Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

17.12.2021 року позивач [PERSON] звернулася до Києво-Святошинського районного суду Київської області з позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: Вишневий відділ державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області про стягнення 22\~396,75 заборгованості за аліментами та 22\~396,75 грн пені за прострочення сплати аліментів. В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що з відповідача на її користь з 11.06.2010 року стягувалися аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з усіх видів доходів заробітку й доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення повноліття. Однак [PERSON] свої зобов`язання не виконує належним чином, у зв`язку з чим виникла заборгованість по сплаті аліментів. У судове засідання позивач не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду справи була повідомлена належним чином. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду справи був повідомлена належним чином, відзив на позов не подав. Третя особа у судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила, хоча про час та місце судового розгляду справи буда повідомлена належним чином, пояснення щодо позову до суду не надала. Дослідивши матеріали справи, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] є донькою [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 21.01.2008 року. Рішенням Волноваського районного суду Донецької області від 13.07.2010 року присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача аліменти на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/4 частини з усіх всіх видів заробітку й доходу, але не менше 30 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 11.06.2010 року і до досягнення дитиною повноліття. На підставі рішення Волноваського районного суду Донецької області був виданий виконавчий лист № 2-8005 від 16.08.2010 року. Згідно довідки-розрахунку заборгованості заборгованості зі сплати аліментів № 26029076 від 25.11.2021 року, виданого Вишневим відділом державної виконавчої служби у Бучанському районі Київської області, сукупний розмір заборгованості [PERSON] по аліментам станом на 01.11.2021 складає 22\~396,75 грн. Відповідно до положень ст.ст. 1-3 Конвенції ООН «Про права дитини`в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Зокрема, передбачено, що дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживаються всі відповідні законодавчі і адміністративні заходи. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789XІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно із\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ч. 8\~ст. 7 СК України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно із п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006року про застосування судами окремих норм\~Сімейного кодексу України\~при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів (надалі Постанова) у відповідності до ч. 1ст. 180\~Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати свою дитини до досягнення нею повноліття, а у випадках передбачених статтями 198, 199 цьогоКодексу, і своїх повнолітніх дочку, сина. Відповідно до ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Можна зробити висновок, що обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку. Зазначений висновок підтверджується і наявністю відповідальності за ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків, як передбачено у частині четвертій\~статті 155 СК України. Крім того, відповідно до\~Закону України від 17 травня 2017 року N 2037-VIII "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів"\~аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.. У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця. Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки. Згідно з ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1% від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо. Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною. Законодавець установив розмір пені - 1 % за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені. Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %. За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем. У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання. У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %. Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.04.2019 у справі № 333/6020/16-ц. Як встановлено судом, відповідач має заборгованість зі сплати аліментів у розмірі 1/4 частина його доходу щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Станом на 01.11.2021 року вказана заборгованість складає 22\~396,75 грн. При цьому з розрахунку пені по сплаті аліментів, наведеного позивачем, загальна сума неустойки (пені) за період з 01.07.2020 року по 01.11.2021 року становить 83\~496,24 грн. За таких обставин, суд приймає розрахунок пені по аліментам, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача у розмірі 22\~396,75 грн з урахуванням обмежень на стягнення неустойки (пені), встановлених законодавцем у ст. 196 СК України. Враховуючи вищезазначене, суд вважає, що позовні вимоги в частині стягнення пені по сплаті аліментів є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд вважає безпідставною позовну вимогу про стягнення 22\~396,75 грн заборгованості по сплаті аліментів з відповідача, оскільки наявне виконавче провадження, в межах якого проводиться стягнення вищевказаних аліментів, у зв`язку з чим суд прийшов до висновку про відмову в позові в цій частині. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Згідно з ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до п. 3 ч. 1\~ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Тому, відповідно до\~ст.141 ЦПК України, з відповідача в рахунок держави слід стягнути судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: partial