Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Позивач звернулась до Казанківського районного суду Миколаївської області із позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Гуревічов Олег Миколайович; державний виконавець Казанківського районного відділу державної виконавчої служби у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковська Вікторія Володимирівна. В обгрунтування позовних вимог посилається на те, що постановою державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковською В.В. від 03.02.2022\~року відкрите\~виконавче провадження\~№ 68468602\~щодо виконання\~виконавчого напису\~приватного нотаріуса\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічова О.М. № 13721 від 26.12.2019 року про стягнення із [PERSON] грошових коштів на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі ТОВ «ФК управління активами», відповідач), в загальному розмірі 10362,29 грн. Позивачка вважає, що зазначений виконавчий напис не підлягає виконанню так як він вчинений з порушенням діючого законодавства, зокрема, документи, які надані для вчинення виконавчого напису не свідчать про безспірність суми заборгованості. Таким чином виконавчий напис вчинено без доведеності безспірності вимог кредитора, за відсутності доказів отримання боржником письмової вимоги банку та пропуском відповідачем строків звернення із заявою про вчинення виконавчого напису. Зважаючи \~ на\~ \~викладене,\~ позивач\~ просить\~ позов\~ задовольнити\~ та\~ визнати\~ таким,\~ що\~ не\~ підлягає\~ виконанню\~ виконавчий\~ напис\~ №\~13721,\~вчинений приватним\~нотаріусом Київського\~міського нотаріального\~округу Гуревічевим\~О.М.від\~26.12.2019\~року про\~стягнення із\~ [PERSON] \~грошових коштів\~на користь\~ТОВ «ФК\~управління активами» в загальному розмірі 10362,29 грн. Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 28.02.2022 року провадження у справі відкрито, розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У відведений в ухвалі час, від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження. Крім того, вказаною ухвалою між іншого, було витребувано у відповідача та приватного нотаріуса документи, що підтверджують наявність, розмір та безспірність заборгованості [PERSON] , на підставі яких вчинявся виконавчий напис № 13721від 26.12.2019 року. Позивачка в судове засідання не прибула, просила розглядати справу без її участі, позовні вимоги просила задовольнити, проти заочного розгляду справи не заперечувала. Відповідач в судове засідання не прибув, про час, дату та місце судового засідання повідомлений вчасно та належним чином, правом подати відзив на позовну заяву не скористався. Треті особи в судове засідання не прибули, про час, дату та місце судового засідання повідомлені вчасно та належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Враховуючи неприбуття в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлявся про дату, час та місце судового засідання, не подав до суду відзив, а також за згодою позивача, суд з огляду на ст. ст. 280 - 281 ухвалив здійснювати заочний розгляд справи. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи в межах заявлених вимог та доведених обставин, приходить до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 05 грудня 2013 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк», було укладено кредитний договір № 779/7555CLBPS. Судом встановлено, що 26.12.2019 року\~приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Гуревічовим О.М.\~вчинений виконавчий\~напис,\~зареєстрований в\~реєстрі за\~№ 13721про звернення стягнення із [PERSON] на користь ТОВ «ФК\~управління активами» заборгованість у розмірі 10362,29 грн. за період часу з 20.07.2015 року по 18.12.2019 року включно, на підставі кредитного договору № 779/7555CLBPS від 05.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Платимум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року є ТОВ «ФК управління активами», з урахуванням 150,00 грн. за вчинення виконавчого напису. Сума заборгованості перед Банком на час звернення до нотаріуса для вчинення виконавчого напису становила 10212,29 грн., з яких: 6202,68 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 1330,00 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами, 2679,61 грн. - заборгованість за нарахованою та несплаченою пенею. В подальшому, на підставі вказаного виконавчого напису, постановою державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковською В.В. від 03.02.2022 року було відкрите виконавче провадження № 68468602 про примусове\~стягнення із\~ [PERSON] \~кредитної заборгованості\~в загальному\~розмірі 10362,29грн. на користь\~ТОВ«ФК управління активами». 03.02.2022 року в рамках відкритого виконавчого провадження, постановою державного виконавця Казанківського РВ ДВС у Баштанському районі Миколаївської області Південного межрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Дашковською В.В. була винесена постанова про арешт коштів боржника [PERSON] . Аналізуючи матеріали справи, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 87 Закону України «Про нотаріат»\~для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.\~ Статтею 88 Закону України «Про нотаріат»\~визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї\~статті Закону\~нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло небільше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічні правила і умови вчинення виконавчого напису містяться у пунктах 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства\~юстиції України\~22\~лютого 2012\~року №\~296/5 (далі Порядок). Тобто вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - це надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, а нотаріус задля вчинення виконавчого напису повинен дійти висновку, що з дня виникнення права вимоги у стягувача минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року, та, що подані стягувачем документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед ним. Саме такого висновку дійшов Верховний Суд у постановах № 569/8884/17 від 14 серпня 2019 року, № 137/1666/16-ц від 29 березня 2019 року та № 201/11696/16-ц від 10 квітня 2019 року, а також Верховний Суд України у постанові № 6-887цс17 від 05 липня 2017 року. Так, що стосується такої обов`язкової умови вчинення нотаріусом виконавчого напису як безспірність заборгованості, то характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками, якими є надані стягувачем документи згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак само по собі подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Суд зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, і беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не тільки кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. Відповідачем ТОВ «ФК управління активами» на виконання вимог ухвали суду про витребування доказів, не надано доказів, які підтверджують виникнення зобов`язання за кредитним договором, в тому числі в частині правомірності нарахування процентів за користування кредитними коштами [PERSON] , комісії та пені а також доказів безпірності її заборгованості перед відповідачем. А тому, будь-яким чином перевірити правомірність вчинення такого виконавчого напису та безспірність заборгованості по наданих ТОВ «ФК управління\~активами» для приватного нотаріуса Гуревічова О.М. документах, суд позбавлений можливості. Згідно з ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитора в зобов`язанні можна замінити іншою особою, у результаті передачі ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Якщо боржника в письмовому вигляді не повідомили про заміну кредитора в зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого боргу первісному кредитору є належним виконанням (ч. 2 ст. 516 ЦК України). Як зазначалося\~судом вище, виконавчий напис вчинено на підставі кредитного договору № 779/7555CLBPS від 05.12.2013 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Платимум Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20150721-Г від 21.07.2015 року є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору факторингу № 20182407-1/2 від 24.07.2018 року є ТОВ «ФК управління активами». Відповідачем ТОВ «ФК управління активами» не доведено факту подання нотаріусу доказів направлення позивачу повідомлення про заміну кредитора в зобов`язанні, та відповідно, своє право виступати новим кредитором позивача. Крім того, з тексту оспорюваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався\~положеннями ст. 87 Закону України «Про нотаріат»\~та пунктом 2 «Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року за № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року\~затверджено «Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів № 622 від 26 листопада 2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включений п. 2 в редакції: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. В той же час, постановою Київського апеляційного адміністративного суду\~від\~22.02.2017 року\~(справа № 826/20084/14), залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття\~Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині доповнення Переліку новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Також вказаним судовим рішенням зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови\~суду про визнання незаконною та нечинною\~постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662\~у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою\~законної сили. Постанова\~набрала законної сили з моменту її проголошення.\~ Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені "Офіційний вісник України"\~від 21.03.2017 року № 23. В подальшому, ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172\~в редакції від 29.11.2001 року, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд в постанові\~від 29 січня 2019 року у справі 910/13233/17 тапостанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Відповідно до пункту 1\~постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються: а) оригінал нотаріально\~посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Встановлені судом обставини свідчать, що серед документів наданих відповідачем нотаріусу для вчинення виконавчого напису, оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким стягнення заборгованості може провадитисяу безспірному порядку, відсутній. Таким чином, при вчиненні виконавчих написів приватний нотаріус неправомірно керувався пунктом 2 Переліку документів у редакції постанови № 662, яка на той час уже була нечинною згідно з постановою суду. Зазначене вище є підставою для визнання спірного виконавчого напису такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей\~87,\~88 Закону України Про нотаріат та Переліку документів. А порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до п. 2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість не вважається безспірною. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Як вбачається з матеріалів справи, доказів того, що письмова вимога про усунення порушень за кредитним договором була направлена на адресу позивача суду не надано, тобто позивач не був повідомлений менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань, що позбавило останнього ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Враховуючи вищевикладені положення норм чинного законодавства України, приймаючи до уваги вставлені фактичні обставини справи, суд приходить до висновку, що виконавчий напис суперечить вимогам чинного законодавства, тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Outcome: approved