Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів. Позовні вимоги мотивовані тим, що судовим наказом Балтського районного суду Одеської області від 15.10.2020 року було стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2009 рок народження та [PERSON] , 2012 року народження аліменти у розмірі 1/3 частини місячного доходу (заробітку) платника аліментів щомісяця. Позивач зазначає, що у зв`язку з нерегулярною сплатою аліментів з боку відповідача, утворилась заборгованість в розмірі 24395,64 грн. За таких обставин позивач звернулась до суду із позовом про стягнення з відповідача пені за прострочення сплати аліментів за період з вересня 2020 року по 01 липня 2021 року в сумі 23395,64 грн. В судове засідання позивач не з`явилась, надала заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Відповідно до ч. 6 ст. 128 ЦПК України судове повідомлення вручене належним чином. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явились, враховуючи положення ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Відповідно до ч. 1 ст. 224 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки або якщо зазначені ним причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Наявних у справі доказів достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків. З матеріалів встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстровано 30.12.2008 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області (а.с.13). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 18.02.2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану Балтського районного управління юстиції Одеської області (а.с.11) та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 12.07.2012 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кодимського районного управління юстиції Одеської області (а.с.12). Судовим наказом Балтського районного суду Одеської області від 15.10.2020 року у справі №493/1332/20 з [PERSON] стягнуто на користь [PERSON] аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частини місячного доходу (заробітку) платника аліментів щомісяця (а.с.7). Із розрахунку заборгованості зі сплати аліментів по виконавчому провадженню №63889727, що перебуває на виконанні у Кодимському районному відділі державної виконавчої служби, виданого державним виконавцем Борщ Л.А. встановлено, що за матеріалами виконавчого провадження наявна заборгованість зі сплати аліментів, яка за період з вересня 2020 року по червень 2021 року становить 19214,98 грн (а.с.8). Статтею 180 СК України встановлений обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини. Статтею 196 СК України передбачена, зокрема, відповідальність за прострочення сплати аліментів. Частиною першою зазначеної статті передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У статті 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Велика Палата Верховного Суду у постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № № 572/1762/15-ц дійшла правового висновку про те, що оскільки зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинно виконуватися щомісяця, суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів по кожному з цих періодичних платежів, встановити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконано, та з урахуванням встановленого обчислити розмір пені, виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Отже загальна сума пені за несплату або несвоєчасну сплату аліментів має розраховуватися за формулою: ?p=(A1?1%?Q1)+(A2?1%?Q2)+……….(An?1%?Qn), де: ?p - загальна сума пені за несплату або прострочення сплати аліментів, обраховується позивачем на момент подачі позову; A1- нарахована сума аліментів за перший місяць; Q1- кількість днів прострочення сплати суми аліментів за перший місяць; A2- нарахована сума аліментів за другий місяць; Q2- кількість днів прострочення сплати аліментів за другий місяць; An- нарахована сума аліментів за останній місяць перед подачею позову; Qn- кількість днів прострочення сплати аліментів за останній місяць. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Тож прострочення сплати аліментів з вини відповідача стало підставою для вимог позивача про стягнення з відповідача неустойки (пені) у розмірі 1% суми несплачених аліментів за кожний день прострочення. В той же час, позивач просить стягнути з відповідача пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 23395,64 грн. Однак, враховуючи, що відповідно до розрахунку заборгованості, проведеним державним виконавцем Кодимського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеси), розмір заборгованості становить 19214,98 грн., а пеня за прострочення сплати аліментів не може бути більшою, ніж 100 відсотків заборгованості, то позов підлягає частковому задоволенню. Стосовно розподілу судових витрат, суд приходить до наступних висновків. Відповідно до п.3 ч.1\~ст.5 ЗУ «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів. Відповідно до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки позивач на момент звернення до суду була звільнена від сплати судового збору на підставі\~Закону України «Про судовий збір», то відповідно до положень\~ст.141 ЦПК України з відповідача до Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial