Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом, про стягнення суми франшизи та моральної завданої внаслідок ДТП до відповідача [PERSON] посилаючись на те, що 07.10.2020 року о 13 год. 45 хв. на перехресті вул. Центральної та вул. Польової у селі Святопетрівському Києво-Святошинського району Київської області відбулася дорожньо- транспортна пригода за участю ТЗ «Skoda Superb», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , та ТЗ «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] (власником ТЗ є Позивач [PERSON] ). Внаслідок ДТП, що відбулася з вини Відповідача, транспортні засоби отримали механічні пошкодження, відтак власнику автомобіля ТЗ «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] , [PERSON] завдано матеріальної шкоди. На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» № 1961-IV від 01.07.2004 р. (надалі - Закон № 1961-IV) цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент настання ДТП була застрахована відповідно до полісу ОСЦПВВНТЗ № ЕР/101387972, виданого Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АРКС», дійсного на дату ДТП. За результатами розгляду Заяви про страхове відшкодування Страховиком (було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 38 328,61 грн. (за вирахуванням франшизи за полісом у розмірі 2 600 грн). Полісом ОСЦПВВНТЗ № ЕР/101387972 передбачено франшизу у розмірі 2 600 грн. 00 коп. Саме ця сума підлягає стягненню із Відповідача на користь Позивача. Пошкодження належного Позивачеві автомобіля «Hyundai Sonata», р.н. [NUMBER] , завдало йому душевних страждань та негативно вплинуло на його моральний стан. Тому Позивач, також просить стягнути з Відповідача моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп та франшизу у розмірі 2600 гривень. 25.02.2021 року до суду надійшов Відзив на позовну заяву, в якій Відповідач заперечує щодо позовних вимог. 17.06.2022 року в судове засідання Позивач не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій позов підтримує повністю, просить справу розглянути в його відсутність. 17.06.2022 року в судове засідання відповідач в судове засідання не з`явився. Про день, час та місце слухання справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду невідомі. За письмовою згодою позивача суд ухвалив, провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає положенням ст. ст. 280-281 ЦПК України. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши надані позивачем документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню частково. Судом встановлено, що [PERSON] 07 жовтня 2020 року о 13 год. 45 хв. вчинив адміністративне правопорушення, передбачене статтею 124 КУпАП, а саме: керуючи транспортним засобом Skoda Superb, державний номерний знак [NUMBER] , по вулиці Польовій в с. Святопетрівське Києво-Святошинського району Київської області, не врахував дорожню обстановку, не обрав безпечної швидкості руху, в результаті його автомобіль занесло, виїхав на смугу зворотного руху, де допустив зіткнення з автомобілем Hyundai Sonata, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , в результаті чого автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки, що підтверджується копією Постанови Києво-Святошинського районного суду Київської області від 26.10.2020 року по справі №369/13330/20. Цивільно-правова відповідальність [PERSON] , була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія АРКС згідно полісу № ЕР/101387972. Згідно умов зазначеного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності розмір франшизи узгоджений сторонами в сумі 2600 грн. В результаті ДТП механічних пошкоджень зазнав автомобіль марки Hyundai Sonata, державний реєстраційний номер [NUMBER] , що підтверджується копією протокола огляду транспортного засобу (а. с. 7). 26.10.2020 року позивач звернувся з заявою про страхове відшкодування Страховиком. Розмір страхового відшкодування за вирахуванням безумовної франшизи складає: 40928,61+0,00-2600,00= 38 328,61 грн. 31.10.2020 року було здійснено на користь Позивача виплату страхового відшкодування у розмірі 38 328,61 грн. Згідно ст. 8 Закону України "Про страхування", страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулась і з настанням якої, виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно ст.\~9\~Закону України\~"Про\~страхування" франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування. У відповідності до ст. 979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Відповідно до ст. 990 ЦК України, страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника або іншої особи, визначеної договором, і страхового акту. Згідно з ст.\~6\~Закону України\~"Про\~обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів" страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого. Відповідно до\~ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно до ч. 1\~ст. 979 ЦК України, а також ч.1\~ст.16 Закону України "Про страхування", за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору. Згідно\~ст. 1187 ЦК України, шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоду було завдано в наслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої\~статті 1188 ЦК України). Відповідно до ст.9Закону України «Про страхування»\~франшизою є частина збитків, що не відшкодовується страховиком. Відповідно до ст.12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Згідно п. 36.6 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхуванння цивільно-правової відповідальності транспортних засобів» страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування. Таким чином, оцінюючи належність допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, з урахуванням того, що законодавець визначив, що франшиза може бути компенсована як страхувальником, так і особою, відповідальною за завданні збитки, суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення з відповідача суми франшизи в межах суми прописаної в полісі обов`язкового страхування, а саме у розмірі 2600,00 грн., підлягає задоволенню. Стосовно позовних вимог про стягнення з відповідача моральної шкоди, заподіяної винуватцем ДТП у розмірі 10000,00 грн., суд дійшов наступного висновку. Згідно зі\~статтею 1167ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Відповідно до ст.23ЦК України\~особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Відповідно п.3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» від 31.03.1995 року зі змінами, моральна шкода - це шкода немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяна фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Відповідно до п.5 Постанови, обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чи підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору. Особа (фізична чи юридична) звільняється від відповідальності по відшкодуванню моральної шкоди, якщо доведе, що остання заподіяна не з її вини. Суд виходячи із уявлень про загальнолюдські цінності, усвідомлює, що пошкодження майна спричинило позивачу певні душевні страждання, які підлягають відшкодуванню. Враховуючи характер та обсяг страждань, яких зазнав позивач, характер пошкодження майна, можливість та час, необхідний для відновлення його попереднього стану, виходячи із засад розумності, вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2500 гривень, вважаючи таку суму справедливою компенсацією завданої йому моральної шкоди. У зв`язку із цим суд враховує глибину душевних страждань і переживань позивача, при цьому, дотримуючись принципів розумності, виваженості та справедливості приходить до висновку позов в частині відшкодування моральної шкоди, задовольнити частково, та стягнути на користь позивача моральну шкоду у розмірі 2500 грн. Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 та ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 1 статті 89\~ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З огляду на викладене, розглядаючи справу виходячи з диспозитивності цивільного судочинства на підставі ст. 13 ЦПК України, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими. Крім того з відповідача на користь позивача необхідно стягнути 840 грн. 80 коп. понесені ним судові витрати по сплаті судового збору. На підставі викладеного,

Outcome: partial