Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за користування електроенергією згідно договору про постачання електричної енергії. В позовній заяві посилався на те, що ТОВ «Полтаваенергозбут» виконує функції постачальника універсальних послуг на території Полтавської області. 16 травня 2019 року [PERSON] приєдналась до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг з відкритим особовим рахунком № [NUMBER] та присвоєним ЕІС кодом №62Z5081851829892 шляхом підписання та подання до ТОВ «Полтаваенергозбут» заяви-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг на умовах комерційної пропозиції №8-УП, а також шляхом споживання електричної енергії по об`єкту за адресою: [ADDRESS] . На підставі даних, переданих оператором системи розподілу АТ «Полтаваобленерго», за період з 16 травня 2019 року по 01 квітня 2022 року відповідачем спожито 13264 кВт електроенергії на суму 21420,66 грн., з яких оплачено 1943,02 грн. Неоплачена заборгованість становить 19477,64 грн. Тому позивач просив суд стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «Полтаваенергозбут» заборгованість за спожиту електроенергію в розмірі 19477,64 грн. та стягнути судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2481,00 грн. Ухвалою суду від 24 травня 2022 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати у спрощеному позовному провадженні з повідомленням сторін. Від учасників справи заперечення проти розгляду справи у спрощеному позовному провадженні не надходили. Відповідач відзиву на позов не подала. Третя особа надала письмові пояснення щодо позовної заяви, у яких зазначила, що АТ «Полтаваобленерго» з 01 січня 2019 року є оператором системи розподілу електричної енергії. Зі споживачем [PERSON] укладено договір споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії по об`єкту, розташованому за адресою: [ADDRESS] . 20 травня 2019 року на об`єкті споживача [PERSON] за вказаною адресою була проведена планова заміна лічильника електричної енергії. При цьому лічильник з показниками 19036 замінено на новий лічильник з показниками 08148. Заборгованість споживача за спожиту електричну енергію виникла внаслідок відсутності повної оплати за надані послуги по договору про постачання електричної енергії. Тому просив позов ТОВ «Полтаваенергозбут» до [PERSON] про стягнення заборгованості в розмірі 19477,64 грн. задовольнити в повному обсязі. Ухвалою суду від 09 червня 2022 року задоволено клопотання представника відповідача та до участі у справі в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору залучено Акціонерне товариство «Полтаваобленерго» (а.с. 113). Інші заяви по суті справи або клопотання учасники справи суду не подавали. В судовому засіданні представники позивача [PERSON] , [PERSON] позов підтримали в повному обсязі та просили його задовольнити. При цьому посилались на обставини, викладені в позовній заяві. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, уповноваживши [PERSON] представляти її інтереси в суді. Представник відповідача [PERSON] проти позову заперечив. Зазначив, що відповідачем було сплачено заборгованість, розмір якої був визначений позивачем. Після того відповідачем проводилась оплата з надані послуги. Тому в задоволенні позову просив відмовити. Представник третьої особи Момот Є.Л. в судовому засіданні позов підтримав. Вважає, що він підлягає до задоволення. Заслухавши представників сторін та третьої особи, дослідивши докази у справі, суд приходить до наступних висновків. Як встановлено судом, на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 19 березня 2019 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Дробітько В.В., [PERSON] є власником квартири за адресою: [ADDRESS] (а.с. 16-17). Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, «Про затвердження Правил роздрібного ринку електричної енергії» від 14.03.2018\~ № 312 затверджено форму заяви-приєднання. Згідно п. 2 вказаної Постанови укладення договорів між споживачами та іншими учасниками роздрібного ринку електричної енергії відповідно до вимог Правил\~здійснюється шляхом приєднання споживачів до публічних договорів приєднання (договору споживача про надання послуг з розподілу електричної енергії, відповідних договорів про постачання електричної енергії) на умовах чинних договорів про постачання електричної енергії та про користування електричною енергією, укладених з відповідними постачальниками електричної енергії за регульованим тарифом, шляхом подання заяви-приєднання\~за формою, наведеною у додатку до цієї постанови. 16 травня 2019 року споживачем [PERSON] підписано заяву-приєднання до умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг (а.с. 14). Таким чином судом встановлено, що між сторонами - ТОВ «Полтаваенергозбут» та [PERSON] виникли правовідносини з надання послуг постачання електричної енергії, за яким постачальник ТОВ «Полтаваенергозбут» продає електричну енергію споживачу [PERSON] для забезпечення потреб електроустановок споживача, розташованих за адресою: [ADDRESS] , а споживач оплачує постачальнику вартість спожитої (купленої) електричної енергії та здійснює інші платежі. Позивач ТОВ «Полтаваенергозбут» за період з 16 травня 2019 року по 01 квітня 2022 року обраховує заборгованість за спожиту електроенергію у розмірі 19477,64 грн. На підтвердження розміру заборгованості позивач надав розрахунок заборгованості та копії рахунків (повідомлення) за спожиту електроенергію. Аналізуючи вказані докази, суд встановив наступне. Як підтверджується актом №б\\н від 20 травня 2019 року, 20 травня 2019 року відбулася заміна лічильника за адресою: [ADDRESS] . При цьому знятий лічильник типу СО-193, заводський номер 002795, з показниками 19036. Встановлений лічильник типу СОЭ1.02/2Т, заводський номер 08188238, з показниками 08148. Згідно інформації, наданої АТ «Полтаваобленерго» з листом від 02 червня 2022 року №04-33/10070, 15 червня 2021 року за вказаною адресою встановлено новий лічильник з показниками 0/0 (а.с.109, 110-111). Як вбачається з розрахунку заборгованості і з рахунків за спожиту електричну енергію, позивач за один і той же період по 20 травня 2019 року на показники лічильника, який було знято з показниками 19036 кВт (а.с. 12-13). В той же час з рахунку на оплату за спожиту електричну енергію за червень 2019 року вбачається, що позивачем було обраховано заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01 липня 2019 року на покази 19259 кВт - 1241,76 грн. (а.с. 27). З рахунку на оплату за спожиту електричну енергію за липень 2019 року вбачається, що позивачем було обраховано заборгованість відповідача [PERSON] станом на 01 серпня 2019 року на покази 19151 кВт - 747,54 грн. (а.с. 28). Тобто з врахуванням поточної заборгованості за липень 2019 року, нарахованої у розмірі 45,90 грн., заборгованість на покази 19151 кВт становить 701,64 грн. З рахунку на оплату за спожиту електричну енергію за жовтень 2019 року вбачається, що позивачем було обраховано заборгованість [PERSON] до сплати станом на 01 листопада 2019 року на покази 19262 кВт 0,00 грн. (а.с. 31). При цьому, як вбачається з розрахунку заборгованості, у серпні 2019 року відповідачем сплачено заборгованість у розмірі 750 грн. Тобто на показник 19151 кВт, що перевищує показник лічильника, який на день його зняття становив 19036 кВт, позивачем була нарахована заборгованість, відповідачу направлений рахунок на оплату заборгованості, який відповідачем оплачений. Таким чином заборгованість на показники 19036 кВт, що була визначена позивачем, відповідачем оплачена. Але позивачем ще двічі здійснювався перерахунок заборгованості відповідача за липень 2019 року. Враховуючи, що відповідачем вже було оплачено виставлений їй позивачем рахунок на показник 19151 кВт, суд не погоджується з подальшим перерахунком заборгованості, внаслідок якого нарахована заборгованість у розмірі 18288,48 грн. За період з 20 травня 2019 року по 15 червня 2021 року після встановлення лічильника номер 08188238 і до його зняття споживачем спожито 960 кВт (09108 кВт 08148 кВт). Оскільки за вказаний період щомісячно споживачем використовувалось не більше 100 кВт, виходячи з вартості електричної енергії при споживанні до 100 кВт 0,90 грн., вартість спожитої відповідачем енергії складає 864 грн. (960 кВт х 0,9 грн. = 864,00 грн.). Після встановлення нового лічильника за період з 15 червня 2021 року по 01 квітня 2022 року позивачем використано електроенергію 690 кВт/117 кВт. Враховуючи, що щомісячне споживання не перевищувало 250 кВт, вартість спожитої відповідачем електроенергії становить 1077,84 грн. (690 кВт х 1,44 грн. = 993,60 грн.) + (117 кВт х 1,44 грн./2 = 84,24 грн.) Таким чином вартість спожитої відповідачем електроенергії за період з 16 травня 2019 року по 01 квітня 2022 року становить 701,64 грн. +864 грн. + 1077,84 грн. = 2643,48 грн. Всього відповідачем сплачено 1943,02 грн. Тому несплачена заборгованість становить 700,46 грн. (2643,48 грн. 1943,02 грн. = 700,46 грн.). Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки визначаються Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Житловим кодексом України та іншими нормативними актами. Нормою статті 67 ЖК України передбачено, що плата за комунальні послуги береться за затвердженими в установленому порядку тарифами. За нормами ст. 68 ЖК України споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як передбачено п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. На підставі викладеного суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача несплачену заборгованість у розмірі 700,46 грн. Тому позов підлягає до часткового задоволення. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Судові витрати позивача складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 2481 грн. Позов судом задоволено на 4%. Тому з відповідача на користь позивача необхідно стягнути на відшкодування витрат зі сплати судового збору пропорційно до задоволених відносно неї позовних вимог 99,24 грн. (2481,00 грн. / 100 х 4).

Outcome: partial