Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] 15.03.2022 року звернувся до Любешівського районного суду Волинської області із вказаним позовом. Позовні вимоги обгрунтовані тим, що з 16.09.2016 року по 21.02.2020 року позивач перебував у шлюбі з відповідачем. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 07.02.2022 року у справі №162/794/21 за його позовом виключено з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] як батька цієї особи. Між тим, відповідно до судового наказу Любешівського районного суду Волинської області від 06.10.2021 року з нього стягуються аліменти на користь [PERSON] (відповідача по справі) на утримання дитини - [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу) починаючи з 28.09.2021 року до досягнення [PERSON] повноліття. Вважає, що він не є особою, яка має сплачувати аліменти, оскільки не є батьком дитини - [PERSON] , а дана обставина має істотне значення та підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах. На підставі вказаного просить звільнити його від сплати аліментів на утримання [PERSON] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. Ухвалою Любешівського районного суду Волинської області від 11.04.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі з повідомленням сторін. 26.05.2022 року позивач подав до суду заяву про зміну предмета позову, у якій просив звільнити його від сплати аліментів на утримання [PERSON] , починаючи з 28.09.2021 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явилася з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Клопотання про відкладення розгляду справи, відзив на позов, заява із запереченням проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від відповідача на адресу суду не надходили. Відповідно до п.1 ч. 3 ст. 223 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника), без поважних причин або без повідомлення причин неявки. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення з огляду на наступне. Судом встановлено, що сторони у справі перебували в зареєстрованому шлюбі з 16.09.2016 року по 21.02.2020 року. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Відповідно до судового наказу Любешівського районного суду Волинської області від 06.10.2021 року з [PERSON] стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] в розмірі ј частини заробітку (доходу), але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи з 28.09.2021 року до досягнення ним повноліття. Рішенням Любешівського районного суду Волинської області від 07.02.2022 року у справі №162/794/21 виключено з актового запису про народження [PERSON] відомості про [PERSON] як батька цієї особи. Згідно з ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 2 ст.18 СК України передбачено, що одним із способів захисту сімейних прав та інтересів є, зокрема, припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до положень ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 4 ст. 223 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Аліментний обов`язок позивача був заснований на факті батьківства, а виключення відомостей про батька з актового запису про народження дитини у зв`язку з тим, що позивач не є біологічним батьком дитини, підтверджує, що позивач не є (і, відповідно, ніколи не був) батьком дитини. Факт походження дитини від певної особи є підставою для виникнення у цієї особи обов`язків щодо дитини, визначених Розділом III СК України, у тому числі обов`язків щодо утримання дитини. За загальним змістом цих норм, обов`язок утримання дитини батьком дитини виникає з підстав походження дитини саме від цього батька або на підставі акта про визнання особи батьком. Такого обов`язку в особи, яка не визнана батьком дитини, не виникає. Відповідна правова позиція викладена і в постанові Верховного Суду від 21 липня 2021 року по справі № 477/1165/20. Наслідком ухвалення судом рішення про виключення з актових записів про народження дітей відомостей про позивача як батька дітей є, зокрема відсутність у позивача від самого початку існування спірних правовідносин обов`язку утримання дітей, адже за змістом положень ст. 180 СК України обов`язок утримання дитини несуть лише її батьки. Так, за правилами ч. 4 ст. 273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. За своєю суттю зазначена норма права є нормою матеріального права, оскільки містить право особи на зміну правовідносин, визначених рішенням суду та умови і підстави такої зміни. Той факт, що вона міститься у процесуальному Законі сутті цієї норми не змінює. Отже, за змістом цієї норми права, особа з якої за рішенням суду стягнуто періодичні платежі у випадку зміни будь яких обставин, що впливають на її обов`язок щодо сплати таких платежів, у тому числі щодо припинення такого обов`язку. При цьому зазначена норма не надає чіткого переліку обставин, що впливають на припинення платежів, а тому не можуть бути будь які обставини, що з урахуванням інтересів першочергово дитини, змінюють обов`язок щодо сплати цих платежів, зокрема й виключення з акту про народження дитини відомостей про походження дитини від певної особи. Зазначена правова позиція міститься у постанові Верховного Суду від 15 травня 2019 року (справа №511/219/18). Оскільки позивачем не ставиться вимога про звільнення від сплати заборгованості за аліментами чи повернення вже сплачених аліментів, суд не вирішує питання щодо аліментів за період з 28.09.2021 року. На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно зі ст.141 ЦПК судові витрати по справі, понесені позивачем, слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial