Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У квітні 2022 року [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому вона просить визначити додатковий строк на два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті рідного брата [PERSON] , померлого [INFO] . Позов мотивовано тим, що у 2000 році її батько [PERSON] подарував для свого онуки (племінника позивачки) [PERSON] житловий будинок з господарськими спорудами по [ADDRESS] , які розташовані на земельній ділянці площею 0,1500 кв.м, котра на час вчинення вказаного правочину не була приватизована. Після смерті батька, його дружині (матері позивачки) [PERSON] на підставі рішення сесії Полонської міської ради від 24.09.2004 року за № 8 видано державні акти на право приватної власності на земельні ділянки площею 0,10 га за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку по [ADDRESS] та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою. Мати померла [INFO] та на час її смерті з нею разом проживав син [PERSON] (рідний брат позивачки), котрий і прийняв спадщину, однак в нотаріальній конторі спадкові права не оформив. [INFO] брат помер, він одружений не був та спадкоємців першої черги у нього немає, окрім неї та відповідачки [PERSON] , які як рідні сестри для спадкодавця є спадкоємцями другої черги. В січні 2022 року вона звернулась до приватного нотаріуса Бондар С.М. із заявою про прийняття спадщини після смерті брата, в чому їй було відмовлено через пропуск шестимісячного строку з дня відкриття спадщини, який вона пропустила з поважних причин, а саме, з 23.01.2021 року по 23.07.2021 року перебувала на лікуванні в Полонській міській лікарні у зв`язку з отриманим компресійним переломом поперекового відділу хребта. В підготовчому засіданні [PERSON] позов підтримала та просила її вимоги задовольнити із наведених вище підстав. Відповідачка [PERSON] у поданому нею відзиві та в судовому засіданні позов сестри визнала, пояснивши, що після смерті матері спадщину, зокрема, на земельні ділянки прийняв їхній брат [PERSON] , який проживав з матір`ю постійно, а після його смерті вони з сестрою є єдиними спадкоємцями за законом другої черги. Вона не подавала заяву про прийняття спадщини і не бажає її приймати та не заперечує, щоб спадщину прийняла [PERSON] , котра у зв`язку з отриманою травмою хребта не мала можливості своєчасно подати відповідну заяву до нотаріуса. Представник Полонської міської ради в підготовче засідання не з`явився, подав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, де вказав, що заперечень проти позову [PERSON] немає. Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, суд зазначає про таке. Встановлено, що згідно державних актів на право власності на земельну ділянку [PERSON] на підставі рішення сесії Полонської міської ради від 24.09.2004 року за № 8 належали земельні ділянки, розташовані по [ADDRESS] , площею 0,10 га за цільовим призначенням для обслуговування жилого будинку (державний акт серії ЯБ № 017792 виданий 02.12.2004 року) та площею 0,13 га для ведення особистого селянського господарства (державний акт серії ЯБ № 017793 виданий 02.12.2004 року). [PERSON] померла [INFO] та на час її смерті разом з нею проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , її син [PERSON] , що стверджується даними копії свідоцтва про смерть та довідки, виданої КП Полонської міської ради «Благоустрій» 26.01.2022 року за № 106. Згідно ч.ч.1, 3 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого\~статтею 1270\~цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відтак [PERSON] після смерті матері прийняв спадщину на земельні ділянки, але не оформив своїх спадкових прав в нотаріальні конторі. [PERSON] помер [INFO] та після його смерті відкрилася спадщина, зокрема на успадковані ним після смерті матері земельні ділянки. На час смерті він проживав і був зареєстрований один по вказаній вище адресі та спадкова справа після його смерті не заводилася, про що свідчать дані копії свідоцтва про смерть, довідки виданої КП Полонської міської ради «Благоустрій» 26.01.2022 року за № 107, повідомлення приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Бондар С.М. від 26.01.2022 №29/01-16 та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру № 68261322 від 26.01.2022. За даними копії повторного свідоцтва про народження [PERSON] , [INFO] , та витягу з державного реєстру актів цивільного стану громадян про держану реєстрацію народження [PERSON] , [INFO] , вони є рідними братом та сестрою, а тому остання є спадкоємицею за законом другої черги після смерті [PERSON] [PERSON] у січні 2022 року звернулася до приватного нотаріуса Шепетівського районного нотаріального округу Бондар С.М. з метою отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті брата, у чому їй було письмово відмовлено у зв`язку з пропуском нею встановленого законодавством шестимісячного терміну для прийняття спадщини (повідомлення від 26.01.2022 №29/01-16). За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Правила частини третьої 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини суд визнав поважними. При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи. Згідно довідки № 47 виданої 14.02.2022 року лікарсько-консультативною комісією КНП Полонської МЛ ім. Н.С.Говорун вбачається, що [PERSON] , 1955 року народження, (в ході підготовчого провадження судом встановлено, що на даний час прізвище позивачки [PERSON] ) з 23.01.2021 року по 23.07.2021 року знаходилась на лікуванні з діагнозом компресійний перелом поперекового відділу хребта. Шестимісячний строк подання [PERSON] заяви про прийняття спадщини після смерті брата сплив [INFO] . Позивачка звернулась до приватного нотаріуса Бондар С.М. в січні 2022 року. Суд враховує, що [PERSON] є особою похилого віку (67 рік), тривалий час (пів року) перебувала на лікуванні у зв`язку з травмою хребта, що створювало для неї труднощі у своєчасному поданні нею заяви про прийняття спадщини, а тому в даному конкретному випадку на думку суду, ці обставини слід визнати поважними причинами пропуску строку для прийняття [PERSON] спадщини. Таким чином, суд не знаходить підстав для відмови у прийнятті заяв про визнання відповідачами позову, та з урахуванням наведених обставин позов підлягає задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно ч.1 ст.142 цього Кодексу у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.\~ При подачі позову [PERSON] мала би сплатити судовий збір в розмірі 992,40 грн., однак на підставі п.9 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», як особа з інвалідністю ІІ групи вона від сплати судового збору звільнена. За положеннями ч.6 ст.141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з визнанням позову відповідачами до початку розгляду справи по суті позивачці мав би бути повернутий з державного бюджету судовий збір у розмірі 50 % (у разі його сплати), а решта (50 %) судового збору мала б залишитися в доході держави. Відтак з відповідачів [PERSON] та Полонської міської ради у дохід держави підлягає стягненню 50 відсотків судового збору (496,20 грн.), а саме з кожного порівну по 248,10 грн.

Outcome: approved