Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовною заявою до Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення фактів, що мають юридичне значення та визнання права власності на майно в порядку спадкування. Позов мотивовано тим, що [INFO] померла його баба, мати його батька, [PERSON] , після смерті якої відкрилась спадщина на майновий пай члена КПС право на земельну частку (пай), розміром 5,5 умовних гектарів, що розташована на території Кукшинської сільської ради Ніжинського району. За життя вона склала заповіт, яким все своє майно заповідала своїм дітям в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] (його батьку), [PERSON] , [PERSON] . [INFO] помер його батько [PERSON] , який постійно проживав з матір`ю [PERSON] останні роки її життя за адресою [ADDRESS] , вони вели спільне господарство, або він забирав її до м.Києва, де вона проходила лікування. [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті [PERSON] , однак через хворобу не встиг оформити спадщину на себе та помер. На момент смерті батька [PERSON] він проживав з ним за однією адресою, тобто фактично прийняв спадщину після його смерті, але до цього часу не оформив її через відсутність правовстановлюючих документів на земельний пай, про що звертався до Другої Чернігівської державної нотаріальної контори в 2020 році за отриманням відповідного свідоцтва, але отримав відмову. Представник позивача надіслала до суду заяву про розгляд справи без її та позивача участі, поданий позов підтримують та просять його задовольнити. Відповідач, в особі представника Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, в судове засідання не з`явився та на адресу суду надіслав заяву, в якій просить розглянути справу без участі їх представника за наявними у справі доказами, поясненнями. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Вивчивши та дослідивши матеріали справи, давши оцінку зібраним доказам, суд приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст.15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч.1 ст.3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч.1 ст.11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі. З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] (баба позивача) померла [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва серії [NUMBER] від 15.01.2003 (а.с.11) За життя [PERSON] склала заповіт від 20.02.1997, яким все своє майно заповідала своїм дітям в рівних частках: [PERSON] , [PERSON] (його батьку), [PERSON] , [PERSON] (а.с.14). В матеріалах справи мається довідка Кукшинського старостинського округу Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №306/11-19 від 29.09.2021, з якої вбачається, що померла [INFO] [PERSON] на день смерті була зареєстрована та постійно проживала за адресою [ADDRESS] . Разом з нею на день смерті за вказаною адресою проживав та доглядав її син [PERSON] , [INFO] (а.с.72). Померла [INFO] [PERSON] за життя мала право на земельну частку (пай), розміром 5,5 умовних гектарів, що розташована на території Кукшинської сільської ради Ніжинського району і яка належала їй на підставі Сертифіката на право на земельну частку (пай) ЧН №0273829, виданого Ніжинською РДА 28.11.1997 (а.с.13). Спадщину після смерті [PERSON] прийняв її син [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 11.11.2018 (а.с.12). Згідно довідки Кукшинського старостинського округу Вертіївської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області №307/11-19 від 29.09.2021, померлий [INFO] [PERSON] на день смерті був зареєстрований та постійно проживав за адресою [ADDRESS] . Разом з ним на день смерті за вказаною адресою проживав та доглядав його син [PERSON] , [INFO] . (а.с.71). З листа приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Бублика В.М. від 29.09.2021 вбачається, що спадкова справа після смерті [INFO] [PERSON] ним не заводилась, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину та у заведенні спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] , рекомендовано звернутися до суду (а.с.70). В матеріалах справи міститься постанова приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бойка А.І. №31/02-14 від 21.10.2021 про відмову позивачу у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю у спадковій справі документів, що посвідчують право власності спадкодавця на спадкове майно, а саме на земельну ділянку (пай), розташовану в с.Кукшин Ніжинського району після смерті [INFO] [PERSON] (а.с.69). Вiдповiдно до п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли пiсля набуття ним чинностi, тобто з 01 сiчня 2004 року. Пленум Верховного Суду України в абз. 3 п. 1 постанови вiд 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах по спадкування» роз`яснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивiльний кодекс Українськог РСР (далі - ЦК УРСР), якщо строк на її прийняття закінчився до 01 сiчня 2004 року. Спадщина після смерті [PERSON] відкрилась [INFO] , у зв`язку з чим спірні правовідносини щодо спадкування регулюються нормами ЦК УРСР 1963 року. Спадщина після [PERSON] відкрилась [INFO] , у зв`язку з чим спірні правовідносини щодо спадкування регулюються нормами ЦК України 2004 року. Відповідно до ст.ст.529, 548, 549 ЦК УРСР 1963 року при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти, дружина i батьки померлого. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Вважається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем вiдкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вiдповiдно до ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом i за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли i оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а при оголошенні його померлим - день, зазначений в ст.21 ЦК УРСР. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме, - місцезнаходження майна або його основної частини. Ст. 549 ЦК УРСР встановлює строк на прийняття спадщини, згідно з якою дії на прийняття спадщини повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Особи, для яких право спадкоємства виникає лише у випадку неприйняття спадщини іншими спадкоємцями, можуть заявити про свою згоду прийняти спадщину протягом строку, що залишився для прийняття спадщини. Якщо строк, що залишився, менше трьох місяців, він продовжується до трьох місяців. Пленум Верховного Суду України в п. 11 постанови вiд 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що при вирішенні спору про спадкування права на земельну частку (пай) основним документом, що посвідчує таке право, є сертифікат про право на земельну частку (пай). Якщо спадкодавець мав право на земельну частку (пай), але за життя не одержав сертифіката на право власності на земельну частку (пай) або помилково не був включений (безпідставно виключений) до списку, доданого до державного акта про колективну власність на землю відповідного сільськогосподарського підприємства, товариства тощо, при вирішенні спору про право спадкування на земельну частку (пай) суд застосовує положення чинного на час існування відповідних правовідносин Земельного кодексу України 1990 року, Указу Президента України вiд 8 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» та відповідних норм ЦК УРСР. В даному випадку слід враховувати, що згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України вiд 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Таким чином, на момент смерті [PERSON] діяв ЦК УРСР. Її син - [PERSON] фактично прийняв спадщину, бо перед смертю спадкодавці проживав разом з нею, вступив в володіння спадковим майном безпосередньо. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (ст. 548 ЦК УРСР). На підставі статей 1216, 1217, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) вiд фізичної особи, яка померла, до інших ociб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову вiд неї. З огляду на викладене, суд прийшов до висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення в повному обсязі.

Outcome: approved