Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

У листопаді 2021 року ФОП [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором № КГ 0610, укладеним 06.10.2020 між позивачем та відповідачем, у якому просить суд стягнути з [PERSON] на її користь заборгованість в сумі 11 629,81 грн., а також судові витрати по сплаті судового збору. Свої вимоги позивачка обґрунтовує тим, що 06.10.2020 між сторонами було укладено договір № КГ 0610, відповідно до якого позивач передала відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач, прийнявши вказаний товар, зобов`язалась сплатити за нього позивачу грошові кошти в сумі 23 386,00 грн. до 06.08.2021. Разом з тим, у визначений вказаним договором строк грошові кошти відповідачем у добровільному порядку позивачу за отриманий товар у повному розмірі сплачені не були. Таким чином, оскільки відповідач взяті на себе за договором зобов`язання у повному обсязі не виконує, позивач звернулась до суду з даним позовом про стягнення з відповідача на свою користь заборгованості за договором купівлі-продажу в сумі 11 629,81 грн. Ухвалою від 03.12.2021 відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та надано відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву у відповідності до ст. 274 ЦПК України. Згідно з ч.13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. У відповідності до ч.8 ст. 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями ст. 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. У відповідності до ст.ст. 174, 178 ЦПК України відповідач не скористався своїм правом та не направила суду відзив на позовну заяву, із викладенням заперечень проти неї. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Судом встановлено, що 06.10.2020 між сторонами було укладено договір № КГ 0610, відповідно до якого позивач передала відповідачу комплекс товарів та послуг по догляду за обличчям, а відповідач, прийнявши вказаний товар, зобов`язалась сплатити за нього позивачу грошові кошти в сумі 23 386,00 грн. до 06.08.2021. Пунктами 2.1, 2.2 договору сторони погодили, що при передачі товару сторони складають та підписують акт приймання-передачі товару згідно переліку № 1 (специфікація) Відповідно до п.5.3, 5.4, 5.6 договору сторони визначили, що клієнт сплачує перший платіж у розмірі 4000,00 грн. Залишок вартості у розмірі 19 386,00 грн. покупець сплачує продавцю рівними частинами у розмірі 1938,00 грн. протягом 10 місяців. Повна оплата повинна бути здійснена не пізніше 06.08.2021. Таким чином, факт виконання позивачкою умов договору підтверджується актом приймання-передачі товару від 06.10.2020. Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно з п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Згідно зі ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Із розрахунку заборгованості доданої до позовної заяви, вбачається, що відповідач отримала від позивача всі косметологічні послуги на загальну суму - 23 386,00 грн. з яких оплатила 13660,00 грн. Отже, станом на 19.11.2021 у [PERSON] перед ФОП [PERSON] складає 9726,00 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. На підставі викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню пеня у сумі 838,33 грн. та 3% річних у сумі 157,48 грн. Частинами 1, 2, 3 та 4 ст.12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В тому числі, суд враховує вимоги ст.80 ЦПК України, зокрема достатність доказів для вирішення справи, наданих до суду. Разом з тим, відповідачем суду не надано жодних належних та допустимих доказів в заперечення позовних вимог, не здобуто таких доказів і в ході судових засідань. На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України суд присуджує з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн.

Outcome: approved