Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

У серпні 2021 року ДП «КиївГазЕнерджи» (далі по тексту - позивач) звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (далі по тексту - відповідачі), у якому просив стягнути заборгованість за спожитий природній газ в розмірі 36899,88 грн., пені в розмірі - 922,36 грн., 3% річних - 2274,43 грн., інфляційних витрат - 4814,95 грн., а всього 44911,62 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що за адресою: [ADDRESS] , за якою ДП «КиївГазЕнерджи» здійснює надання послуг з постачання природного газу до вказаного помешкання, де проживають відповідачі, проте останні не проводять оплату за надані послуги, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка становить 36899,88 грн. Таким чином, оскільки відповідачі у добровільному порядку заборгованість не погашають, позивач вимушений був звернутись до суду за її примусовим стягненням, а також просив суд стягнути три проценти річних, інфляційну складову заборгованості та судові витрати по сплаті судового збору. Ухвалою суду від 09.09.2021 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження. Судом на адресу відповідачів було направлено ухвала про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, разом з тим конверти були повернуті до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання». Відповідно до висновків Великої Палати Верховного суду викладених в постанові від 25.04.2018 року у справі №800/547/17 - направлення листів рекомендованою кореспонденцією на дійсні адрес є достатнім для того, щоб вважати повідомлення/надсилання належним. При цьому отримання зазначених листів адресатом перебуває поза межами контролю відправки, а тому не може свідчити про неправомірність його дій. У встановлений в ухвалі строк відповідачі відзив щодо позовних вимог до суду не направили. За даних обставин, суд вирішує справу за наявними матеріалами, що передбачено ч.8 ст. 178 ЦПК України. З урахуванням положень ст.ст. 223, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних в справі доказів, ухваливши заочне рішення. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є власниками приватного будинку [ADDRESS] , що підтверджується договором дарування від 23.05.2004 року та свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 03.12.2013 року. Як вбачається з довідки ТОВ «Кийградсервіс» № 41 від 10.01.2014 року, за адресою [ADDRESS] проживають [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Встановлено, що [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами природного газу, постачання якого з 01.07.2015р. здійснює ДП «КиївГазЕнерджи» на підставі ліцензії АЕ № 299069 від 26.06.2015р. Дочірнє підприємство «КиївГазЕнерджи» забезпечує постачання газу за адресою: [ADDRESS] . Пропозицію укласти договір (оферту), що містить істотні умови договору про надання послуг з газопостачання, що відповідають умовам типового договору, опубліковано 26 червня 2015 р. в газеті «Сегодня» за №116. Типовий договір про надання населенню послуг з газопостачання, затверджений постановою КМУ № 938, в редакції постанови КМУ від 02.03.2015р. № 74. Всі побутові споживачі, які продовжують після 30.06.2015 р. отримувати на території ліцензійної діяльності постачальника із спеціальними обов`язками ДП «КиївГазЕнерджи» природний газ, є такими, що засвідчили бажання укласти договір про надання послуг з газопостачання та прийняли цю пропозицію повністю, безумовно. Після 30.06.2015р. отримання природного газу побутовим споживачем є момент укладання вказаного договору. У разі якщо за адресою побутового споживача не було здійснено припинення газопостачання до 01.07.2015 р., він є таким, що з 01.07.2015 р. уклав договір про надання послуг з газопостачання. Постановою НКРЕКП N 2500 від 30.09.2015 р. затверджено «Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам». Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам є публічним і регламентує порядок та умови постачання природного газу Споживачу як товарної продукції Постачальником та є однаковими для всіх побутових споживачів України. Цей Договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634,641,642 Цивільного кодексу України на невизначений строк шляхом приєднання Споживача до умов цього Договору. Фактом згоди Споживача про приєднання до умов цього Договору є сплачений Споживачем рахунок (квитанція) Постачальника за поставлений природний газ та/або фактичне споживання природного газу споживачем. Відповідно до п. 2.1 Договору Постачальник зобов`язується постачати природний газ Споживачу в необхідних для Споживача об`ємах (обсягах), а Споживач зобов`язується своєчасно сплачувати Постачальнику вартість природного газу у розмірі, строки та порядку, що визначені цим Договором. Пунктами 4.1., 4.2. Договору встановлено, що Споживач розраховується з Постачальником за природний газ за ціною, що встановлюється Регулятором. Ціна на газ має зазначатися Постачальником у платіжних документах (рахунках та/або квитанціях абонентської книжки) про сплату послуг за цим Договором, у тому числі у разі її зміни. Згідно п. 4.4. Договору об`єм (обсяг) постачання та споживання природного газу Споживачем за розрахунковий період визначається одним із нижченаведених способів: 1) за даними Оператора ГРМ за підсумками розрахункового періоду, що містяться в базі даних Оператора газотранспортної системи та доведені Споживачу Оператором ГРМ відповідно до умов договору розподілу природного газу; 2) або за плановими величинами середньомісячного споживання газу в опалювальний або міжопалювальний період. Відповідно до пункту 4.6. Договору при розрахунку за квитанціями абонентської книжки Постачальника Споживач самостійно розраховує суму платежу та сплачує його Постачальнику не пізніше 10 числа місяця, наступного за розрахунковим. 07 червня 2019 року в «Газеті по-українськи» за №43 були опубліковані зміни до умов Типового договору, зокрема пункт 4.6 Договору доповнено (конкретизовано), а саме: «Остаточний розрахунок за отримані послуги здійснюється до 25 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку не проведення розрахунків до 25 числа місяця наступного за розрахунковим, з 26 числа місяця наступного за розрахунковим умови Договору, в частині проведення розрахунків, вважаються порушеними, у зв`язку з чим Постачальник здійснює нарахування пені, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». У зв`язку з неналежним виконанням відповідачами своїх зобов`язань за Договором у відповідачів виникла перед позивачем заборгованість за період з 01.01.2019 року по 01.07.2021 року у сумі - 36899,88 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 2. ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Пунктом 4.9. Договору встановлено, що у разі порушення споживачем строків оплати за цим Договором споживач сплачує за вимогою постачальника пеню у розмірі 0,01 відсоток від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Відповідно до розрахунку загальна сума позовних вимог становить 36 353,16 грн., що складається пені в розмірі - 922,36 грн., 3% річних - 2274,43 грн., інфляційних витрат - 4814,95 грн. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, тому слід позов задовольнити повністю, а тому підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача сума заборгованості за спожитий природний газ за період з 01.01.2019 року по 01.07.2021 року в розмірі 36899,88 грн., пені в розмірі - 922,36 грн., 3% річних - 2274,43 грн., інфляційних витрат - 4814,95 грн., а всього 44911,62 грн. Крім того, відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідачки на користь ТОВ «Будсервісцентр-Комфорт» підлягає стягненню судовий збір в сумі 2270,00 грн., по 567,50 грн. з кожного.

Outcome: approved