Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

До Солом`янського районного суду м. Києва надійшов позов ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві сторона позивача посилається на те, що ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) електронним мережам. Боржник користується послугами, але не в повному обсязі виконує зобов`язання по сплаті заборгованості, внаслідок чого заборгованість станом на 01.01.2019 року на контрольних показниках 41155 кВТ за спожиту електричну енергію - 13 271,36 грн. Сума боргу з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних складає 17 014,38 грн. 27.03.2018 року, 12.07.2018 року, 25.09.2018 року за адресою споживача: [ADDRESS] , представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» були виявлені порушення, які полягали у самовільному підключенні струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації, після відключення, поза приладом обліку. На підставі виявленого були складені акти про порушення № 47479 від 27.03.2018 року, № 050429 від 12.07.2018 та № 050494 від 25.09.2018 року, відповідно до яких для усунення порушень самовільні підключення були відключені та демонтовані. 10.05.2018 року, 22.08.2018 року та 07.11.2018 року у відповідності до вимог ПКЕЕН та ПРРЕЕ відбулися засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, на які споживач не з`явився. На засіданнях було вирішено провести розрахунки обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕНН за період з 14.03.2018 року по 27.03.2018 року, з 18.06.2018 року по 12.07.2018 року та з 13.07.2018 року по 25.09.2018 року. Нараховані суми за актами складають - 927,90 грн., 841,92 грн., 5154,77 грн., відповідно. Станом на 01.07.2020 року відповідач належним чином не виконав своє зобов`язання, внаслідок чого суму заборгованості за не обліковану електричну енергію, яка складає 23 938,97 грн., із них: - сума боргу за спожиту електричну енергію з урахуванням індексу інфляції та 3 % річних - 17 014,38 грн.; - за актами про порушення - 6924,59 грн. У зв`язку з викладеним, просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість та судовий збір. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 19.10.2020 року відкрито спрощене позовне провадження у справі та визначено сторонам строк на подання відзиву, відповіді на відзив та заперечень. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 30.12.2020 року закрито провадження в справі в частині вимог до відповідача - [PERSON] , у зв`язку з її смерті [INFO] . Відповідач відзив у встановлений судом строк не подав. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, учасники справи не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» є правонаступником ПАТ «КИЇВЕНЕРГО» в частині прав і обов`язків, необхідних для здійснення діяльності з постачання електричної енергії за регульованим тарифом та передачі електричної енергії місцевим (локальним) електронним мережам. Сторона позивача зазначає, що наявність відносин між сторонами, отже, і виникнення цивільних прав та обов`язків, підтверджується діями сторін: стягувач надає електричну енергію, надсилає боржнику платіжні документи (рахунки) на оплату споживчої енергії, а споживач має здійснювати оплату виставлених рахунків. Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та/або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Положеннями п. 2 ч. 1 ст. 5 цього Закону визначено, що до житлово-комунальних послуг, належать, зокрема, постачання та розподілу електричної енергії. Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Статтею 56 Закону України «Про ринок електричної енергії» встановлено, що постачання електричної енергії споживачам здійснюється електропостачальниками, які отримали відповідну ліцензію, за договором постачання електричної енергії споживачу. Відповідно до ч. 1 ст. 714 ЦК України за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Згідно положень ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Нормами Закону України «Про ринок електричної енергії» визначено, що споживачем є фізична особа, у тому числі фізична особа - підприємець, або юридична особа, що купує електричну енергію для власного споживання. Слід зазначити, що у постанові ВСУ від 16.05.2011 року (№3-38гс11) вказано, що, вирішуючи спори, пов`язані з постачанням і використанням електричної енергії, судам слід враховувати те, що дія Правил користування електричною енергією, поширюється на осіб, які використовують електричну енергію на підставі договору, так і на тих, які в порушення цих ПКЕЕ споживають електричну енергію в позадоговірному порядку внаслідок самовільного підключення до електромереж. До того ж, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі, необхідним є доведення факту надання та споживання таких послуг. Відповідне позиція викладене у постанові КГС від 21.04.2020 року (справа № 910/7968/19). 27.03.2018 року, 12.07.2018 року, 25.09.2018 року за адресою споживача: [ADDRESS] , представниками ПАТ «ДТЕК КИЇВСЬКІ ЕЛЕКТРОМЕРЕЖІ» були виявлені порушення: п. 4 ч. 2 ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 36 ПКЕЕН; Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ; Закону України «Про ринок електричної енергії», п. 5.5.5 ПРРЕЕ, відповідно, - самовільне підключення струмоприймачів до електричної мережі без дозволу електропередавальної організації, після відключення, поза приладом обліку. Положеннями ст. 27 Закону України «Про електроенергетику» (чинний на момент виявлення правопорушення 16.11.2017 року) та ст. 77 Закону України «Про ринок електричної енергії» (набрав чинності 11.06.2017 року) визначається відповідальність за порушення законодавства, що регулює функціонування ринку електричної енергії. За змістом цих статей, правопорушеннями на ринку електричної енергії є, зокрема, крадіжка електричної енергії, самовільне підключення до об`єктів електроенергетики, споживання електричної енергії без приладів обліку. На підставі виявленого були складені акти про порушення № 47479 від 27.03.2018 року, № 050429 від 12.07.2018 та № 050494 від 25.09.2018 року, відповідно до яких для усунення порушень самовільні підключення були відключені та демонтовані. 10.05.2018 року, 22.08.2018 року та 07.11.2018 року у відповідності до вимог ПКЕЕН та ПРРЕЕ відбулися засідання комісії з розгляду актів порушень правил користування електричною енергією для населення, на які споживач не з`явився. На засіданнях було вирішено провести розрахунки обсягу та вартості електроенергії, спожитої з порушенням ПКЕНН за період з 14.03.2018 року по 27.03.2018 року, з 18.06.2018 року по 12.07.2018 року та з 13.07.2018 року по 25.09.2018 року. Пункти 53 Правил користування електричною енергією для населення, затвердженою Постановою КМУ від 26.07.1999 року № 1357 (втратили чинність 26.06.2018 року) та п.п. 8.2 Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 14.03.2018 року № 312 (набули чинності 19.04.2018 року) передбачають процедуру складання акту у разі виявлення порушення, передбаченого зазначеними правилами, у тому числі фактів розкрадання електричної енергії, без облікового споживання електричної енергії, зміст цього акту та його розгляд комісією з розгляду актів. Рішення комісії оформлюється протоколом. У разі причетності споживача до порушення цих Правил у протоколі зазначаються відомості щодо обсягу та вартості не облікованої електричної енергії та надаються розрахунок проведених нарахувань. Нараховані суми за актами складають - 927,90 грн., 841,92 грн., 5154,77 грн., відповідно. Згідно ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний, зокрема, укладати договори про надання житлово-комунальних послуг у порядку і випадках, визначених законом; оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до п. 8.2.7. Правил роздрібного ринку електричної енергії кошти за не обліковану електричну енергію та суми збитків перераховуються споживачем на поточний рахунок оператора системи. Споживач має оплатити розрахункові документи за не обліковану електричну енергію протягом 30 календарних днів від дня отримання рахунка (у випадку неотримання споживачем рахунка у поштовому відділенні упродовж 5 робочих днів з дня надходження рахунка до поштового відділення споживача рахунок вважається отриманим споживачем на 5 робочий день). Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Положеннями ст. 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Разом з тим, позивач у поданому позові не зазначає, на якій саме підставі відповідальність за неналежне виконання зобов`язання щодо сплати боргу за надані послуги з постачання електроенергії, в тому числі і за ту, яка не була облікована через порушення споживачем ПКЕНН та ПРРЕЕ, мають нести солідарно саме [PERSON] , яка між тим померла у 2014 році та на підставі чого в частині вимог до неї судом було закрито провадження, та [PERSON] . Таким чином, за наданими матеріалами суд не може встановити, яка відповідальність за боргові зобов`язання належить [PERSON] як споживачу. За приписами ст. 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 360 ЦК України визначено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Так, зокрема, не надані докази, що [PERSON] є єдиним власником або наймачем цієї квартири, а, звідси, і споживачем послуг, і тому має нести відповідальність та в повному обсязі сплачувати борг. В разі належності квартири декільком особам на праві спільної сумісної або спільної часткової власності, позовні вимоги мають бути пред`явлені до кожного з них про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги у розмірах, що відповідають їх часткам у праві спільної сумісної/часткової власності на квартиру. Крім тих випадків, коли між співвласниками досягнуто домовленості щодо утримання квартири і визначено уповноваженого власника квартири (постанова ВС від 20.09.2018 у справі № 522/7683/13-ц, постанова ВСУ від 04.11.2015 у справі 6-734цс15, постанова ВС від 01.09.2020 у справі № 352/2163/13-ц). Таким чином, якщо відповідач має у власності частину квартири, то в такому випадку стягненню з нього всієї суми буде неправомірним. В той же час члени сім`ї наймача несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями, що випливають з договору. Про витребування доказів сторона позивача суд не клопотала, інформацію про причину відсутності можливості їх надання також не зазначала. Так, за приписами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що вимоги до відповідача є недоведеними, а тому позов задоволенню не підлягає.

Outcome: dismissed