Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач звернулася в Могилів-Подільський міськрайонний суд з позовом до ПрАТ «Вінницьке обласне підприємство Автобусних станцій 10599» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди в зв`язку з нещасним випадком на виробництві, мотивуючи тим, що з 11 січня 1982 року по 25 січня 2019 року працювала на посаді касира-бухгалтера в ПрАТ Вінницькому обласному підприємстві Автобусних станцій 10599 Могилів-Подільському АС відділенні. 17 лютого 2018 року вона працювала у першу зміну на вищезазначеному підприємстві, на робочому місці здійснювала продаж білетних квитків, а також підміняла диспетчера. Для виконання роботи диспетчера потрібно переходити до іншої кімнати. О 8 год. 20 хвилин їй необхідно було закрити відомість для відправлення в рейс автобуса і при переході в кімнату диспетчера позивач оступилася на сходинці і впала. Внаслідок цього отримала травму у виді закритого консолідованого перелому кісточок (3) правої гомілки, комбінована контрактура г/ступеневого суглобу. Згідно довідки КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ», травма відноситься до категорії важких. У зв`язку з тим, що травма отримана на території підприємства під час виконання трудових обов`язків, даний нещасний випадок визнано таким, що пов`язано з виробництвом та по ньому було складено акт за формою Н-1. Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку від 17 лютого 2018 року, результатом нещасного випадку стала недосконалість інструкції з охорони праці, а саме відсутність пункту про необхідність дотримуватись обережності під час пересування між дільницями. Спочатку лікування проводилося в Могилів-Подільській ОЛІЛ і після перебування в даній лікувальній установі було встановлено втрату професійної працездатності в розмірі 20%. Але у зв`язку з неправильно складеним переломом позивач вимушена була проходити лікування в Київському інституті травматології та ортопедії, в якому було проведено операцію у виді артороскопічної ревізії правого гомілково-ступневого суглоба, видалення хондроматозного тіла, вапоризацію та дебридмент. В даній установі лікування проходило з 16 жовтня по 02 листопада 2018 року. За цей час на лікування було витрачено 38627,63 грн. особистих коштів, із яких Могилів-Подільське відділення управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування виплатило 20000 грн. Крім того, перебуваючи в інституті ортопедії та травматології на лікуванні позивач оформила договір співстрахування та добровільного медичного страхування, на що було витрачено 3450 грн. Також було понесено транспортні витрати на лікування на загальну суму 1780 грн. 06 копійок. В період з 08 січня по 18 січня 2019 року позивач перебувала на лікуванні в Северинівській лікарні відновного лікування, де витратила 1362,68 грн. Було проведено два дослідження гомілково-ступеневого суглоба на МРТ, на що витрачено 2370 грн. Крім того, позивач зверталася в різні установи по питанню визнання травми як виробничої, скарги та звернення здійснювала відправкою через Укрпошту, на що було витрачено 152,20 грн. Таким чином, загальний розмір заподіяної матеріальної шкоди у зв`язку з отриманою травмою складає 27379,94 грн. Крім заподіяної матеріальної шкоди позивачу була спричинена моральна шкода, яка проявилася в тому, що позивач перенесла сильний фізичний біль та страждання, втратила здоров`я, оскільки втратила 20% своєї працездатності. У зв`язку з отриманою травмою позивач не має можливості вести повноцінне особисте та суспільне життя, частково порушенні відносини з оточуючими людьми. Також порушені плани на подальше життя. Враховуючи обсяг заподіяних моральних страждань, їх характер, глибину заподіяної моральної шкоди, її тривалість, вважає, що сума відшкодування має складати 100000 гривень. А тому позивач просить суд стягнути з відповідача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 27742 гривень 57 коп. матеріальної шкоди завданої трудовим каліцтвом при виконанні трудових обов`язків внаслідок виробничої травми. В ході розгляду справи позивач збільшила позовні вимоги, просить суд стягнути з відповідача 100000 грн. на відшкодування моральної шкоди та 83671 гривень 12 коп. матеріальної шкоди завданої трудовим каліцтвом при виконанні трудових обов`язків внаслідок виробничої травми. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 24.09.2020 відкрито спрощене позовне провадження з викликом сторін. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 14.12.2020 здійснено перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження та залучено до участі в справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Управління виконавчої дирекції Фонду соціального страхування України у Вінницькій області. Ухвалою Могилів-Подільського міськрайонного суду від 29.06.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду по суті. В судовому засіданні позивач [PERSON] , представник позивача [PERSON] позовні вимоги підтримали та просили їх задовольнити з підстав зазначених в позовній заяві. Представник третьої особи Гнатюк М.А. в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, де просив розглянути справу без його участі, при розгляді справи та ухваленні рішення покладається на розсуд суду. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Під час підготовчого розгляду справи подав заяву, де вказав, що позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення. Оскільки під час судового розгляду від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутність чи відкладення розгляду справи та не повідомлено суд про причини неявки, а позивач не заперечує щодо заочного розгляду справи, це дає підстави суду відповідно до ст. 280 ЦПК України, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі матеріалів про права та взаємовідносини сторін. Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково з наступних підстав: згідно трудової книжки, [PERSON] з 11 січня 1982 року по 25 січня 2019 року працювала на посаді касира-бухгалтера в ПрАТ Вінницькому обласному підприємстві Автобусних станцій 10599 Могилів-Подільському АС відділенні (а.с.9-10). Згідно акту проведення розслідування нещасного випадку від 17 лютого 2018 року, та акту №1-2018, результатом нещасного випадку, який трапився з [PERSON] 17 лютого 2018 року о 08 год. 20 хв. на території ПрАТ «Вінницьке обласне підприємство Автобусних станцій 10599» стала недосконалість інструкції з охорони праці, а саме відсутність пункту про необхідність дотримуватись обережності під час пересування між дільницями (а.с.11-15,16-19). Згідно висновку ЛКК КУ «Могилів-Подільська ОЛІЛ» (протокол №173 від 11.09.2018), травма [PERSON] відноситься до категорії важких (а.с.31). Як встановлено судом, з приводу отриманої внаслідок нещасного випадку 17.02.2018 травми [PERSON] неодноразово проходила вартісне лікування в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України», в Северинівській лікарні відновного лікування, перенесла оперативне втручання, що підтверджується наданими нею виписками, направленнями та довідками (а.с.24,32-34,35,36,37,122,178). Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги серії 12ААА №042109, виданої Могилів-Подільською міжрайонною МСЕК 27.09.2018, станом на вказану дату ступінь втрати [PERSON] професійної працездатності у відсотках складає 20%, остання потребує оперативного та медикаментозного лікування (а.с.81). Відповідно до ч.1 ст. 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають з цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства. Відповідно до\~ч.1,2\~ст.\~16\~ЦПК України\~кожна особа\~має право\~звернутися до\~суду за\~захистом свого\~особистого немайнового\~або майнового\~права та\~інтересу. Способами\~захисту цивільних\~прав та\~інтересів можуть\~бути,\~зокрема:\~відшкодування збитків\~та інші\~способи відшкодування\~майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Згідно з ч. 1, 2 та 5 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода\~полягає,\~зокрема у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.3 ст. 1166 ЦК України шкода, завдана каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок непереборної сили, відшкодовується у випадках, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст. 1167 ЦК України Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів. Пункт 1 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» передбачає обов`язок страховика - Фонду соціального страхування України, виплачувати тільки ті страхові виплати, які передбачені цим законом. Відповідно до ст. 13 зазначеного Закону страховим випадком є нещасний випадок на виробництві або професійне захворювання, що спричинили застрахованому професійно зумовлену фізичну чи психічну травму за обставин, зазначених у статті 14 цього Закону, з настанням яких виникає право застрахованої особи на отримання матеріального забезпечення та/або соціальних послуг. Відповідно до ч. 7 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування» страхові виплати складаються із: 1) страхової виплати втраченого заробітку (або відповідної його частини) залежно від ступеня втрати потерпілим професійної працездатності (далі - щомісячна страхова виплата); 2) страхової виплати в установлених випадках одноразової допомоги потерпілому (членам його сім`ї та особам, які перебували на утриманні померлого); 3) страхової виплати дитині, яка народилася інвалідом внаслідок травмування на виробництві або професійного захворювання її матері під час вагітності;\~4) страхових витрат на медичну та соціальну допомогу. Згідно із ч. 8 ст. 36 вказаного Закону у редакції від 01 січня 2015 року відшкодування моральної (немайнової) шкоди потерпілим від нещасних випадків на виробництві або професійних захворювань і членам їхніх сімей не є страховою виплатою та здійснюється незалежно від часу настання страхового випадку відповідно до положень ЦК України та КЗпП України. Відповідно до\~ст. 153 КЗпП України\~забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.\~ Відповідно до ст. 173 КЗпП України шкода, заподіяна працівникам каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, пов`язаним з виконанням трудових обов`язків, відшкодовується у встановленому законодавством порядку. Згідно ч. 1,3\~ст. 13 Закону України "Про охорону праці", роботодавець зобов`язаний створити на робочому місці в кожному структурному підрозділі умови праці відповідно до нормативно-правових актів, а також забезпечити додержання вимог законодавства щодо прав працівників у галузі охорони праці. Роботодавець несе безпосередню відповідальність за порушення зазначених вимог. Відповідно до ст. 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності. У зв`язку з тим, що відповідно до положень\~ст. 237-1 КЗпП України\~відшкодувати працівнику моральну шкоду у випадку, передбаченому даною статтею, покладено на власника або уповноважений ним орган, і, як встановлено судом, втрата працездатності позивача настала внаслідок нещасного випадку під час виконання позивачем трудових обов`язків, і моральну шкоду їй заподіяно ушкодженням здоров`я, а роботодавець не забезпечив створення безпечних умов праці, суд дійшов висновку про необхідність відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди за рахунок відповідача. Тобто обов`язок створити безпечні умови праці законодавством покладено на роботодавця. Крім того, отримана травма вимагає від позивача додаткових зусиль для організації свого життя та підтримання в належному стані здоров`я, вона обмежена в спілкуванні з оточуючими, вирішенні своїх побутових потреб, що порушує її нормальні життєві зв`язки. Таким чином, встановивши, що травма позивача, яка завдає їй фізичного болю та душевних страждань, виникла з вини\~відповідача, яким було допущено порушення, суд дійшов до висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок нещасного випадку на виробництві. Щодо часткового задоволення позовних вимог суд зазначає наступне. Згідно відповіді Могилів-Подільського відділення Управління виконавчої дирекції фонду у Вінницькій області Фонду соціального страхування України, позивач [PERSON] після проведеної фондом перевірки отримала відшкодування матеріальних збитків, згідно наданої ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» довідки з переліком кількості ліків та медичних препаратів та наданих нею фіскальних та товарних чеків, зокрема квитанції до прибуткового касового ордера №20 від 18.10.2018 та видаткової накладної №7М-77160 від 17.10.2018, а також фіскальних чеків, товарних чеків та сертифікатів на ліки, лікарські засоби та вироби медичного призначення, які були придбані за власні кошти для проведення оперативного лікування в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» в період з 16.10.2018 по 02.11.2018 (а.с.8,45-53). Крім того як встановлено під час судового розгляду дана виплата склала близько 20000 грн. А тому суд при визначенні суми матеріальної шкоди не враховує квитанції до прибуткового касового ордера №20 від 18.10.2018 та видаткової накладної №7М-77160 від 17.10.2018, а також фіскальних чеків, товарних чеків та сертифікатів на ліки, лікарські засоби та вироби медичного призначення, які були придбані за власні кошти для проведення оперативного лікування в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» в період з 16.10.2018 по 02.11.2018 (а.с.45-53). Крім того, суд не враховує виплати позивачем благодійних внесків та проведення виплат за укладеним договором співстрахування добровільного медичного страхування від 16.10.2018 (а.с.25,26,27,28,30,194), оскільки дані виплати є добровільними, а не обов`язковими, не передбачаються проведеним лікуванням та не підпадають під визначення матеріальних збитків. Крім того, суд не враховує понесені позивачем витрати на поштове листування з різними установами, оскільки дані витрати не передбачаються проведеним лікуванням та не підпадають під визначення матеріальних збитків (а.с.20-23). А також, суд не бере до уваги фіскальний чек на придбання диз. палива, оскільки сам по собі він не може бути підтвердженням проїзду позивача (зокрема таким доказом міг бути договір на перевезення укладений з відповідним перевізником) (а.с.200). Проте суд бере до уваги фіскальні чеки, товарні чеки та сертифікати на ліки, лікарські засоби та вироби медичного призначення, які були придбані за власні кошти для проведення лікування в Северинівській лікарні відновного лікування, для проведення за останні роки неодноразового лікування травми та повторного оперативного лікування в ДУ «Інститут травматології та ортопедії НАМН України» (а.с.29-30,34,54-80,123-143,179-193,196,197). Крім того, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача також витрати понесені позивачем на проїзд для відвідування необхідних установ під час лікування (а.с.38-43,144-146,198-200). Враховуючи викладене сума матеріальних збитків які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача становить 73334,75 грн. Згідно з пунктом 4.1 Рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2004 року № 1-рп/2004 моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання. Отже, зважаючи на те, що сторони перебували у трудових правовідносинах, травма отримана позивачем під час виконання нею трудових обов`язків, тому наявні підстави, передбачені статтями 153, 237-1 КЗпП України, для відшкодування роботодавцем працівнику завданої шкоди. Відповідних висновків щодо застосування положень статей 153, 237-1 КЗпП України, 1167 ЦК України та Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності» Верховний Суд також дійшов у постановах від 04 липня 2018 року у справі № 219/9095/16-ц (касаційне провадження № 61-4772св18), від 26 вересня 2018 року у справі № 265/379/16 (касаційне провадження № 61-5393св18), від 17 жовтня 2018 року у справі № 210/4786/16\~ (касаційне провадження № 61-8717св18), від 31 жовтня 2018 року № 592/3565/17 (касаційне провадження № 61-14410св18), від 05 грудня № 212/4799/17 (касаційне провадження № 61-36931св18) від 19 грудня 2018 року у справі № 219/5501/17 (касаційне провадження № 61-1431св18), виклавши позицію про покладення обов`язку відшкодування моральної шкоди на роботодавця, з яким позивач перебував у трудових правовідносинах, При цьому право на компенсацію за моральну шкоду, виникає у особи з дня встановлення їй стійкої втрати працездатності вперше висновком медико-соціальної експертної комісії. Дана правова позиція знайшла своє відображення в постанові Судової палати у цивільних справах Верховного Суду України від 11 травня 2016 року по справі N 6-3149цс15. Обґрунтовуючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд виходить з доводів позовної заяви, тяжкості наслідків, які настали в здоров`ї позивача, незворотності змін його здоров`я, розміру втрати працездатності, характеру страждань, обставин за яких позивач отримала травму виходячи із засад розумності та справедливості, з урахуванням ступеню втрати професійної працездатності, суд вважає необхідним визначити розмір компенсації в сумі 20000 грн., що буде відповідати розміру заподіяної моральної шкоди. Аналізуючи зібрані в судовому засіданні докази та враховуючи вище викладене, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивача завдану шкоду в загальному розмірі 93334,75 грн., з яких: матеріальна шкода завдана трудовим каліцтвом при виконанні трудових обов`язків внаслідок виробничої травми в розмірі 73334,75 грн.; моральна шкода в розмірі 20000 грн. Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 6 статті 141 ЦПК України передбачено, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. А тому з відповідача слід стягнути на користь Державної судової адміністрації України судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до задоволених позовних вимог в розмірі 854,52 грн. (1681,60 х 93334,75 : 183671,12 = 854,52).

Outcome: partial