Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У січні 2022 року ФОП [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення виплаченого страхового відшкодування. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 01.04.2018 року з між ТДВ «СК «СК «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , відповідно до полісу №АК/8516949. 03.01.2019 року за участю автомобіля Fiat Doblo, д.н.з. [NUMBER] , з вини водія забезпеченого автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] , який залишив місце пригоди сталася ДТП. 14.05.2021 року між ФОП [PERSON] та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено договір № 1/АК про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорами страхування, зокрема, право грошової вимоги до [PERSON] 01.12.2021 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір № 1/1/АК про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорами страхування, зокрема, право грошової вимоги до [PERSON] . Оскільки ТДВ «СК «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплатило за цією подією 7 146 грн. 10 коп. страхового відшкодування, страховою компанією відступлено право вимоги, водій застрахованого автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , - [PERSON] самовільно залишив місце ДТП, позивач в порядку ст. 1191 ЦК України просив суд стягнути з відповідача на його користь суму витрат у розмірі 7 146 грн. 10 коп. Розгляд вказаної справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін на підставі ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 21.02.2022 року. Ухвалою суду, яка направлена відповідачу в установленому порядку, останньому був наданий строк для подання відзиву на позов. У встановлений строк відповідач відзив на позов не подав. Судом вирішено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (в порядку письмового провадження). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 2 ст. 82 ЦПК України). Судом установлено, що відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , [PERSON] має право керувати транспортним засобом Fiat Doblo, д.н.з. [NUMBER] . 01.04.2018 року з між ТДВ «СК «СК «Ю.ЕС.АЙ» та [PERSON] укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, предметом якого є страхування транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , відповідно до полісу №АК/8516949. 03.01.2019 року близько 13 год. 00 хв. у м. Києві по пр-ту Маяковського, 8, [PERSON] , керуючи транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого скоїв зіткнення з транспортним засобом Fiat Doblo, д.н.з. [NUMBER] . Вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження. [PERSON] , будучи причетним до дорожньо-транспортної пригоди, залишив місце пригоди. При цьому, [PERSON] , повторно протягом року керував транспортним засобом Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , з ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: різкий запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння шкірного покриву обличчя, від проходження огляду на стан сп`яніння відмовився в установленому законом порядку в присутності двох свідків, чим порушив п.п. 2.3 (б), 2.5, 2.10 (а), 13.1 ПДР України. Указані обставини установлені постановою Деснянського районного суду міста Києва від 22.03.2019 року, яка набрала законної сили, тому відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягають. Цією постановою суду [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ст. ст. 124, 122-4, ч. 2 ст. 130 КУпАП за указаних обставин та притягнуто до адміністративної відповідальності. На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , була застраховано у ТДВ «СК «СК «Ю.ЕС.АЙ» відповідно до полісу № АК/8516949, за яким страховик зобов`язався відшкодувати шкоду, заподіяну страхувальником життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації забезпеченого транспортного засобу. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , власником транспортного засобу Chevrolet Lacetti, д.н.з. [NUMBER] , є ТОВ «Автокредит Плюс». 04.01.2019 року [PERSON] повідомив ТДВ «СК «СК «Ю.ЕС.АЙ» про дорожньо-транспортну пригоду. 13.03.2019 року [PERSON] звернувся до ТДВ «СК «СК «Ю.ЕС.АЙ» із заявою про виплату страхового відшкодування. [PERSON] як страховику відповідно до страхового акту №19.59.8516949-078 від 02.04.2019 року та розрахунку до нього, було виплачено суму страхового відшкодування у розмірі 7 146 грн. 10 коп., що підтверджується платіжним дорученням № 14032 від 03.04.2019 року. 14.05.2021 року між ФОП [PERSON] та ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» укладено договір № 1/АК про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорами страхування, зокрема, за договором добровільного страхування наземного транспорту №АК/8516949 від 01.04.2018 року. 01.12.2021 року між ФОП [PERSON] та ФОП [PERSON] укладено договір № 1/1/АК про відступлення права вимоги, за яким первісний кредитор відступає (передає), а новий кредитор отримує право вимоги відшкодування в порядку регресу збитків завданих первісному кредитору за договорами страхування, зокрема за договором добровільного страхування наземного транспорту №АК/8516949 від 01.04.2018 року. Відповідно до ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підстав заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором. Відповідно до підпункту «в» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» - страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регрес ний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив ДТП, якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди. Відповідно до змісту ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Статтею 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно ст. 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначаються відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України до кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Статтею 514 ЦК України визначено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Отже, згідно з нормами чинного законодавства відступлення права вимоги може здійснюватися тільки відносно дійсної вимоги, що існувала на момент переходу цих прав. Аналогічний правовий висновок зроблено у постанові судових палат у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 05.07.2017 року за наслідками розгляду справи № 6-459цс17. Враховуючи, що судом установлено на підставі зібраних по справі доказів те, що ТДВ «СК «Ю.ЕС.АЙ» виплачено страхове відшкодування за укладеним договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача, до якого перейшло право вимоги від страховика, виплаченої суми, як з особи відповідальної за заподіяння шкоди, який після дорожньо-транспортної пригоди самовільно залишив місце пригоди. При цьому, клопотання позивача про відшкодування витрат на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. 00 коп. підлягає частковому задоволенню, оскільки на думку суду, розмір заявлених витрат на професійну правничу допомогу в указаній сумі є завищеним, не співмірним зі складністю справи, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, обсягом наданих послуг, ціною позову та значенням справи для сторони. У зв`язку з чим, суд вважає правильним та доцільним частково стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правничу допомогу, а саме у розмірі 1 500 грн. Згідно ст. 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються на відповідача у разі задоволення позову.

Outcome: approved