Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач мотивує свої вимоги тим, що обслуговував серед інших і будинок [ADDRESS] . Відповідачі зареєстровані в квартирі [ADDRESS] в цьому будинку, та повинні оплачувати надані та спожиті\~послуги з теплопостачання та гарячого водопостачання, проте в повному обсязі не сплачують, тому утворилась заборгованість. Враховуючи викладене, позивач просить стягнути з відповідача борг за надані послуги в сумі 107712 грн. 96 коп. за період з 1 травня 2014 року по 30 червня 2021 року, а також судовий збір в сумі 2270 грн. 00 коп. Представник позивача в судове засідання не з`явилася, подала заява про слухання справи у її відсутність. Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про місце, день та час слухання справи повідомлялися. Від представника відповідачів надійшов письмовий відзив, в якому проти позову заперечив, зазначив, що позивач пропустив строк позовної давності, просить застосувати позовну давність до вимог про стягнення заборгованості за період з 1 травня 2014 року по 26 листопада 2018 року на загальну суму 53595,99 грн. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 8 грудня 2020 року в даній справі відкрите провадження та справа призначена до розгляду на 19 січня 2021 року. Протокольною ухвалою головуючого від 19 січня 2021 року розгляд справи відкладено до 14 лютого 2022 року за клопотанням представника позивача. Протокольною ухвалою головуючого від 14 лютого 2022 року оголошено перерву в судовому засіданні до 12 березня 2022 року визнано явку відповідачів обов`язковою. 24 лютого 2022 року справу знято з розгляду. З 2 травня 2022 року поновлено провадження у справі, призначено судове засідання на 9 червня 2022 року. Протокольною ухвалою головуючого від 9 червня 2022 року відкладено розгляд справи до 1 липня 2022 року у зв`язку з відсутністю доказів про сповіщення. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступного. Згідно ст. 256, 257 ЦПК України, позовна давність це строк в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ст. 261 ЦК України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. Згідно ст. 264 ЦПК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебігу позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Позивач ставить питання про стягнення заборгованості за період з 1 травня 2014 року по 30 червня 2021 року. З вказаними вимогами до суду товариство звернулося 26 листопада 2021 року. Згідно наданої позивачем оборотної відомості розмір заборгованості за вказаний період становить 54\~116 грн. 97 коп. З вищевказаного вбачається, що позивачем пропущений строк звернення до суду з вимогою про стягнення заборгованості за надані послуги за період з 1 травня 2014 року по 26 листопада 2018 року, тому в цій частині вимог належить відмовити у зв`язку з пропуском строків позовної давності. Що стосується інших вимог, суд приходить до наступного висновку. ТОВ «Сумитеплоенерго» є визначеним у встановленому законом порядку надавачем житлово-комунальних послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з серпня 2005 року. Даний факт підтверджується рішеннями Сумської міської ради № 1338-МР від 3 серпня 2005 року, рішенням Виконавчого комітету Сумської міської ради № 322 від 18 червня 2019 року ( а. с.11-12). Житловий будинок [ADDRESS] знаходиться на обслуговуванні у ТОВ «Сумитеплоенерго». Згідно довідки №348/03082021-30121899 про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, у квартирі [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.4). Загальний розмір заборгованості за період з 26 листопада 2018 року по 26 листопада 2021 року складає 54\~122,97 грн. Зазначена заборгованість підтверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] про надані ТОВ «Сумитеплоенерго» відповідачеві послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а. с. 5-9). Нарахування оплати за спожиті відповідачем послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання здійснювалось ТОВ «Сумитеплоенерго» на підставі тарифів, погоджених рішеннями Виконавчого комітету Сумської міської ради: від 21.12.2019 року №745; від 16.06.2020 року №307. Відповідачі фактично є споживачами житлово-комунальних послуг та повинен проводити їх оплату. Частиною 3 статті 9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» передбачено, що дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до ст.\~11\~ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Як передбачено ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог та умов відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до приписів статті 24\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~від 02\~червня 2005\~року №2633-ІV основним обов`язком споживача теплової енергії є своєчасне укладення договору з теплопостачальною організацією на постачання теплової енергії. Разом з тим, відповідно до статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 09листопада 2017 року № 2189-VІІІ споживач зобов`язаний укладати договори про надання житлово - комунальних послуг. Згідно пункту 14 Правил користування тепловою енергією, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03 жовтня 2007 року, споживач зобов`язаний укласти з теплопостачальною організацією договір до початку подачі теплоносія до системі теплоспоживання. Разом з тим, згідно приписів статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» 07червня 2018 року № 2454-VІІІ споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно з п. 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21липня 2005 року, розрахунковим періодам для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим. Згідно ст.\~530\~ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у строк (термін). Відповідно до ст.\~25\~Закону України\~«Про теплопостачання»\~від 02\~червня 2005\~року №2633-ІV у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Судом встановлено, що у зв`язку з неналежним виконанням відповідачами зобов`язань у них виникла заборгованість з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідачами не надано доказів та не наведено обґрунтувань на спростування позиції позивача. Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про наявність підстав для стягнення з відповідачів в солідарному порядку на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 54\~122,97 грн. за період з 26 листопада 2018 року по 26 листопада 2021 року. В іншій частині вимог належить відмовити у зв`язку з пропуском строку позовної давності. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем до позову додано квитанцію про сплату судового збору на суму 2270 грн. 00 коп. За таких обставин та враховуючи, що позовні вимоги задоволені частково, з відповідачів підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно задоволеним вимогам у сумі 1135,00 грн. (50% від 2270,00 грн. ), тобто по 378,33 грн. з кожного. Представник відповідачів ставить питання про стягнення з позивача витрат на правничу допомогу. 17 грудня 2021 року між адвокатом Авраменко О.В. та Лобурцовою Т.О. укладено договір про надання правової допомоги. Додатковою угодою №1 до Договору від 17 грудня 2021 року визначено , що розмір гонорару адвоката становить 10% від суми, в задоволенні якої буде відмовлено позивачу. Розмір гонорару є фіксованим та не залежить від кількості вчинених адвокатом дій та витраченого часу. Згідно ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать в т. ч. і витрати на професійну правничу допомогу. За змістом ч.1,2 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на правничу допомогу адвоката, серед іншого, складає гонорар адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, які визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Щодо відсутності детального опису робіт на виконання положень частини четвертої статті 137 ЦПК України, то в межах цієї справи розмір гонорару адвоката встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі, а отже не залежить від обсягу послуг та часу витраченого представником позивача, тобто є визначеним. Аналогічна правова позиція висловлена в Постанові Верховного суду від 28 грудня 2020 року у справі 640/18402/19. Суд з огляду на умови договору про надання правової допомоги, враховуючи складання і підписання адвокатом всіх процесуальних документів від імені і в інтересах відповідача, дійшов висновку, що в даній конкретній справі витрати на правову допомогу в сумі 5359,59 грн є реальними, підтвердженими матеріалами справи. Представник позивача будь-яких заперечень щодо розміру витрат на правничу допомогу суду не надав.

Outcome: approved