Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Представник позивача [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації та місця проживання: [ADDRESS] , ідентифікаційний номер [NUMBER] (далі - позивач) - адвокат Дубовий Олександр Володимирович звернувся до Чорнобаївського районного суду Черкаської області із позовною заявою до ТОВ «Бізнес Позика», адреса: вул. Генерала Алмазова, 13, офіс 524, м. Київ, код ЄДРПОУ 41084239 (далі - відповідач), треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , [PERSON] , адреса: [ADDRESS] , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог зазначалося, що 06 жовтня 2020 року між позивачем та відповідачем було укладено договір про надання кредиту № 170905-КС-001 (далі - Кредитний договір), який не було посвідчено нотаріально, розмір наданого кредиту становить 20000,00 грн. На думку відповідача, позивачем було прострочено платежі за вказаним Кредитним договором, у зв`язку з чим відповідач, без попереднього повідомлення позивача, звернувся до приватного нотаріуса Золотих О.О., який вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 20864. У зв`язку із вчиненням виконавчого напису відповідач ініціював відкриття виконавчого провадження № 68692977, яке було відкрито приватним виконавцем Матвійчук Ю.В. Представник позивача вважає, що у приватного нотаріуса не було жодних законних підстав для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, виконавчий напис було вчинено без повідомлення боржника, приватним нотаріусом не було перевірено факт безспірності заборгованості. Крім цього, представник позивача вказує на те, що на момент вчинення виконавчого напису, кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не входили до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, представник позивача вважає, що виконавчий напис вчинено з істотним порушенням вимог чинного законодавства, а тому просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Крім цього, представник позивача просить стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати, які складаються із судового збору та витрат на професійну правничу допомогу. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 23 лютого 2022 року заяву представника позивача [PERSON] - адвоката Дубового О.В. про забезпечення позову у цивільній справі за позовом представника позивача [PERSON] - адвоката Дубового О.В. до ТОВ «Бізнес Позика», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: [PERSON] , [PERSON] , про визнання виконавчого напису нотаріуса таким - задоволено та зупинено стягнення з [PERSON] заборгованість в розмірі 27865,96 грн. на підставі виконавчого провадження від 17 лютого 2022 року № 68692977 з виконання виконавчого напису № 20864 виданого 21 січня 2022 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. Ухвалою Чорнобаївського районного суду Черкаської області від 19 травня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У судове засідання позивач [PERSON] та її представник Дубовий О.В. не з`явилися, останній направив до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просив проводити за відсутності позивача. У судове засідання представник відповідача ТОВ «Бізнес Позика» не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву на позовну заяву не подав, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив, причини неявки суду не відомі. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся шляхом направлення судових повісток про виклик до суду на юридичну адресу, жодних заяв чи клопотань на адресу суду не направив, причини неявки суду невідомі. У судове засідання третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору [PERSON] не з`явилася, направила до суду заяву, відповідно до якої розгляд справи просила проводити за її відсутності. Виходячи з приписів ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, радячись на місці, ухвалив: проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказах. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, встановив наступні обставини справи та відповідні їм правовідносини. 06 листопада 2020 року позивач та відповідач уклали Договір про надання кредиту № 170905-КС-001, відповідно до якого відповідач надав позивачеві грошові кошти в розмірі 20000,00 грн. на засадах строковості, поворотності, платності, а позивач зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом у порядку та на умовах, визначених кредитним договором (а.с. 11 - 12). Вподальшому, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. було вчинено виконавчий напис за реєстровим № 20864 від 21 січня 2022 року, яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Договором № 170905-КС-001 від 06 листопада 2020 року, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика», заборгованість за вищевказаним договором 27225,96 грн. та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 640,00 грн., загальна сума, яка підлягає стягненню 27865,96 грн. (а.с. 13). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. від 17 лютого 2022 року відкрито виконавче провадження № 68692977 з виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. від 21 січня 2022 року № 20864 (а.с. 14 - 15). Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Кабінетом Міністрів України 29 червня 1999 року прийнято постанову № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. 26 листопада 2014 року Кабінетом Міністрів України прийнято постанову № 662, якою внесено зміни до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зокрема, пунктом 2 наведеної Постанови КМУ доповнено Перелік № 1172 після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Проте постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 (реєстраційний номер судового рішення в ЄДРСР 65037659) визнано незаконною та нечинною вказану Постанову Кабінету Міністрів України в частині, в тому числі й п. 2 про доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Вказана постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, а ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у даній справі відмовлено у перегляді цієї ухвали Вищого адміністративного суду України. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року № 23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Оскаржуваний виконавчий напис вчинено нотаріусом 21 січня 2022 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Укладений 06 листопада 2020 року Договір про надання кредиту № 170905-КС-001 між позивачем та відповідачем не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. за реєстровим № 20864 від 21 січня 2022 року, яким було запропоновано звернути стягнення з [PERSON] , яка є боржником за Договором № 170905-КС-001 від 06 листопада 2020 року, укладеним з ТОВ «Бізнес Позика», заборгованість за вищевказаним договором 27225,96 грн. та плату за вчинення виконавчого напису у розмірі 640,00 грн., загальна сума, яка підлягає стягненню 27865,96 грн., таким, що не підлягає виконанню (Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №172/1652/18). Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 1, 3 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. До складу витрат на правничу допомогу включаються: гонорар адвоката за представництво в суді; інша правнича допомога, пов`язана з підготовкою справи до розгляду; допомога, пов`язана зі збором доказів; вартість послуг помічника адвоката; інша правнича допомога, пов`язана зі справою. Витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Вказана правова позиція викладена у додатковій постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року (справа № 755/9215/15-ц). Витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 03 жовтня 2019 року (справа № 922/445/19). У підтвердження витрат позивача, суду надано копію Договору про надання правової (правничої) допомоги від 17 лютого 2022 року укладеного між [PERSON] та адвокатським бюро «Олександра Дубового», копію акту наданої правової допомоги від 18 лютого 2022 року, відповідно до якого сторони погодили, що клієнт зобов`язаний сплатити вартість правової допомоги протягом трьох місяців після ухвалення судом першої інстанції рішення по суті. Так, відповідно до копії акту наданої правової допомоги від 18 лютого 2022 року вартість наданої правової допомоги адвокатським бюро «Олександра Дубового» позивачу [PERSON] становить 15000,00 грн. Крім цього, позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір у розмірі 1488,60 грн. Отже,відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати, а саме: витрати, пов`язані із наданням правової допомоги у розмірі 15000,00 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 1488,60 грн. Згідно ч. 7 ст. 158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки від учасників справи жодних клопотань щодо заходів забезпечення позову не надходило, а тому заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved