Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

16 травня 2022 року заявники [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з спільною заявою про розірвання шлюбу та визначення постійного місця проживання дитини разом з батьком. В обґрунтування заяви вказують, що 28 серпня 2015 року між ними було укладено шлюб, про що виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатській області зроблено відповідний актовий запис № 203 від 28.08.2015, що підтверджується Свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] , яка постійно проживає з батьком [PERSON] та знаходиться на його вихованні та утриманні. Заявники зазначили, що причиною звернення до суду з позовом про розірвання шлюбу стали обставини, при яких сімейне життя у них не склалося, між ними постійно виникали розбіжності та непорозуміння, що призвело до погіршення відносин та розладу в сім`ї, вони перетворились в чужих людей один для одного, з діаметрально протилежними поглядами на шлюб та сім`ю. Фактичні шлюбні відносини між ними припинені, шлюб носить тільки формальний характер. На підставі викладеного, просять суд розірвати шлюб, укладений між ними та визначити постійне місце проживання дитини із батьком. Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 17 травня 2022 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку окремого провадження та призначено розгляд справи. В судовому засіданні 16 червня 2022 року: заявник [PERSON] обставини викладені в спільній заяві підтримав в повному об`ємі, шлюб просив розірвати, звернув увагу суду на укладений з [PERSON] договір, щодо утримання та виховання їх спільної дитини; заявник [PERSON] обставини викладені в спільній заяві підтримала в повному об`ємі, шлюб просила розірвати, підтвердила добровільність укладеного між заявниками договору, щодо утримання та виховання дитини. Судом встановлені наступні фактичні обставини справи. Згідно свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , що видано 28 серпня 2015 року виконкомом Кам`яницької сільської ради Ужгородського району Закарпатської області між [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] було укладено шлюб, про що зроблено відповідний реєстраційний запис за № 203 від 28 серпня 2015 року. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження № [NUMBER] виданим 10.02.2017 мерією обласного центру м. Мішкольц Угорщина. Відповідно до довідки виданої Консульством України в Ніредьгазі Угорщина, за № 61324/19-536-65 від 10.02.2017 року, [PERSON] , [INFO] , зареєстрована громадянкою України. Як вбачається з матеріалів справи, подружнє життя між заявниками не склалося через відсутність між ними взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини, шлюбних стосунків сторони між собою не підтримують. Між заявниками [PERSON] та [PERSON] , 06.05.2022 року укладено договір про визначення місця проживання дитини, умови її утримання та виховання. Відповідно до вказаного договору: батьки домовились, що місце постійного проживання дитини [PERSON] визначається із батьком [PERSON] . Крім того узгоджено розмір та порядок сплати аліментів та додаткових витрат на дитину матір`ю, порядок зустрічей матері з дитиною, інші права та обов`язки сторін договору. Суд, заслухавши пояснення заявників, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані у ній докази, виходячи з їх належності та допустимості прийшов до наступних висновків. Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин, і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 3\~ст. 293 ЦПК України, у порядку окремого провадження розглядаються також справи про надання права на шлюб, про розірвання шлюбу за заявою подружжя яке має дітей, за заявою будь-кого з подружжя, якщо один з нього засуджений до позбавлення волі, про встановлення режиму окремого проживання за заявою подружжя та інші справи у випадках, встановлених законом. Судом встановлено, що заявники прийшли до спільної згоди, щодо неможливості подальшого збереження сім`ї та відповідно, щодо необхідності розірвання шлюбу. Крім того судом встановлено, що малолітня дитини заявників, [PERSON] перебуває на утриманні та вихованні батька [PERSON] , про що заявники дійшли спільної згоди, шляхом укладення відповідного нотаріально посвідченого договору від 26.05.2022 року, яким узгоджене та встановлене постійне місце проживання дитини, її виховання, утримання та зустрічі дитини з другим із батьків. Тобто заявниками досягнуто всіх істотних та необхідних умов, щодо виховання та утримання спільної дитини [PERSON] . Враховуючи наведене, з`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини розірвання шлюбу, суд вважає, що подальше подружнє життя сторін є неможливим, сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам останніх, а збереження сім`ї лише для вирішення інших правовідносин, які виникли між сторонами, та які можливо вирішити іншим самостійним шляхом, суперечить принципу добровільності шлюбу, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. На підставі наведеного,

Outcome: partial