Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу з [PERSON] , вказуючи, що 02.03.1985 між ними було укладено шлюб, який зареєстрований відділом ЗАГСу Бориславського міськвиконкому Львівської області. У них є троє дітей, які на цей час є повнолітніми. Подружнє життя з відповідачем не склалося. У них виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати одним до одного поваги і любові. Більше двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, мають окремі бюджети. Їхня сім`я повністю розпалася, шлюб існує формально, а подальше спільне життя з відповідачем і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Примирення між ними не можливе. Після розірвання шлюбу бажає залишити їй прізвище «[PERSON] ». Ухвалою судді від 03.06.2022 позовну заяву про розірвання шлюбу прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та визначено, що справа буде розглядатися за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання позивач [PERSON] не прибула, подала до суду заяву від 03.06.2022, в якій просить розглянути справу без її участі, позов про розірвання шлюбу підтримує. Відповідач [PERSON] у судове засідання не прибув, подав до суду заяву від 02.06.2022, у якій просить розглянути справу без його участі, позов про розірвання шлюбу визнає в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно з ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. За змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. За змістом ч.ч.3, 4 ст.\~56\~СК України: кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та\~особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Як установлено\~судом,\~шлюб між\~сторонами[PERSON] та [PERSON] зареєстрований 02 березня 1985 року відділом ЗАГСу Бориславського міськвиконкому Львівської області, актовий запис № 62, що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 02.03.1985. Подружжя має дітей, які на цей час є повнолітніми. Суд установив, що сім`я між сторонами розпалася, перебування сторін у шлюбі є формальним, примирення не можливе. Більше двох років вони проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбні відносини не підтримують, мають окремі бюджети. Причиною розпаду сім`ї стало те, що в них виявилися різні погляди на життя та сімейні відносини, через що між ними постійно виникали непорозуміння та сварки, стали напруженими стосунки, що призвело до остаточного охолодження їхніх почуттів, втрати одним до одного поваги і любові. З урахуванням встановлених у справі обставин, суд дійшов висновку, що сім`я сторін розпалася остаточно, та її збереження за таких обставин суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч.4 ст.206\~ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд вважає,\~що визнання\~відповідачем[PERSON] позову про розірвання шлюбу не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому суд приймає визнання відповідачем позовних вимог і доходить висновку про задоволення позову. Також суд вважає за необхідне вирішити питання щодо прізвища позивача після розірвання шлюбу. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивач заявила клопотання про залишення їй прізвища, яке вона отримала після реєстрації шлюбу. При зверненні до суду з позовом позивачем було оплачено судовий збір у розмірі 992,40 грн. На підставі ч.1 ст.142\~ЦПК України та ч.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», у зв`язку з визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 50 відсотків судового збору, що підлягав сплаті при поданні позову, що становить 496,20 грн, а решта судового збору в розмірі 496,20 грн, сплаченого згідно з квитанцією №0.0.2556769059.1 від 24.05.2022 (сплачено в АТ КБ «Приватбанк»), підлягає поверненню позивачу з державного бюджету.

Outcome: approved