Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

14 грудня 2022 року [PERSON] здав на пошту позов до ТОВ «ФК «Є ГРОШІ», в якому вказує, що між ним і товариством було укладено онлайн договір, на підставі якого він отримав позику. Але ознайомившись з умовами договору вважає його недійсним. Так, відповідач скористався тим, що йому бракувало знань, необхідних для здійснення правильного вибору при підписанні договору, не надало йому всю необхідну інформацію, зокрема, щодо його ціни та сукупної вартості, і тим самим ввело його в оману щодо умов договору. У зв`язку з цим реально нарахований відсоток за користування коштами став значно більшим, а вимоги про сплату непомірної неустойки є явно несправедливими. Йому було повідомлено значно меншу ціну договору, розмір відсотків, у зв`язку з чим він погодився на укладення договору. Фактично умови договору, при його укладенні, були відомі лише позичальнику. Крім того, прийняття пропозиції укласти електронний договір було здійснене ним шляхом зазначення у відповідному чек-боксі галочки на сторінці сервісу з надання онлайн позик та ведення одноразового ідентифікатора без заповнення формуляра заяви про прийняття пропозиції в електронній формі, що суперечить Закону України «Про електронну комерцію», а тому договір не може вважатися таким, що укладений у письмовій формі та підписаний ним. Сам договір містять умови, які є несправедливими, суперечать принципу сумлінності, що призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків, погіршення його становища. Посилаючись на викладені обставини, [PERSON] просить визнати недійсним договір, укладений між ним і відповідачем. 17 грудня 2021 року позов [PERSON] надійшов до Зарічного районного суду м. Сум, де за результатами розподілу в автоматизованій системі документообігу суду справі присвоєно унікальний номер 591/9150/22 та передано її для розгляду судді Клименко А.Я., яка ухвалою від 24 грудня 2021 року передала справу за підсудністю до Бабушкінського районного суду м. Дніпра. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпра від 27 січня 2022 року справа передана за підсудністю до Білопільського районного суду Сумської області, до якого вона надійшла 23 травня 2022 року. Ухвалою судді Білопільського районного\~суду Сумської\~області від 24 травня 2022 року відкрито провадження в справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. За клопотанням позивача витребувано в ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» належним чином завірену копію договору позики, укладеного між [PERSON] і вказаним товариством. 21 червня 2022 року до суду надійшов відзив, в якому товариство просить відмовити в задоволенні позовних вимог. Ухвалою Білопільського районного суду Сумської області від 23 червня 2022 року відмовлено в задоволенні клопотання про заміну відповідача. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 37). Про причини неявки суду не повідомив. Подав клопотання про розгляд справи без його участі за наявними в справі матеріалами (а. с. 9). Представник відповідача ТОВ «ФК «Є ГРОШІ» у судове засідання також не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином (а. с. 27). Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Як встановлено судом і вбачається з матеріалів справи, 11 липня 2021 року між ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» і [PERSON] у режимі онлайн укладено договір позики «Smile Credit» №3299302059-1572222 (а. с. 29-34). 23 вересня 2021 року між ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» і ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ» укладено договір про надання фінансових послуг факторингу №2021-09-7К, відповідно до якого останнє передало ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ» права вимоги за грошовими зобов`язаннями, у тому числі й за зобов`язаннями [PERSON] . Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна, зокрема, містити ім`я (найменування) відповідача, а також зміст позовних вимог (п. п. 2 і 4 ч. 3 ст. 175 ЦПК України). Відповідно до ч. 2 ст. 48, ч. 1 ст. 50 ЦПК України позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава. Позов може бути пред`явлений спільно кількома позивачами або до кількох відповідачів. Кожен із позивачів або відповідачів щодо другої сторони діє в цивільному процесі самостійно. Суд першої інстанції має право за клопотанням позивача до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання залучити до участі у ній співвідповідача (ч. 1 ст. 51 ЦПК України). Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача, а встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи. ЦПК України саме на позивача покладено обов`язок визначати відповідача в справі. Якщо позивач не заявляє клопотання про заміну неналежного відповідача (або залучення інших співвідповідачів в окремих справах згідно зі специфікою спірних правовідносин), суд відмовляє в задоволенні позову. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача. Пред`явлення позову до неналежного відповідача є самостійною підставою для відмови в задоволенні позову. Саме така правова позиція викладена в постанові Верховного Суду в справі №295/2557/17-ц від 27 березня 2019 року. З огляду на викладене, оскільки [PERSON] звернувся з позовом до ТОВ «ФК «Є ГРОШІ», а договір від 11 липня 2021 року був укладений з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ КОМ», право вимоги за яким у подальшому було передано ТОВ «КРЕДИТПРОМІНВЕСТ», своїм правом на заміну відповідача не скористався, у задоволенні позову слід відмовити. При цьому суд також враховує, що позивачем не було надано доказів, що оскаржуваний договір було укладено саме з ТОВ «ФК «Є ГРОШІ». На підставі викладеного,

Outcome: dismissed