Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Представник ПрАТ «СК «Юнівес» - адвокат Домашенко О.Є. звернувся до Подільського районного суду м. Києва, в якому просив стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого страхового відшкодування в розмірі 24 618,34 грн.. В обгрунтування позовних вимог зазначено, що 12.05.2019 року у м. Києві по вул. Берковецькій відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та транспортного засобу «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14.06.2019 року [PERSON] було визнано винним у скоєннні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована в ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згідно Електронного поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № 122484061. 22.05.2019 року власник транспортного засобу «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди. На підставі вищевказаної заяви та ремонтної калькуляції № ГЩ-13718 від 18.06.2019 року вартість матеріального збитку, у урахуванням зносу, завданого власнику транспортного засобу «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] , становить 49 236,68 грн.. Зазначає, що ПрАТ «СК ЮНІВЕС» зійдснило виплату страхового відшкодування у розмірі 49 236,68 грн., що підтверджується платіжним дорученням та є підставою для звернення до суду з заявою про компенсацією сплаченого відшодування до відповідача у розмірі 49 236,68 грн. Ухвалою суду від 07.07.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі без повідомлення (виклику) сторін. Встановлено відповідачу п`ятнадцятиденний строк на подання до суду відзиву та всіх наявних у нього доказів. Відповідач у встановлений строк правом на подання відзиву не скористався. Враховуючи положення ч.8 ст.178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву у встановлений строк. Суд, безпосередньо дослідивши наявні в матеріалах справи докази, оцінивши їх кожний окремо та у сукупності й взаємозв`язку, дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані, не суперечать законодавству та підлягають задоволенню з наступних підстав. Згідно з постановою Святошинського районного суду міста Києва від 14.06.2019 року [PERSON] 12.05.2019 року близько 16.15 год., керуючи автомобілем «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] , і рухаючись в м. Київ по вул. Берковецька, 6-Д, не врахував дорожню обстановку та повертаючи ліворуч не переконався в безпечності свого маневру, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] , який рухався попереду в тому ж самрму напрямку, що спричинило пошкодження вказаних транспортних засобів. Своїми діями порушив вимоги п.п. 2.3 б, 10.1 Правил дорожнього руху та спричинив матеріальну шкоду, що є складом адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Вказана постанова набрала законної сили. Згідно ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «Toyota Corolla», д.н.з. [NUMBER] застрахована у ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» згіднно з полісом №122484061. 22.05.2019 року власник пошкодженого транспортного засобу «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] звернулась до ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» з заявою про виплату страхового відшкодування, внаслідок ДТП, яка мала місце 12.05.2019 року. Згідно з страховим актом № ГО-13718/ЦО від 21.06.2019 року розмір страхового відшкодування становить 49 236,68 грн.. Відповідно до платіжного доручення № 35840 від 27.06.2019 року [PERSON] (власнику автомобіля «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] ) ПрАТ «СК «ЮНІВЕС» було перераховано 49 236,68 грн.. У відповідності до ст.11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є завдання майнової (матеріальної) шкоди іншій особі (деліктне зобов`язання). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ч.1 ст.599 ЦК України). Згідно зі ст.1166 КЦ України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухово- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно зі ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до ст.1191 ЦК України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна життю, здоров`ю та майну третіх осіб під час ДТП. Згідно з ст. 29 вищевказаного Закону зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Згідно з п.в ст. 38.1 страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов: до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником). Враховуючи, що ПрАТ «Страхова компанія ЮНІВЕС» здійснила виплату страхового відшкодування у розмірі 49 236,68 грн. на користь власника пошкодженого транспортного засобу «Mazda CX9», д.н.з. [NUMBER] на підставі заяви про виплату страхового відшкодування, підтвердження винуватості [PERSON] у скоєнні ДТП, порушення ним обов`язків, передбачених Законом №1961-ІV, зокрема самовільне залишення місця пригоди, сукупність вищевказаних умов у розумінні ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» є підставою для виникнення права зворотної вимоги до [PERSON] як до винної особи, в розмірі понесених витрат, що складають 49 236,68 грн.. Щодо вимоги про стягнення понесених витрат на правничу допомогу, суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно з ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Верховний Суд в додатковій постанові від 12.09.2018 (справа N 810/4749/15) вказав, що склад та розмір витрат на професійну правничу допомогу підлягає доказуванню в судовому процесі - сторона, яка хоче компенсувати судові витрати повинна довести та підтвердити розмір заявлених судових витрат, а інша сторона може подати заперечення щодо неспівмірності розміру таких витрат. Результат та вирішення справи безпосередньо пов`язаний із позицією, зусиллям і участю в процесі представника інтересів сторони за договором. При цьому, такі надані послуги повинні бути обґрунтованими, тобто доцільність надання такої послуги та її вплив на кінцевий результат розгляду справи, якого прагне сторона, повинно бути доведено стороною в процесі. Також Верховний Суд у постанові від 22.12.2018 (справа N 826/856/18) зазначив, що розмір витрат на правничу допомогу встановлюється судом на підставі оцінки доказів щодо детального опису робіт, здійснених адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відтак, питання розподілу судових витрат пов`язане із суддівським розсудом (дискреційні повноваження). У справі "East/West Alliance Limited" проти України" Європейський суд із прав людини, оцінюючи вимогу заявника щодо здійснення компенсації витрат у розмірі 10 % від суми справедливої сатисфакції, виходив з того, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "Ботацці проти Італії", заява N 34884/97, п. 30). У пункті 269 рішення у цій справі Судом зазначено, що угода, за якою клієнт адвоката погоджується сплатити в якості гонорару певний відсоток від суми, яку присудить позивачу суд - у разі якщо така сума буде присуджена та внаслідок якої виникають зобов`язання виключно між адвокатом та його клієнтом, не може бути обов`язковою для Суду, який повинен оцінити рівень судових та інших витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою. Згідно п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" від 05.07.2012 N 5076-VI (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Отже, договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності. Представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного позивача, цивільного відповідача у кримінальному провадженні (пункт 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Статтею 19 Закону N 5076-VI визначено, зокрема, такі види адвокатської діяльності як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Відповідно до ст. 30 Закону N 5076-VI, гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Верховним Судом, зокрема у своїх постановах від 27.06.2018 у справі N 826/1216/16, від 17.09.2019 у справі N 810/3806/18, від 31.03.2020 у справі N 726/549/19, неодноразово висловлювалась правова позиція, згідно якої на підтвердження витрат, понесених на професійну правничу допомогу, мають бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Представником позивача у справі не надано жодних доказів на підтвердження понесених витрат на правову допомогу, відтак суд вважає, що слід відмовити у задоволенні позовних вимог у вказаній частині. Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України. На підставі вищевикладеного, ст.ст. 22, 1166, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved