Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

До Приморського районного суду м. Одеси 29 квітня 2020 року звернувся [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про відшкодування шкоди. В обґрунтування позову зазначається, що 04 лютого 2020 року приблизно о 22 годині 15 хвилин [PERSON] керуючи автомобілем Peugeot, д.н.з. [NUMBER] , рухаючись по вул. Водопровідна 13 в м. Одесі не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на зустрічну смугу та вчинив зіткнення з автомобілем Volvo р.н. [NUMBER] та автомобілем «Mitsubishi Eclipse» д.н.з. [NUMBER] внаслідок чого вказані т/з отримали механічні пошкодження. Постановою Приморського районного суду м. Одеси від 12.03.2020 року [PERSON] визнано винним у скоєнні ДТП. Згідно звіту № 0904/20 з оцінки вартості матеріальних збитків , нанесених власнику автомобіля «Mitsubishi Eclipse» д.н.з. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП, яка відбулась 04 лютого 2020 року, вартість матеріальних збитків становить 173\~514 гривень. Відповідальність відповідача застрахована у ТзДВ «Страхова компанія Ю.Ес.АЙ.» Позивач звернувся до страхової компанії із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування відповідача згідно полісу АО/0318857 від 07.03.2019 року становить 100\~000 гривень та зазначена сума є меншою, ніж розмір заподіяного позивачу матеріального збитку. У зв`язку з чим, просив стягнути матеріальну шкоду у розмірі 73\~514 гривень. Ухвалою суду від 24 червня 2020 року відкрито провадження по справі, встановлено спрощений порядок розгляду справи з викликом сторін по справі. 24 листопада 2020 року від відповідача по справі надійшла заява про відкладення розгляду справи. 12 липня 2021 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. 29 червня 2022 року від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності. Не заперечував проти заочного розгляду справи. Також надав до суду підтвердження сплати страхового відшкодування на суму 100\~000, 00 гривень. В судове засідання сторони не з`явились, сповіщались належним чином. У матеріалах справи міститься клопотання позивача щодо розгляду справи за відсутністю його представника. В клопотанні позивач також зазначив, що не заперечує проти винесення заочного рішення. Згідно до п.п.6, 7 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Ухвала суду про відкриття провадження у даній справі розмішена в Єдиному державному реєстрі судових рішень та на електронному сайті Приморського районного суду м. Одеси, тобто ухвала суду є доступною для ознайомлення та загальновідомою. Відповідно до ч.1 ст.44 ЦПК України учасники судового процесу повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. Відповідно до ч.4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, у зв`язку з повторною неявкою відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, та неповідомленням про поважність причин такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, відсутністю заперечень з боку позивача, ухвалив слухати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів у заочному порядку. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. Судом встановлено, що 04 лютого 2020 року, приблизно о 22 годині 15 хвилин [PERSON] , керуючи автомобілем Peugeot державний номерний знак [NUMBER] , рухаючись по вул. Водопровідна, 13 в м. Одесі, не врахував дорожню обстановку, не дотримався безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням, здійснив виїзд на зустрічну смугу та вчинив зіткнення з автомобілем Volvo, р.н. [NUMBER] , та автомобілем Mitsubishi, р.н. [NUMBER] внаслідок чого, вказані транспортні засоби отримали механічні пошкодження, чим порушив п. 2.3 «б», 12.1 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч.1 ст. 124 КУпАП.. Відповідно до постанови Приморського районного суду м. Одеси у справі №522/3063/20 від 12.03.2020 року [PERSON] , визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накласти на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі двадцяти неоподаткованих мінімумів доходів громадян, а саме: 340 (триста сорок) гривень. Згідно положень ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Як вбачається з позовної заяви, відповідальність [PERSON] була застрахована у ТзДВ «Страхова компанія Ю.Ес.Ай». Позивач звернувся до страхової компанії із відповідною заявою про виплату страхового відшкодування. Розмір страхового відшкодування відповідача згідно полісу АО/0318857від 07.03.2019 року становить 100\~000 гривень, проте відповідно звіту № 0904/20 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля Mitsubishi, р.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок ДТП становить 173\~514 гривень, а відтак є меншою ніж розмір заподіяного позивачу матеріального збитку. Щодо права на звернення з позовною заявою про відшкодування матеріальної до шкоди до безпосереднього заподіювача шкоди, суд зазначає наступне. За загальним правилом, відповідно до статті 1166 ЦК України, майнова шкода завдана майну фізичної особи відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Згідно з частиною 2 статті 1187 ЦК України шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Відповідачем не надано суду ніяких доказів на підтвердження, що шкоду було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Згідно наданої разом з позовною заявою копії свідоцтва про реєстрацію траспортного засобу «Mitsubishi Eclipse» д.н.з. [NUMBER] , вбачається що позивач є власником вказаного автомобіля, тобто є особою, якій завдано збитків внаслідок протиправної поведінки відповідача. Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду яка висловлена в постанові від 04 липня 2018 року за результатами розгляду справи N 755/18006/15-ц: Відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів"). Таким чином право позивача на звернення до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди до відповідача є законним та обґрунтованим. Щодо визначення розміру заподіяної шкоди, суд зазначає наступне. В матеріалах справи є Звіт № 0904/20 з оцінки вартості матеріальних збитків, нанесених власнику автомобіля «Mitsubishi Eclipse» д.н.з. [NUMBER] пошкодженого внаслідок ДТП, з якого вбачається, що вартість матеріальних збитків нанесених об`єкту оцінки автомобіль «Mitsubishi Eclipse» д.н.з. [NUMBER] , 2006 року випуску, власник [PERSON] , дійсна станом на дату оцінки із застосуванням витратного та порівняльного підходу з метою використання результатів оцінки для, проведення страхових виплат, прийняття власником майнових рішень становить 173\~514, 00 гривень. Як зазначалось раніше, Позивач скористався своїм правом на отримання страхового відшкодування та отримав страхове відшкодування у сумі 100\~000 гривень. Оскільки розмір заподіяної шкоди перевищував ліміт регламентної виплати, така виплата обмежилась вказаним лімітом.Розмір, завданої внаслідок ДТП матеріальної шкоди, перевищує розмір страхового відшкодування на 173\~514, 00 - 100\~000, 00 = 73\~514 гривень. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно статті 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається в обґрунтування своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши всі повно та всебічно всі обставини справи, надавши оцінку доказам, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог, оскільки суд вважає обґрунтованим розмір матеріальної шкоди, з врахуванням виплати страхового відшкодування, яку позивач просить стягнути з відповідача.

Outcome: approved