Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог 22.07.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності на земельну ділянку, мотивуючи тим, що рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області виділено із спільного майна подружжя житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Земельна ділянка, на якій розташований житловий будинок, зареєстрована за [PERSON] з призначенням земельної ділянки будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташованого за адресою: [ADDRESS] , вважає, що до неї як власниці будинку, перейшло право власності на земельну ділянку для його обслуговування. Заяви, клопотання 21.02.2022 від представника позивачки надійшла заява про розгляд справи у відсутність позивачки та її представника. Процесуальні дії суду Ухвалою судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 27.07.2021 відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 20.01.2022 закрито підготовче судове засідання та призначено справу до розгляду. Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.02.2022 постановлено провести розгляд справи в заочному порядку. Аргументи учасників справи Позивачка в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, згідно заяви представника від 21.02.2022 позовні вимоги підтримує в повному обсязі. В судове засідання відповідач не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Фактичні обставини справи, встановлені судом На підставі рішення Ізмаїльської міської ради № 737-V від 22.06.2007 [PERSON] отримав Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 360919 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,0905 га, що розташована за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 09.06.2017 № 500/1300/17 виділено із спільного майна подружжя на користь [PERSON] житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . [PERSON] є власником житлового будинку, розташованого за адресою: [ADDRESS] (1/1частка), що підтверджено витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 177845115 від 16.08.2019. 03.12.2021 [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , що підтверджено свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 03.12.2021 Ізмаїльським відділом державної реєстрації актів цивільного стану в Ізмаїльському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), актовий запис № 608, після реєстрації шлюбу змінила прізвище на « [PERSON] ». Позиція суду У відповідності до вимог ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з такого. Мотиви, з яких виходить суд, та застосовані норми права Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно з ч. 1 ст. 377 ЦК України (станом на час набуття житлового будинку), до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Згідно ч. 1 та 2 ст. 78 ЗК України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України (станом на час набуття житлового будинку), у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Враховуючи,\~що позивачка\~є власником\~житлового будинку,\~розташованого за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~однак власником\~земельної ділянки\~для його\~обслуговування є\~відповідач,\~що порушує загальний\~принцип цілісності\~об`єкта\~нерухомості,\~спорудженого на\~земельній ділянці,\~з такою\~ділянкою,\~позовні вимоги\~ [PERSON] \~про визнання\~за нею\~права власності\~на земельну\~ділянку за адресою: [ADDRESS] , підлягають задоволенню.

Outcome: approved