Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

09.02.2022 року до Оратівського районного суду Вінницької області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обгрунтування позову позивач зазначила, що 24.01.2017 року Дніпропетровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції Дніпропетровської області, було зареєстровано шлюб між нею та відповідачем, про що складено відповідний актовий запис № 6. Сімейне життя сторін не склалось, оскільки вони мають різні інтереси, погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння, вони втратили почуття любові та поваги. Сімейні відносини між позивачем та відповідачем припинені протягом тривалого часу, спільне господарство не ведеться, сторони проживають окремо, шлюб носить лише формальний характер, тому позивач звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 24.03.2022 року провадження у справі № 141/85/22 відкрито, розгляд справи призначено на 28.04.2022 року. Судове засідання, призначене на 28.04.2022 року, було відкладено на 31.05.2022 року, у зв`язку з неявкою відповідача. Судове засідання, призначене на 31.05.2022 року, було відкладено на 15.06.2022 року, у зв`язку з неявкою сторін. Позивач [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про день, час та місце розгляду справи, в судове засідання 15.06.2022 не з`явилася, надавши заяву від 31.05.2022 року про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує. Крім того, 06.04.2022 року на адресу суду надійшла заява позивача, у якій остання не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в судове засідання 15.06.2022 року повторно не з`явився, належним чином повідомлявся про час, день та місце розгляду справи, шляхом розміщення оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України, однак відзив\~не подав, жодних заяв чи клопотань від нього не надходило. Ухвалою суду від 15.06.2022 року постановлено провести заочний розгляд справи №141/85/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне. Згідно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 24.01.2017 року, [PERSON] та [PERSON] 24.01.2017 року уклали шлюб. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу [PERSON] . Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 06.11.2020 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Згідно із свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 27.05.2017 року, батьками [PERSON] , [INFO] , записані [PERSON] та [PERSON] . Як вбачається з довідки № 60-13 від 13.05.2022 року, виданої виконавчим комітетом Оратівської селищної ради, на утриманні [PERSON] знаходяться двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї є те, що у подружжя розбіжні погляди на життя, ведення домашнього господарства, вирішення різного роду побутових та сімейних питань, несумісність характерів, на підставі чого в сім`ї неодноразово виникали сварки та різного роду непорозуміння. За наведених обставин подальше перебування у шлюбних відносинах стало неможливим. Визначаючись щодо спірних правовідносин, суд зазначає наступне. В статті 51 Конституції України зазначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Статтею 5 Протоколу № 7\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно із ч. 1 ст. 55 СК України дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 56 СК України\~передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно із ч. 2 ст. 112 СК України\~суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Вирішуючи, у відповідності до ст. 111 СК України, необхідність вжиття заходів щодо примирення подружжя, суд враховує, що закріплена у цій статті норма є диспозитивною, оскільки суд вживає заходів щодо примирення подружжя лише у тому випадку, якщо це не буде суперечити моральним засадам суспільства. Тобто, у випадку виявлення обставин або фактів, під час розгляду справи, які свідчать про неможливість збереження шлюбу з позицій моралі та з позицій інтересів подружжя або їх дітей, суд повинен уникати формалізму та не надавати строку на примирення. Крім того, суд виходить з пункту 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», яка визначає, що вжиття заходів щодо примирення подружжя є можливістю суду, а не його обов`язком та вжиття судом заходів щодо примирення подружжя застосовується у випадку відсутності згоди одного з них на розірвання шлюбу за ініціативою однієї зі сторін або суду у формі відкладення розгляду справи слуханням та надання сторонам строку на примирення. Наведене узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постанові КЦС ВС від 11 червня 2019 року №605/434/18 (61-3235св19). Аналізуючи вищезазначені положення законодавства та судової практики, а також враховуючи встановлені у справі обставини, суд не вбачає підстав для вжиття заходів щодо примирення сторін. Виходячи з того, що між сторонами відсутнє взаєморозуміння та бажання зберегти сімейні відносини, шлюбні відносини фактично припинені,\~суд\~вважає,\~що\~причини,\~які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б його інтересам та інтересам малолітніх дітей, що має істотне значення, тому шлюб підлягає розірванню. З приводу розподілу судових витрат суд зазначає наступне. Згідно зі ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі\~відмови в\~позові -\~на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи повне задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 992 грнивні 40 копійок. На підставі викладеного та

Outcome: approved