Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Позивач, звернулась до суду з позовом до [PERSON] , 3-я особа: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною. Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з [PERSON] . За час перебування сторін в шлюбі у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Після розірвання шлюбу за взаємною згодою сторін старший син [PERSON] залишився проживати з відповідачем, а молодший [PERSON] - з позивачем. Після того, як [PERSON] став проживати з батьком, відповідач почав систематично чинити [PERSON] . Перешкоди у спілкування з сином та налаштовувати проти матері. Еміль почав віддалятися від позивача і не бажав спілкуватись, зустрічатись, проводити час зі своєю матір`ю. Не зважаючи на все це, [PERSON] щотижня відвідувала Навчально-виховний комплекс «Домінанта», де навчався син, та [PERSON] школу джазового та естрадного мистецтва, в якій Еміль вчився грі на фортепіано. Позивач спілкувалась з вчителями [PERSON] , цікавилась його успішністю та відвідувала концерти, де грав Еміль. До того ж, Позивач неодноразово намагалася поспілкуватись з [PERSON] в школі, але [PERSON] , перебуваючи під впливом батька та бабусі з тіткою, вкрай холодно сприймав спроби матері налагодити контакт з ним. Щодо молодшого сина [PERSON] , то протягом трьох років Позивач жодного разу не перешкоджала Відповідачу бачитися з сином, тому що розуміла, що у дітей завжди буде двоє батьків, незалежно від того, що вони розлучилися. Проте, незважаючи на всі попередні домовленості, Відповідач, підступно, без згоди Позивача фактично викрав [PERSON] . Після того як Відповідач взяв [PERSON] на один день, як він це робить протягом останніх трьох років, він позбавив Позивача можливості спілкуватись із сином, виконувати свої материнські обов`язки, оскільки Відповідач утримує сина в себе в квартирі та перешкоджає спілкуванню сина з нею. «08» березня 2020 року Відповідач, як завжди, приїхав до будинку в місті Українка та забрав молодшого сина [PERSON] , щоб провести спільно з ним добу і обіцяв повернути на наступний день - «09» березня 2020 року. Однак, всупереч домовленостям Відповідач не повернув [PERSON] додому. На день звернення позивача з позовом до суду вона так і жодного разу не побачила сина: ані шляхом відео-дзвінка ані наживо. Таким чином, відповідач фактично позбавив позивача спілкування з її сином [PERSON] . Позивач вказує, що [PERSON] має щільний робочий графік, тому здійснювати належний догляд. Виховання та розвиток дітей не в змозі. Натомість позивач має дохід від підприємницької діяльності та гнучкий графік роботи, що в свою чергу, може забезпечити щоденний нагляд та піклування за обома дітьми. 12 березня 2020 року позивач не чекаючи поки відповідач поверне їй молодшого сина, вирішила самостійно поїхали до квартири відповідача та забрати [PERSON] . Приїхавши в Київ за адресою [ADDRESS] позивач почула, що діти знаходяться в квартирі без догляду дорослих. Згодом приїхав відповідач та зі скандалом та криками виштовхав позивача на перший поверх. Після цього позивач викликала поліцію. Однак, будь-яких позитивних рішень працівниками поліції не було прийнято, працівники ювенальної поліції взагалі не приїхали, однак лише по додатку «Фейстайм» позивач вдалося побачити на декілька секунд [PERSON] в піжамі. Після цього, позивач неодноразово намагалась поговорити з позивачем з приводу того, щоб він повернув молодшого сина, однак всі розмови не приносили бажаного результату. Відповідач всіляко ухилявся від конструктивних розмов. 13 березня 2020 року позивач в останній раз бачила [PERSON] по відео зв`язку. Між позивачем та відповідачем відбувалися довготриваючі переписки, однак результату ніякого не було досягнуто. Як зазначає позивач, Відповідач, шляхом самочинного позбавлення Позивача чотирирічного сина [PERSON] , змушував Позивача укласти якісь письмові угоди з якоюсь [PERSON] , навіть не пояснюючи умови цих угод. І коли він зрозумів, що Позивач без фахової допомоги юриста нічого укладати не буде, кардинально змінив свою тактику. Такі дії відповідача говорять лиш про те, що він самовільно змінив місце проживання молодшого сина не зважаючи на усні домовленості, які були актуальними близько трьох років, утримує дитину та перешкоджає спілкуванню позивачу з [PERSON] та [PERSON] , не піклується на не займається вихованням дітей. Зустрічі адвокатів позивача та відповідача не привели до бажаних результатів та домовитися не вдалося. «26» березня 2020 року, Позивач надіслала до Відділу ювенальної превенції Управління превентивної діяльності Головного управління Національної поліції у м. Києві, до Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві, до Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації заяви про протиправне утримання дитини, однак відповіді не отримала. Як вбачається з листування, відповідач не відповідає на питання позивача. Відповідач протягом двадцяти трьох днів позбавляє матір і дітей безпосередньому спілкуванні. Відповідач одноособово вирішив покласти обов`язок виховання на сторонніх людей, в той час, як мати кожного дня просить повернути чотирирічного [PERSON] додому і воліє і далі піклуватись про сина та виховувати його. При цьому, намірів перешкоджати Відповідачу у побаченнях з сином Позивач не має, а навпаки - завжди підтримувала їх спілкування та розуміла роль батька у житті дітей. Станом на день звернення до суду Позивач не знає, де перебувають діти чи в квартирі Відповідача чи в когось із його знайомих. Позивач не може дізнатись, в якому діти психологічному і фізичному стані. Відповідач же, в свою чергу, продовжує ігнорувати звернення Позивача про повернення чотирирічного [PERSON] додому, не відповідає Позивачеві та взагалі не намагається дійти згоди щодо визначення графіку побачень його з [PERSON] . Утримання дитини одним із батьків, наділених правами спільного піклування, без згоди іншого з батьків є незаконним. Позивач звертає увагу суду, що вона майже три роки самостійно забезпечувала сина всім необхідним, створювала умови для проживання та розвитку дитини, а тому переконана, що місце проживання чотирирічного [PERSON] з нею буде відповідати його інтересам, бо всі діти потребують материнського піклування, особливо такі маленькі, як [PERSON] , який більшу частину свого життя прожив з матір`ю. На жаль, Відповідач не робить жодного кроку назустріч Позивачеві, щоб визначити місце проживання дитини в добровільному порядку. Він самовпевнено вирішив, що переховування чотирирічної дитини від матері - це якнайкраще для дитини і свої інтереси Відповідач ставить вище, ніж інтереси дитини. Врегулювати спір в позасудовому порядку не вбачається можливим. 13 травня 2020 року відповідачем був поданий відзив на позовну заяву в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі з огляду на наступне. Так, відповідач підтвердив те, що після розлучення старший син залишився проживати з батьком, а молодший з матір`ю. Натомість, позивач взагалі не проявляла бажання щодо спілкування з [PERSON] , ніяк не приймала участь у його вихованні, не намагалась спілкуватися з ним, не цікавилась його життям. Все матеріальне забезпечення повністю покладено на відповідача. Однак, позивач постійно чинила перешкоди у його спілкуванні з [PERSON] . Постійно маніпулювала відповідачем, не давала можливості відповідачу поїхали за кордон у відпустку з двома дітьми для того, щоб більше часу проводити з синами, встановлювала не прийнятний графік побачень [PERSON] з [PERSON] лише по 2 голини у вихідний день. Останнім часом у відповідача з`явилися цілком обґрунтовуванні побоювання щодо психічного стану дитини [PERSON] . Відповідач сказав про це позивач, однак остання ніяким чином не відреагувала, втому числі на прохання пройти відповідне дослідження у лікарів. Молодший син залишався разом зі співмешканцем своєї бабусі, що свідчить про те, що позивач не приділяла належної уваги синові. Відповідач не заперечує того факту, що він не привозить до місця проживання позивачки молодшого сина [PERSON] , однак він не позбавляє права матері у спілкуванні з сином. Діти проживали в квартирі відповідача, оточені турботою та любов`ю, перебувають у достатньому матеріальному забезпеченні. Вихованням дітей, в той час коли відповідач перебуває на роботі, займається гувернантка. До того ж, у квартирі тимчасово проживає рідна бабуся відповідача, яка є вчителькою молодших класів та іноземної мови. До [PERSON] інколи приїздить його рідна сестра - [PERSON] , яка також допомагає у догляді за дітьми. Встановлений діагноз ДЦП жодним чином не впливає на її дієздатність, воно полягає у обмеженій дрібній моториці пальців, що не заважає їй працювати масажистом. Відповідач матеріально забезпечений та може повністю утримувати дітей. До кримінальної відповідальності відповідач не притягувався. Натомість, позивач не має постійного доходу, не працевлаштована. Щодо участі у вихованні та спілкуванні зі старшим сином [PERSON] , то відповідач вважає. Що предмет спору фактично відсутній, оскільки позивач ніколи не зверталась до правоохоронних органів про вчинення перешкод та місце проживання було визначено з батьком за бажанням старшої дитини. Позивачем була подана відповідь на відзив в якій вона просила позовні вимоги задовольнити в повному обсязі та з приводу обставин викладених у відзиві зазначила наступне. Щодо того, що старший син залишився проживати з батьком після розлучення, то позивач вказала, що відповідач постійно залякував дитину та жорстко відносився по відношенню до нього, тому позивач прийняла рішення, що спокій дитини важливіший та не заперечувала щодо того щоб [PERSON] проживав з батьком. Натомість, твердження відповідача про те, що позивач не виявляє бажання спілкуватися з [PERSON] , позивач також відхиляє за пояснює, що постійно приймає участь у шкільному житті дитини, спілкується, відвідує всі заходи пов`язані за старшим чином, натомість відповідач постійно вчиняє перешкоди шляхом блокування номеру в телефоні сина. Позивач за особисті кошти, не вимагаючи від батька жодної копійки, надавала можливість дитині подорожувати та оздоровлюватись. Позивач навчила [PERSON] майстерності гірських лиж, катанню на велосипеді тощо. Крім того, Позивач за особисті кошти розширювала світогляд [PERSON] , показувала іншу культуру та мову, відвідувала з дитиною відомі картинні галереї, музеї, театри та інші культурні заходи. Тому, фраза Відповідача, що Позивач не займається [PERSON] , є нічим іншим, як черговим наклепом та не має нічого спільного з реальністю. Позивач вказує, що твердження відповідача про те, що позивач постійно чинила перешкоди у спілкуванні батька з молодшим сином також не є правдою, оскільки Позивачем до позову було надано копії трьох останніх нотаріальних заяв-згод від «24» лютого 2020 року, які доводять, що протягом трьох років колишнє подружжя не чинило один одному перешкод у закордонних подорожах спільних дітей і надавали один одному відповідні нотаріальні заяви про надання згоди на тимчасові виїзди дитини за кордон. Відповідач жодного разу не просив того, щоб Позивач надала згоду на виїзд з ним молодшого сина [PERSON] , бо батьку це було не потрібно. Він насолоджувався подорожами або один, залишаючи [PERSON] на сторонніх людей, або з [PERSON] і при цьому ні разу не запросив [PERSON] . Додатково, на підтвердження того, що сторони добровільно обмінювались нотаріальними заявами-згодами на дітей і того, що Відповідач не просив надати заяву-згоду на поїздки за кордон з ним [PERSON] . Щодо графіку зустрічей [PERSON] та [PERSON] , то позивач вказує, що іноді сама пропонувала привезти [PERSON] до батька і для Відповідача це було зручно і не несподівано. В них вже були місця, в яких вони зустрічались, коли мати привозила [PERSON] для побачень з батьком. Навпаки, відповідач інколи пропускав дні побачень з сином без зазначення причини. Щодо того, що [PERSON] проживає в двокімнатній квартирі з бабусею та її співмешканцем, то позивач зазначила, що це не відповідає дійсності, оскільки загальна площа зазначеної квартири складає 96,5 м.кв. і ця квартира має три кімнати, в одній із яких проживав [PERSON] , в іншій Позивач, а в третій бабуся [PERSON] з дідусем. Бабуся та дідусь [PERSON] завжди брали активну участь у вихованні онука [PERSON] , а також [PERSON] до того часу, поки батько заборонив [PERSON] відвідувати домівку матері та спілкуватись з ріднею зі сторони Позивача. Крім того, мати Позивача [PERSON] (бабуся [PERSON] ) офіційно одружена з [PERSON] з грудня 2003 року, а проживали цивільним шлюбом з 1989 року і саме [PERSON] брав участь у вихованні Позивача з шестирічного віку, а тому він не є так званим співмешканцем бабусі. До того ж, дідусь [PERSON] , [PERSON] має вищу педагогічну освіту, є вчителем історії і викладав цей предмет в школі міста Українка. Позивач вказує, що відповідач не приділяє належного часу для виховання дітей та за дітьми доглядають сторонні люди. Також, позивач у відповіді на відзив зазначила, що відповідача було позбавлено батьківських прав у Вірменії, що свідчить про неналежне виконання батьківських обов`язків відповідачем. Надані відповідачем докази його доходу не відображають цілком реальну картину, оскільки знімки монітора комп`ютера не можуть бути належними доказами. 13 травня 2020 року відповідач подав до суду зустрічну позовну заяву до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської РВД, Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської РДА Київської області, про визначення місця проживання дітей. Вимоги зустрічного позову мотивовані тим, що відповідачу постійно чиняться перешкоди у спілкуванні з молодшим сином та надається вкрай мало часу для побачень. У батька дитини з`явилися побоювання щодо психологічного стану [PERSON] та просив [PERSON] провести відповідне обстеження. Позивач за зустрічним позовом маючи медичну освіту помітив нетипову поведінку для хлопчика 3-річного віку із сексуальним підтекстом. Крім того, мати [PERSON] нехтуючи вимогами закону зареєструвала місце проживання [PERSON] з 11 жовтня 2019 року за адресою: [ADDRESS] без згоди батька, що є порушенням його прав. Позивач за зустрічним позовом зазначає, що він має постійний стабільний дохід та роботу, до кримінальної відповідальності не притягався. Визначення місця проживання дітей разом з батьком буде відповідати інтересам дітей. 01 червня 2022 року відповідач за зустрічним позовом подала відзив на зустрічну позовну заяву в якому позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує щодо визначення проживання [PERSON] разом з батьком. В іншій частині зустрічних позовних вимог заперечує та просить відмовити з огляду на наступне. Так, [PERSON] завжди виявляла бажання в спілкуванні та вихованні по відношенню до [PERSON] про що свідчать фотокартки. Натомість, батько [PERSON] всіляко чинить перешкоди шляхом залякування дитини та жорстокого ставлення. Також відповідач всіляко сприяла зустрічам [PERSON] з його батьком, коли той, в свою чергу, міг декілька тижнів не приїжджати до дитини та [PERSON] самостійно доводилося писати та привозити дитину. Крім того, молодша дитина має свою власну кімнату, проживає разом з люблячими дітьми та мати всіляко займається вихованням дитини та культурним розвитком: походи в театри та музеї, кіно та на виставки. Навпаки, відповідач постійно залишає дітей на сторонніх осіб та не доглядає їх. Ситуація, яка склалася у Вірменії лиш говорить про те, що позивач є безвідповідальною людиною, яка не цікавиться життям своїх дітей. 16 червня 2020 року позивач за зустрічним позов подав відповідь на відзив в якому просив суд задовольнити зустрічні позовні вимоги в повному обсязі та з приводу заперечень викладених у відзиві пояснив наступне. [PERSON] зазначив, що не налаштовував старшого сина проти матері, оскільки дитині на той час було майже 14 років та він самостійно може вирішити з ким йому спілкуватися та що розповідати. Щодо тверджень [PERSON] про те, що вона приймає участь у шкільному житті [PERSON] , то позивач не заперечує даного факту в період до дня розлучення. Так як спілкування з вчителями та зацікавленість в успіхах дитини була за період перебування сторін у шлюбі та проживали разом з дітьми. Щодо фізичного насилля над [PERSON] , то відповідачем не було надано будь-яких доказів на підтвердження вказаної обставини. Стосовно того, що батько дітей є безвідповідальним аргументуючи це рішенням по позбавлення батьківських прав, то позивач зазначив, що таке рішення було прийнято без його участі, не було повідомлено про розгляд справи та має намір його оскаржити в апеляційному порядку. Щодо вимагання коштів, то дана обставина судом не була встановлена та не має будь-якого відношення до розгляду даної справи. На даний час [PERSON] працевлаштований та є дипломованим спеціалістом стоматологом. Позивач займається ліцензованою господарською діяльністю та підтверджує це наданими податковими деклараціями за 2019 та 2020 роки. Натомість, відповідач не працевлаштована та не отримує доходу та відповідно не має можливості утримувати дітей. Діти проживають разом з батьком та не бажають повертатися до матері. [PERSON] викликав працівників ювенальної поліції на виконання ухвали суд про забезпечення позову, однак молодший син відмовився йти до матері, про що позивач повідомив поліцію. Дану обставину також підтверджує акт державного виконавця від 10 червня 2020 року. Підтвердженням схильності дітей до батька є нотаріально засвідчені пояснення матері [PERSON] . 26 червня 2020 року відповідач за зустрічним позовом подала заперечення на відповідь на відзив по зустрічному позову та зазначила наступне. Так, висловлювання [PERSON] відносно того, що рішення вірменського суду про позбавлення його батьківських прав є незаконним, голослівні. Відповідач за первісним позовом не наділений давати оцінку судовим рішенням. Позивач знову наголошує на тому, що відповідач постійно зайнятий на роботі та часу на виховання дітей в нього немає. Тому, наявність певного кола осіб, які проживають періодично з Відповідачем, не пов`язана з обов`язком батьків на виховання, утримання та розвиток дітей. І те, що Відповідач має вищий дохід ніж Позивач чи його матеріально-побутове становище краще, а також наявність чи відсутність у його власності рухомого майна, не є вирішальними при визначенні місця проживання дітей. Щодо того, що позивач не має доходу, то [PERSON] зазначила, що Позивач працює в ТОВ «ЕМСІТІ КОМПАНІ» на посаді менеджера зі збуту. Разом з тим, мати Позивача - [PERSON] має свій бізнес з продажу дитячого одягу, в якому їй допомагає Позивач. Звісно, мати Позивача надає фінансову підтримку своїй дитині і балує онука. Отже, Позивач є працевлаштованою, за місцем проживання і роботи характеризується позитивно, матеріально забезпечена, стан її здоров`я не перешкоджає утримувати та виховувати [PERSON] , її житлово-побутові умови відповідають нормам санітарії та сприяють нормальному фізичному та гармонійному розвитку дитини. З приводу виконання ухвали суду про забезпечення позову, то позивач зазначила, що [PERSON] на той час було лише чотири роки та він не бачив матері три місяці, тому така поведінка дитини є цілком логічною. Натомість, відповідач вводить суд в оману щодо акту Лер давного виконавця, оскільки в акті чітко вказано, що рішення не виконано. Крім того, позивач не мала змогу обійняти дитину, оскільки між нею та дитиною був старший син [PERSON] , який не пропускав матір до квартири, та Відповідач, який голосно кричав на Позивача забороняючи їй зайти в помешкання, де знаходився [PERSON] . Окремо хочемо звернути увагу на той факт, що старший син [PERSON] вчиняє дії виключно під впливом батька. Проживаючи три роки з батьком [PERSON] перейняв від нього зневагу до жінок та до своєї матері. Адже неможливо в одну мить змінитись і перестати любити матір, яка народила та весь свій час приділяла вихованню. Таке ставлення [PERSON] є нічим іншим, як проекцією поведінки батька та його ставлення до Позивача за те, що вона вирішила розлучитись з ним. Позивач вказує, що відповідач негативно впливає на старшого сина та всіляко обмежує спілкування з молодшим. Щодо письмових пояснень матері відповідача, то позивач зазначає, що такі докази не можуть бути прийняті до уваги судом, оскільки вони не є доказами в розумінні ЦПК України. Крім того, матір Відповідача є зацікавленою особою вся інформація, викладена в так званих поясненнях є спотвореною і отриманою нею зі слів її сина. Останні три роки вона особисто не була присутньою при спілкуванні Позивача з Відповідачем, Позивача з сином, передачею [PERSON] Відповідачеві на вихідних і т.д. Позивачем за зустрічним позовом була подана заява про зміну предмету позову в якій просить суд визначити місце проживання [PERSON] разом з батьком [PERSON] . Вимоги заяви мотивовані тим, що після розлучення старший син залишився проживати разом з батьком, а молодший - з матір`ю. Протягом 2019-2020 років під час зустрічей батька з [PERSON] , дитина все частіше почала виявляти небажання повертатися до свого постійного місця проживання - помешкання позивача. 08 березня 2020 року під час чергового повернення дитини відповідачем до помешкання позивача, малолітній син категорично відмовився повертатися до матері. Влаштував істерику, почав плакати та просити батька не віддавати його матері, просив залишитися з ним, тому [PERSON] прийняв рішення залишити дитину проживати разом з собою. Одразу після прийняття такого рішення, відповідач повідомив позивача та запропонував обговорити варіанти вирішення проблеми обмеження відповідача у спілкуванні з дитиною та питання психоемоційного стану дитини. Проте позивач категорично відмовилась вирішити дану проблему, а навпаки, почала войовничі дії проти відповідача шляхом приниження, знищення його ділової репутації та наклепу. Все це призвело до того, що позивач звернулась з позовом до суду та під час відкриття провадження судом було вжито заходи забезпечення позову. [PERSON] належно виконував ухвалу суду, натомість дитина категорично відмовлялась покидати житло відповідача та їхати разом з позивачем. В свою чергу позивач щоразу приводила з собою на виконавчі дії багато незнайомих та часто агресивно налаштованих осіб. Така атмосфера вкрай негативно впливала на психоемоційний стан як молодшого сина так і старшого. В подальшому, виконавче провадження було передано до Обухівського району. В подальшому в рамках виконання ухвали про забезпечення позову, відповідач щочетверга забезпечував яку старшого сина [PERSON] до Міського центру дитини, де мали відбуватися зустрічі з позивачем. Проте під час цих зустрічей сам [PERSON] відмовлявся розмовляти з позивачем та самовільно покидав кабінет психолога. На деякі зустрічі з [PERSON] не приходила сама позивач. Таким чином, між позивачем та відповідачем наявний гострий конфлікт. Спір щодо питання визначення місця проживання дитини. Відповідач переконаний, що в найкращих інтересах дитини буде проживати разом з ним. Відповідач переконаний, що в найкращих інтересах дитини буде проживати разом з ним. Відповідач стверджує, що позивач не належним чином виконувала свої батьківські обов`язки щодо виховання та розвитку дитини, що призвело до серйозних негативних наслідків. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити. По суті обставин справи надала наступні пояснення. Сторони з листопада місяця 2017 року по березень 2020 року ??? Відповідач два з половиною роки не цікавився [PERSON] , лише з`являвся на 2-3 години у вихідний день неділю. В березні 2020 року забрав молодшого сина та не повернув. Посилання відповідача на те, що позивач не виконує свої батьківські обов`язки нічим не підтверджуються. На даний час дитина проживає разом зі своєю матір`ю [PERSON] та вітчимом Філіпом, адаптувалася до умов проживання у Франції, відвідує школу, гуртки та займається з психологом. Щодо старшого сина, то мати намагалась з ним спілкуватися та підтримувати гарні відносини, але [PERSON] не захотів. Контакту з [PERSON] позивач не має. Представник позивача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги первісного позову підтримала в повному обсязі та просила їх задовольнити. В задоволенні зустрічних позовних вимог просила відмовити. По суті обставин справи надала наступні пояснення. Щодо вітчима Філіпа представник позивача повідомила, що у нього є два ресторани в США. Перед тим, як дитина проживала з батьком 7 місяців, перед 08 березня 2020 року, молодший син був у відповідача, так як [PERSON] була у від`їзді. Крім того, позивач іноді залишала [PERSON] з іншими людьми. Також представник позивача під час надання своїх пояснень підтвердила факт того, що батько [PERSON] любить своїх дітей. Відповідач в судовому засіданні щодо задоволення первісних позовних вимог заперечував в повному обсязі та просив відмовити. Щодо вимог зустрічного позову, то відповідач їх підтримав та наполягав на їх задоволенні. По суті пояснив, що вони з [PERSON] прожили 17 років. [PERSON] не їздив відпочивати без дітей, оскільки у дітей між собою дуже тісний емоційний зв`язок та вони не можуть один без одного. Після розлучення обидві дитини залишилися проживати з матір`ю. Однак, старший син почав чинити супротив щодо проживання з матір`ю, голодував. Еміль розповідав своєму батьку, що його мати та інші особи говорили про [PERSON] погані речі після чого [PERSON] попросився жити разом зі своїм батьком, а [PERSON] не заперечувала. Пізніше відповідач дізнався, що [PERSON] іноді не проживавала по 2-3 тижні разом зі своєю матір`ю та вітчимом. Однак вони працюють на постійній основі та з ким залишався молодший син йому не відомо. [PERSON] ніколи не працювала та у ФОП з`являлась пару разів. Спочатку з [PERSON] відповідач бачився в неділю на 1 годину, говорили що йому потрібно спати. Іноді зустрічей не було з ініціативи Ліни. Марк весь цей час проживав з [PERSON] . [INFO] [PERSON] дитину віддав вітчим. На наступний день йому зателефонувала [PERSON] та попросила повернути [PERSON] , однак коли відповідач забирав напередодні дитину, йому [PERSON] сказав, що [PERSON] буде в Києві через тиждень. 12 березня 2020 року в квартиру відповідача намагалися увірватися поліція та [PERSON] . Відповідач просив [PERSON] обговорити проблему, на що [PERSON] відповіла відмовою. З цього часу відносини між колишнім подружжям погіршилися. Щодо емоційного стану [PERSON] відповідач пояснив, що з моменту розлучення останній постійно плакав, чинив супротив і не на всі зустрічі з [PERSON] старший син приїздив з відповідачем. [PERSON] ніколи не приймала участі у процесі передачі [PERSON] . З того часу, як старший син почав проживати з батьком, [PERSON] ніколи не спілкувалась з [PERSON] . Бували випадки, коли [PERSON] телефонував своєму батьку і розказував, що його мати прийшла до шкоди та ганьбила на очах інших учнів. Відповідач ніколи не застосовував по відношенню до дітей та Ліни психологічного чи фізичного насилля. Навпаки, відповідач вказав, що [PERSON] сама застосовувала психологічне насилля до всіх членів сім`ї, вона дуже різка по відношенню до всіх. Після того, як молодший син почав проживати з батьком він пропонував [PERSON] вирішити дане питання мирним шляхом, але вона постійно на зустрічі з [PERSON] брала із собою журналістів та представників. Після чого [PERSON] почав лякатися, ховався під ліжком та казав, що він вже дома. Після того, як з відповідачем почали проживати всі діти, він змінив свій робочий графік та працював всього по 2-3 години. Його умови проживання дозволяють проживати всім дітям з ним, площа квартири складає 135 м2, у кожного своя кімната, але за бажанням дітей вони проживають в одній кімнаті. З моменту виїзду Ліни до Франції, всі зв`язки з нею обірвалися. [PERSON] до дітей застосовувала принизливі вислови, підвищувала голос. В школі 2020 року було встановлено, що [PERSON] відставав у розвитку. Дана проблема не могла виникнути за один день. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечував щодо задоволення первісного позову та наполягав на задоволенні зустрічного позову. По суті обставин справи пояснив, що в четвер, коли позивач повернулась з Франції в березні 2020 року, позивач приїхала з аеропорту зі сторонніми особами. Будучи позивач та відповідач у конфлікті, [PERSON] намагався поспілкуватися зі своєю колишньою дружиною, але безрезультатно. Відповідач в телефонному режимі повідомляв Ліну, що він скасував дозвіл на виїзд [PERSON] за кордон. Відповідач не вважає позивача поганою матір`ю. В період з 10 березня 2020 року по 06 жовтня 2021 року позивач приїжджала до дитини зі сторонніми особами, вона не бажала зустрічатися з дитиною на одинці. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні заперечувала щодо задоволення первісного позову та наполягав на задоволенні зустрічного позову. По суті пояснила, що 06 жовтня 2020 року, коли позивач викрала дитину в порушення ухвали суду про забезпечення позову, в той день дитина повинна була бути у відповідача. [PERSON] не віддавав [PERSON] , а [PERSON] не бажав іти до матері. Іншими судовими рішенням встановлено, що вини в діях відповідача в тому, що він не надавав дитини на виконання ухвали суду. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА в судове засідання не з`явився. Неодноразова на адресу суду були направлені листи про слухання справи у відсутність представника. Просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства з урахуванням найкращих інтересів дітей. В раніше наданих усних поясненнях повідомив, що 26 травня на засіданні Комісії були присутні сторони та фактично підтримав висновок, який міститься в матеріалах справи. Представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Обухівської РДА Київської області в судове засідання не з`явився. Неодноразова на адресу суду були направлені листи про слухання справи у відсутність представника. Просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства з урахуванням найкращих інтересів дітей. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 21 квітня 2020 року заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову шляхом: - встановлення графіку зустрічей [PERSON] з сином [PERSON] , [INFO] у вільний від його навчання час, кожного четверга протягом однієї години в присутності і в кабінеті практикуючого психолога Міського центру дитини за адресою: [ADDRESS] ; - зобов`язання [PERSON] , [INFO] кожного четверга забезпечити явку малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , до кабінету практикуючого психолога для зустрічей з матір`ю дитини - [PERSON] , [INFO] . В решті заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року заяву позивача [PERSON] , від імені якої діє її представник адвокат Власюк К.П., про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення позову наступним шляхом: - визначено місце та час спілкування малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] , до винесення судом рішення: - щотижня у будні дні: з 10-00 кожної середи до 10-00 кожної суботи; - щомісячно у вихідні дні: з 10-00 кожної першої суботи до 20-00 кожної першої неділі та з 10-00 кожної третьої суботи до 20-00 кожної третьої неділі та, коли випадає, з 0-00 кожної п`ятої суботи до 20-00 кожної п`ятої неділі; - зобов`язати батька, [PERSON] , [INFO] , передавати малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , матері, [PERSON] , [INFO] , за місцем її проживання згідно визначеного судом часу спілкування. В решті заяви про забезпечення позову відмовлено. 13 травня 2020 року представником відповідача [PERSON] була полана апеляційна скарга на ухвалу суду від 21 квітня 2020 року. В підготовчому засіданні 22 травня 2020 року судом було прийнято до розгляду разом з первісним позовом зустрічну позовну заяву [PERSON] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про витребування доказів про перетин кордону залишено без задоволення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали від 21 квітня 2020 року залишено без задоволення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 травня 2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали від 22 квітня 2020 року залишено без задоволення. 25 травня 2020 року від представника відповідача надійшло клопотання про долучення додаткових доказів. 25 червня 2020 року представником відповідача [PERSON] , було подано клопотання про залучення доказів на спростування обставин, викладені позивачем за первісним позовом. 16 червня 2020 року представником відповідача була подана заява про виклик свідків. 26 червня 2020 року від сторони позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 26 червня 2020 року від сторони позивач надійшла заява про виклик свідків. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 01 липня 2020 року в задоволенні заяви позивача [PERSON] про забезпечення електронного доказу відмовлено. 10 липня 2020 року від сторони позивача надійшло клопотання про стягнення в дохід державного бюджету з відповідача штрафу. 17 липня 2020 року представником відповідача [PERSON] було подано клопотання про долучення додаткових доказів до матеріалів справи. Постановою Київського апеляційного суду від 22 липня 2020 року апеляційну скаргу представника відповідача [PERSON] адвоката Беніцької В.І. залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 22 квітня 2020 року залишено без змін. 19 серпня 2020 року від сторони позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, а саме диску з відеозаписами до матеріалів справи. 09 вересня 2020 року від сторони позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 21 жовтня 2020 року представник відповідача [PERSON] подала клопотання про виклик експерта в судове засідання. 21 жовтня 2020 року представник відповідача [PERSON] подала клопотання про виклик та допит свідків. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони позивача про допит свідків. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони позивач про долучення доказів та витягу з ЄДРДР. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони позивача про долучення диску з відеозаписом. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони про долучення акту обстеження умов проживання [PERSON] . В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони відповідача про долучення довідки. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони відповідача про долучення доказів з поліції. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони відповідача про допит свідків частково. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено клопотання сторони відповідача про долучення копії акту державного виконавця та відеоматеріалів. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року задоволено частково клопотання сторони відповідача про допит свідків. В підготовчому засіданні 22 жовтня 2020 року прийнято заяву сторони відповідача про зменшення позовних вимог. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про заміну заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали від 22.04.2020 року залишено без задоволення. 19 листопада 2020 року на адресу суду від ГУ ДНС у Київській області на виконання ухвали суду від 22 жовтня 2020 року надійшов лист про неможливість надання інформації. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22 жовтня 2020 року клопотання представників відповідача [PERSON] , [PERSON] про витребування доказів задоволено частково. Витребувао від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у м. Києві: копію заяви [PERSON] від 21.08.2017 року, на підставі якої Дніпровським управлінням поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві було внесено відомості у к/п № 12017100040011718 до ЄДРДР; інформацію щодо слідчих дій, які були проведені, за результатами досудового розслідування № 12017100040011718; інформацію щодо стадії кримінального провадження № 12017100040011718 на день надання відповіді. Витребувати від Головного управління Державної податкової служби у Київській області інформацію про доходи [PERSON] з січня 2020 року по дату надання відповіді. В решті клопотання відмовлено. Ухвалою судді Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року заяву позивача за зустрічним позовом [PERSON] про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходи забезпечення зустрічного позову наступним шляхом: зобов`язано [PERSON] , [INFO] , повернути дитину [PERSON] , [INFO] , на територію України; зобов`язано [PERSON] , [INFO] , передавати малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] , батьку [PERSON] , [INFO] , за місцем його проживання за адресою [ADDRESS] , згідно визначеного ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 22.04.2020 року часу спілкування. В решті заяви про забезпечення позову відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 листопада 2020 року закрито підготовче засідання по справі та призначено справу до судового розгляду по суті. Встановлено графік проведення судових засідань. Витребувано від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації письмовий висновок щодо предмету спору, а саме визначення місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] . Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 15 грудня 2020 року клопотання представника відповідача [PERSON] про скасування заходів забезпечення позову, вжитих на підставі ухвали від 22.04.2020 року залишено без задоволення. 18 грудня 2020 року на адресу суду від Дніпровського УП ГУНП в м. Києві на виконання ухвали суду надійшли витребуванні документи. 22 грудня 2021 року на адресу суду від Київського апеляційного суду надійшов лист про витребування цивільної справи у зв`язку із надходженням апеляційної скарги представника позивача на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року. 05 січня 2021 року стороною позивача були подані наступні клопотання: про долучення до матеріалів справи відеозапису розмови позивача з сином [PERSON] ; про долучення до матеріалів справи висновку за результатами дослідження з використанням поліграфа від 24 липня 2020 року; про долучення до матеріалів справи рецензії на висновок психологів. В судовому засіданні 13 січня 2021 року судом було задоволено клопотання сторони позивача частково, а саме долучено до матеріалів справи відео. В задоволенні інших клопотань відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 січня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Постановою Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року апеляційну скаргу представника [PERSON] залишено без задоволення. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року залишено без змін. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року клопотання представника відповідача про залишення первісного позову без розгляду задоволено. Позовну заяву [PERSON] до [PERSON] , 3-я особа: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації про визначення місця проживання дитини, відібрання дитини без позбавлення батьківських прав, усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та визначення способів участі у вихованні, спілкуванні з дитиною залишено без розгляду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року заяву представника відповідача [PERSON] про відвід судді Яровенко Н.О. залишено без розгляду. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року в задоволенні клопотання представника позивача [PERSON] про проведення закритого судового засідання відмовлено. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року визнано заяву представника відповідача [PERSON] про відвід судді Яровенко Н.О. необґрунтованою та продовжено розгляд справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 11 лютого 2021 року визнано заяви представників відповідача [PERSON] та [PERSON] про відвід судді Яровенко Н.О. необґрунтованими та продовжено розгляд справи. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року визначено проводити розгляд цивільної справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , 3-ті особи: Служба у справах дітей та сім`ї Обухівської районної державної адміністрації Київської області, Служба у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про визначення місця проживання дітей у закритому судовому засіданні. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 26 лютого 2021 року в задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про зупинення провадження по справі відмовлено. 24 лютого 2021 року від Київського апеляційного суду надійшов лист з ухвалою про відкриття апеляційного провадження від 17 лютого 2021 року, відповідно до якого апеляційна інстанція просить їм надати матеріали даної цивільної справи. Постановою Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року апеляційну скаргу [PERSON] залишено без задоволення, а ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року без змін. В подальшому, ухвалою Верховного суду від 09 березня 2021 року було відкрито касаційне провадження на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та Постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 року та витребувано матеріали цивільної справи. Ухвалою Верховного суду від 16 квітня 2021 року було відкрито касаційне провадження на ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року та Постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року та витребувано матеріали цивільної справи. Постановою Верховного суду від 09 червня 2021 року касаційні скарги представника [PERSON] - [PERSON] задоволено. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 27 листопада 2020 року та Постанову Київського апеляційного суду від 26 січня 2021 скасовано. У задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення його зустрічного позову відмовлено. Ухвалу Дніпровського районного суду м. Києва від 28 січня 2021 року та Постанову Київського апеляційного суду від 31 березня 2021 року скасовано, справу передано для продовження розгляду до суду першої інстанції. 18 червня 2021 року на адресу суду від Служби у справах дітей та сім`є Дніпровської РДА надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської РДА від 14 червня 2021 року № 103/4819/41/3. 01 березня 2021 року від ГУ ДПС у Київській області надійшов лист про надання інформації на виконання ухвали суду від 22 жовтня 2020 року. 21 липня 2021 року до суду від сторони позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 18 серпня 2021 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи та допит свідка. В судовому засіданні 18 серпня 2021 року судом задоволено клопотання представника позивача про долучення доказів до матеріалів справи. В судовому засіданні 18 серпня 2021 року судом задоволено клопотання представника відповідача про долучення доказів до матеріалів справи. 26 серпня 2021 року представник позивача подала клопотання про долучення до матеріалів справи нотаріально засвідченого перекладу апостильованої постанови Судового трибуналу Шамбері від 11 травня 2021 року. В судовому засіданні від 30 серпня 2021 року судом було задоволено клопотання представника позивача про долучення до матеріалів справи нотаріально засвідченого перекладу апостильованої постанови Судового трибуналу Шамбері від 11 травня 2021 року. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про витребування доказів залишено без задоволення. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30 серпня 2021 року клопотання представника позивача [PERSON] про залучення третьої особи та витребування доказів залишено без задоволення. 03 вересня 2021 року судом було скеровано лист на адресу ГУ ДПС у Київській області. В судовому засіданні 25 листопада 2021 року судом було задоволено клопотання представника позивача про допит експерта Кречика та психолога Шахраюк. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 10 грудня 2021 року витребувано від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації письмовий висновок щодо предмету спору, а саме визначення способу участі у вихованні та спілкуванні матері [PERSON] відносно сина [PERSON] , [INFO] . 20 вересня 2021 року на адресу суду від ГУ ДПС у Київській області надійшла відповідь на виконання ухвали суду 22 жовтня 2020 року. 27 вересня 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії нотаріально засвідченого перекладу Висновку від 06 вересня 2021 року. 01 жовтня 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. 22 жовтня 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії нотаріально засвідченого перекладу довідки з банку. 29 жовтня 2021 року до суду від представника позивача надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи копії нотаріально посвідченого перекладу листа адвоката Каролін Бріс. 21 грудня 2021 року до суду від представника відповідача надійшло клопотання про долучення доказів до матеріалів справи. В судовому засіданні 21 грудня 2021 року судом було долучено до матеріалів справи висновок від 06 вересня 2021 року. В судовому засіданні 21 грудня 2021 року судом було відмовлено в долучення доказів по клопотанню від 01 жовтня 2021 року та повернуто додатки. В судовому засіданні 21 грудня 2021 року судом було долучено до матеріалів справи довідку з банку. В судовому засіданні 21 грудня 2021 року судом було відмовлено в долучені листа адвоката Кароліни Бріс. В судовому засіданні 21 грудня 2021 року судом було задоволено частково клопотання представника відповідача про долучення доказів. 05 травня 2022 року до суду від Служби у справах дітей та сім`ї Дніпровської РДА надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської РДА від 26 квітня 2022 року № 103/1792/41/3. 22 червня 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції. 24 червня 2022 року від представника позивача [PERSON] до суду надійшла заява - повідомлення, яка містить заключне слово Позивача Акопян Ліни та промова представника позивача в судових дебатах. 24 червня 2022 року від представника позивача [PERSON] надійшло клопотання про долучення до матеріалів справи документів. В судовому засіданні 24 червня 2022 року судом було задоволено клопотання про участь представника позивача [PERSON] в судовому засіданні в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів. В судовому засіданні 24 червня 2022 року судом було частково задоволено клопотання представника позивача [PERSON] про долучення до матеріалів справи копії рішення касаційного суду Перша цивільна палата від 20 квітня 2022 року Французької Республіки. Суд, вислухавши пояснення представників позивача, відповідача як свідка, представників відповідача, представника третьої особи, свідків, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази,

Outcome: approved