Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Короткий зміст позовної заяви 02 грудня 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позовних вимог зазначив наступне. 18 жовтня 2021 року о 08 год. 25 хв. у м. Запоріжжі по вул. Чубанова, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110550», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався в безпеці, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак [NUMBER] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. Внаслідок цього автомобілю «VOLKSWAGEN PASSAT», що належить йому на праві приватної власності, завдано технічних пошкоджень. Вищевказана дорожньо-транспортна пригода сталася з вини відповідача, який керував автомобілем «ЗАЗ 110550», державний номерний знак [NUMBER] , що належить на праві приватної власності [PERSON] на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] . Протиправність дій відповідача підтверджується постановою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 01 листопада 2021 року №333/7574/21, якою [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП України. В постанові також зазначено, що вина відповідача підтверджена дослідженими судом доказами. Згідно з калькуляцією, складеною ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс», вартість ремонту його автомобіля, становить: вартість робіт - 9057, 60 грн., вартість деталей, які підлягають заміні, а саме: накладка бамперу хром - 2510, 06 грн. Загальна сума майнової шкоди, завданої йому внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди, становить 11567, 66 грн. На сьогоднішній день технічні пошкодження залишилися повністю невідшкодованими. Позивач зазнав моральної шкоди, яку оцінює у 5000 грн. Моральна шкода для нього полягає у психічних переживаннях, які він переніс під час ДТП та незручностей, які він переносить у зв`язку з вирішенням спору у судовому порядку. У зв`язку з чим позивач вимушений звернутися до суду і просить стягнути з відповідача на його користь у якості відшкодування завданої майнової шкоди 11 567, 66 грн., моральної шкоди 5000 грн., а всього 16 567, 66 грн. та судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп. Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 06 грудня 2021 року позовна заява прийнята до розгляду, відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання. 04 липня 2022 року ухвалою суду підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду. До суду позивач надав заяву, в якій заявлені позовні вимоги підтримав у повному обсязі, справу просив розглядати за його відсутності. Відповідач до суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, у задоволенні позову просив відмовити у повному обсязі. Установлені судом\~фактичні обставини\~справи та позиція суду та нормативно правове обґрунтування Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч. 1\~ст. 2 ЦПК України) Відповідно до\~ст. 55 Конституції України\~та\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України. Способи захисту визначені\~ст. 16 ЦК України. Частиною 1\~статті 13 ЦПК України\~передбачено, що суд розглядає справи не інакше, як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно з ч. 1\~ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). За ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Частиною 1\~статті 22\~Цивільного кодексу\~України (надалі «ЦК України») передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (пункт 1 частини 2 статті 22 ЦК України). Відповідно до частини 3 статті 386\~ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової та моральної шкоди. Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 ЦК України. Так, частиною 1 статті 1166\~Цивільного кодексу\~України визначено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частинами першою, другою\~статті 1187 ЦК України\~джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Згідно зі\~ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягає відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Як вбачається з матеріалів справи, згідно з постановою Комунарського районного суду м.Запоріжжя від 01 листопада 2021 року №333/7574/21, судом встановлено, що 18 жовтня 2021 року о 08 год. 25 хв. у м. Запоріжжя, по вул. Чубанова, водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом «ЗАЗ 110550», державний номерний знак [NUMBER] , під час руху заднім ходом не переконався в безпеці, в результаті чого здійснив наїзд на припаркований транспортний засіб «VOLKSWAGEN PASSAT», державний номерний знак [NUMBER] , водій [PERSON] . При ДТП транспортні засоби отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, травмованих немає. [PERSON] визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП. Постанова набрала законної сили (а.с. 9-11). Згідно з рахунком №: СПС0035717 від 08 жовтня 2021 року ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс», вартість ремонту автомобіля «VOLKSWAGEN PASSAT», становить: вартість робіт - 9057, 60 грн., вартість деталей, які підлягають заміні, а саме: накладка бамперу хром - 2510, 06 грн. Всього за рахунком 11567, 66 грн. (а.с. 12). Судом встановлено, що рахунок ТОВ «Автомобільний Дім Соллі-Плюс» зроблений 08 жовтня 2021 року, в той час, коли ДТП трапилось 18 жовтня 2021 року, та позивачем до суду не надано жодних доказів, що ним було сплачено витрати за відновлювальний ремонт транспортного засобу, та взагалі не надано ніяких доказів, окрім розрахунку та постанови суду від 01 листопада 2021 року №333/7574/21. Таким чином, позовні вимоги позивача про відшкодування йому шкоди, пов`язаної із пошкодженням транспортного засобу, належними та допустимими доказами не підтверджено, а отже до задоволення не підлягають. Що стосується стягнення на користь позивача компенсації моральної шкоди, суд приходить до наступного. Аналіз положень статей\~11\~та\~23 ЦК України\~дозволяє зробити висновок, що за загальним правилом підставою виникнення зобов`язання про компенсацію моральної шкоди є завдання моральної шкоди іншій особі. Зобов`язання про компенсацію моральної шкоди виникає за таких умов: наявність моральної шкоди; протиправність поведінки особи, яка завдала моральної шкоди; наявність причинного зв`язку між протиправною поведінкою особи яка завдала моральної шкоди та її результатом - моральною шкодою; вина особи, яка завдала моральної шкоди. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, Згідно зі\~статтею 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; в інших випадках, встановлених законом. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пункті 5\~постанови від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Отже, наявність шкоди ще не породжує абсолютного права на її відшкодування будь-якою особою, так як необхідно довести наявність усіх складових цивільно-правової відповідальності. У постанові Верховного Суду від 01 березня 2021 року в справі № 466/8242/18 (провадження № 61-943св20) зазначено, що при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. При вирішенні спорів про відшкодування шкоди за статтями\~1166,\~1167 ЦК України\~доказуванню підлягає: факт спричинення шкоди, протиправність дій заподіювача шкоди і його вина, причинний зв`язок між протиправною дією та негативними наслідками. У постанові Верховного Суду від 20 січня 2021 року в справі № 197/1330/14-ц (провадження № 61-21956св19) вказано, що причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою, завданою потерпілому, є однією з обов`язкових умов настання деліктної відповідальності. Визначення причинного зв`язку є необхідним як для забезпечення інтересів потерпілого, так і для реалізації принципу справедливості при покладенні на особу обов`язку відшкодувати заподіяну шкоду. Причинно-наслідковий зв`язок між діянням особи та заподіянням шкоди полягає в тому, що шкода є наслідком саме протиправного діяння особи, а не якихось інших обставин. Проста послідовність подій не повинна братися до уваги. Об`єктивний причинний зв`язок як умова відповідальності виконує функцію визначення об`єктивної правової межі відповідальності за шкідливі наслідки протиправного діяння. Заподіювач шкоди відповідає не за будь-яку шкоду, а тільки за ту шкоду, яка завдана його діями. Відсутність причинного зв`язку означає, що шкода заподіяна не діями заподіювача, а викликана іншими обставинами. При цьому причинний зв`язок між протиправним діянням заподіювача шкоди та шкодою має бути безпосереднім, тобто таким, коли саме конкретна поведінка без якихось додаткових факторів стала причиною завдання шкоди. Мотивуючи позовну вимогу про стягнення з відповідача 5000 грн. завданої моральної шкоди, позивач покликається на загальні тези, що стосуються заподіяння моральної шкоди, не конкретизуючи при цьому, чим саме йому завдано таку шкоду, в чому вона полягала. Крім того, ним не обґрунтовано і відповідний розмір такої шкоди. Розмір завданої моральної шкоди є недоведеним, оскільки на підтвердження заявлених вимог в цій частині позивач посилається лише на сам факт ДТП, за наслідками якої пошкоджене транспортний засіб, однак доказів, які потребують доказування в межах даного спору та впливають на підстави та визначення розміру заподіяної шкоди, суду не надано, що свідчить про відсутність підставі для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Сам по собі факт, того, що постановою суду відповідача визнано винуватим у скоєному ДТП, не є безумовною підставою для відшкодування позивачу матеріальної та моральної шкоди. Враховуючи вищевикладене, суд не знайшов правових підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , тому в позові слід відмовити за недоведеністю. Розподіл судових витрат Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір в покладається судом на позивача.

Outcome: dismissed