Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

27\~січня 2022\~року КП\~«Дніпроводоканал» ДМР\~звернулося до\~суду із\~позовом до\~відповідачів [PERSON] \~та [PERSON] \~із вимогою\~про солідарне\~стягнення заборгованості\~по оплаті\~послуг водопостачання\~та водовідведення (а. с. 1-2). В обґрунтування позовних вимог зазначено, що відповідно до державної програми забезпечення населення України послугами водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» ДМР надає послуги водопостачання та водовідведення споживачам. Між КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та відповідачкою [PERSON] встановлені фактичні відносини з приводу надання послуг, згідно рішення Дніпровської міської ради № 526 від 20 квітня 1995 року «Про розподіл платні за надання населенню комунальних послуг, споживачам, переданим на обслуговування КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради», абоненту відкрито особовий рахунок. Споживач зобов`язаний оплатити послуги, якщо він фактично користується ними. Відсутність договору сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати комунальних послуг. Порушення відповідачами договірних зобов`язань ставить позивача в скрутне фінансове становище, ускладнює виконання основного завдання забезпечення надійної та стійкої експлуатації водопровідно-каналізаційного господарства з метою безперебійного та якісного постачання питної води всім споживачам, які входять у сферу обслуговування. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарiвнi зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Відповідно до довідки про склад сім`ї за місцем реєстрації відповідального квартиронаймача [PERSON] зареєстрований інший член її сім`ї [PERSON] , якого слід вважати солідарним боржником, оскільки останній користується нарівні з відповідальним квартиронаймачем усіма правами і обов`язками, що випливають з договору найму. Відповідно до розрахунку сума заборгованості відповідачів за надані послуги водопостачання та водовідведення за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] , якій відкритий особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 31 липня 2021 року складає 14428 гривень 02 копійки. Тому позивач вимушений\~звернутися із\~вказаним позовом\~до суду,\~в якому\~він прохає\~стягнути солідарно\~із відповідачів\~заборгованість,\~що утворилася\~за ними\~станом на\~31\~липня 2021\~року у\~розмірі 17020\~гривень 87\~копійок з\~яких:\~сума основного\~боргу -\~14428\~гривень 02\~копійки,\~інфляційне збільшення\~суми боргу\~ 2285\~гривень 56\~копійок,\~3%\~річних \~307\~гривень 29\~копійок та\~судовий збір\~у розмірі\~2481\~гривня.\~Крім того\~зазначив,\~що відповідачами\~не подавалося\~відповідної заяви\~до позивача\~про тимчасову\~відсутність одного\~з членів\~сім`ї\~та заяви\~про опломбування\~запірних вентилiв\~на вводі\~в квартиру\~та не\~бажання користування\~послугами водопостачання\~та водовідведення,\~у зв`язку\~з чим\~вважає,\~що нарахування\~за водопостачання\~та водовідведення\~здійснювалося правомірно\~та з\~дотриманням законодавства\~у сфері\~водопостачання та\~водовідведення. (а. с. 1-2). Ухвалою суду\~від 28\~січня 2022\~року у\~справі відкрито\~спрощене позовне\~провадження з\~викликом сторін\~та призначено\~судове засідання\~на 09\~годину 45\~хвилин 28\~лютого 2022\~року (а.\~с.\~17),\~копія якої надіслана відповідачам 08 лютого 2022 року за вихідним № 2689/22-вих/2/204/1091/22 (а. с. 19). Представниця позивача у судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, не заперечувала проти ухвалення заочного рішення (а. с. 31, 32). Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, шляхом розміщення оголошення про їх виклик на офіційному сайті суду (а. с. 29), про причини неявки суд не повідомили. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням кожен окремо та в їх сукупності, суд дійшов висновку задоволення позовних вимог у повному обсязі та, спираючись на вимоги ст. ст. 223, 280 ЦПК України, ухвалив заочне рішення. Судом встановлено, що предметом господарської\~діяльності позивача\~КП «Дніпроводоканал»\~ДМР є,\~зокрема,\~надання послуг\~водопостачання та\~водовідведення,\~про що\~зазначено у\~п.\~2.2.1\~Статуту Комунального\~підприємства «Дніпроводоканал»\~Дніпровської міської\~ради (нова\~редакція),\~затвердженого рішенням\~міської ради\~від 20\~березня 2019\~року №\~68/43\~(а.\~с.\~10\~та на\~звороті). Відповідачі [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради та зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб від 06 вересня 2021 року (а. с. 5). При цьому, на ім`я відповідачки [PERSON] , для оплати послуг з водопостачання та водовідведення КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що вбачається з розрахунку заборгованості по особистому рахунку за адресою: [ADDRESS] (а. с. 9). Згідно з вимогами ст. ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів. Відповідно до вимог ст. ст. 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Нормами ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Нормою ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Приписами ст. 549 ЦК України визначено поняття неустойки. Так, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. Відповідно до ст.541 ЦК України (солідарне зобов`язання) солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках встановлених договором або законом, зокрема, у разі неподiльностi предмета зобов`язання. Відповідно до ч. 3 ст. 9 ЗУ "Про житлово-комунальні послуги" дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлi споживача, користуються нарiвнi зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг У статті 67 Житлового кодексу Української РСР закріплено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно з якими позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі були зобов`язані сплачувати за ці послуги грошові кошти відповідно до норм та тарифів, що діяли у відповідний період. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Згідно з розрахунком заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що за період часу з липня 2018 року по липень 2021 року включно загальна сума заборгованості [PERSON] та [PERSON] перед КП «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення з урахуванням 3% річних та інфляційного збільшення складає 17020 гривень 87 копійок з яких: сума основного боргу - 14428 гривень 02 копійки, інфляційне збільшення суми боргу 2285 гривень 56 копійок, 3% річних 307 гривень 29 копійок. Таким чином судом встановлено, що відповідачами було порушено право позивача на отримання плати за послуги з водопостачання та водовідведення. Отже, враховуючи межі заявлених позовних вимог, суд дійшов висновку, що з відповідачів на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість по оплаті послуг з водопостачання та водовідведення у розмірі 14428 гривень 02 копійки, інфляційні витрати у розмірі 2285 гривень 56 копійок, 3% річних 307 гривень 29 копійок. Відповідно до вимог ч. ч. 1-2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При зверненні до суду з вказаною позовною заявою позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2481 гривень за подання позовної заяви, через що з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1240 гривень 50 копійок з кожного, виходячи із розрахунку 2481/2. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved