем дану вимогу виконано не було. З тих обставин, що відповідач не відшкодував своєчасно матеріальну шкоду, з відповідача слід також стягнути на користь позивача 7 924,13 (інфляційне збільшення) + 2 620,55 (штрафні санкції). Відповідно до ст. 12 ЦПК України учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Згідно приписів ст. 80 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно приписів п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Суд констатує, що в матеріалах справи наявний Договір про надання правничої (правової) допомоги від 28.12.2020 року, укладений між [PERSON] та [PERSON] . Окрім того, в матеріалах справи наявні розрахункові квитанції від 26.01.2022 року з яких вбачається, що [PERSON] було сплачено юридичні послуги за надання правової (правничої) допомоги в розмірі 16250,00 грн. Відповідно до ч. 1, п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову на відповідача. З огляду на вищевикладене, розглянувши справу в межах заявлених позовних вимог, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. На підставі наведеного,

Outcome: approved