Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

позивач звернулася в суд із позовом до відповідача про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою і повернення її власнику та скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, мотивуючи його тим, що вона є власником земельної ділянки з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6225 га, кадастровий номер 6824785000:04:010:0048, яка розташована на території Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області (колишня назва: Новоставецька сільська рада, Теофіпольський район, Хмельницька область), яку вона успадкувала після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Відповідно до\~Витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію права\~власності право\~власності на\~земельну ділянку\~з кадастровим\~номером 6824785000:04:010:0048\~площею 2,6225\~га зареєстроване\~за нею,\~номер запису\~про право\~власності 1946048. Відповідно до\~договору оренди\~землі №\~908-Н-Т-Х,\~укладеного 03.09.2012\~між нею\~та ПрАТ\~«Зернопродукт МХП»,\~земельна ділянка\~з кадастровим\~номером 6824785000:04:010:0048\~площею 2,6225\~га була\~передана в\~оренду ПАТ\~«Зернопродукт МХП»\~строком на\~п`ять років,\~того ж\~дня був\~складений акт\~визначення меж\~земельної ділянки\~в натурі\~(на\~місцевості),\~ці документи,\~як стороною\~договору оренди\~землі,\~були нею\~підписані.02.06.2014\~реєстраційною службою\~Теофіпольського районного\~управління юстиції\~Хмельницької області\~була проведена\~державна реєстрація\~вказаного договору\~оренди землі,\~номер запису\~про інше\~речове право\~5872494\~від 02.06.2014.\~Вона вважає,\~що станом\~на 02.06.2019\~закінчився термін\~оренди земельної\~ділянки із\~кадастровим номером\~6824785000:04:010:0048. Протягом 2020-2021\~років вона\~неодноразово зверталася\~до відповідача\~з вимогою\~повернути належну\~їй земельну\~ділянку та\~не чинити\~перешкоди у\~користуванні нею,\~однак відповідач продовжує користуватися спірною земельною ділянкою,\~посилаючись на\~право оренди,\~яке продовжує\~ існувати на\~підставі договору\~оренди землі\~№ 908-Н-Т-Х\~від 30.08.2018. Відповідно до\~витягу з\~Державного реєстру\~речових прав\~на нерухоме\~майно про\~реєстрацію іншого\~речового права\~ строк\~дії оренди\~земельної ділянки\~продовжений до\~22.11.2028,\~на підставі\~договору оренди\~землі №\~908-Н-Т-Х\~від 30.08.2018,\~але нею\~вказаний договір\~оренди не\~укладався і\~не підписувався. Наданий їй в 2020 році відповідачем екземпляр договору оренди землі № 908-Н-Т-Х від 30.08.2018 та акт приймання-передачі об`єкта оренди від 30.08.2018 не місять її підпису. Вважає, що оскільки вона договору оренди землі від 30.08.2018 не підписувала, то як сторона договору, вона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених нею цивільних прав та обов`язків. Таким чином, правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином вона не набула, а правовідносини за ним не виникли. Зазначає, що вона як власник земельної ділянки обрала способом захисту своїх прав усунення перешкод у користуванні належною їй земельною ділянкою шляхом зобов?язання відповідача повернути їй земельну ділянку. На підставі викладеного, просить зобов`язати ПрАТ «Зернопродукт МХП» повернути їй земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6225 га, кадастровий номер 6824785000:04:010:0048, скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки, що виникло на підставі договору оренди землі №908-Н-Т-Х від 03.09.2012, зареєстроване 02.06.2014 Реєстраційною службою Теофіпольського районного управління юстиції Хмельницької області і продовжене на підставі договору оренди землі № 908-Н-Т-Х від 30.08.2018 року до 22.11.2028 про оренду земельної ділянки кадастровий номер 6824785000:04:010:0048, власником якої вона є, номер запису про інше речове право 5872494 від 02.06.2014 та стягнути з відповідача на її користь понесені нею судові витрати . Представник позивача в судове засідання не з?явися, подав заяву про підтримання позовних вимог, просить стягнути з відповідача 1816 грн судового збору та 4152,94 грн витрат, на проведення почеркознавчої експертизи, просить проводити розгляд справи у його відсутності. Відповідач, про час та місце розгляду справи повідомлений вчасно, в суд не з`явився, від представника надійшов відзив та додаткові пояснення, в яких вона зазначила, що 30.08.2018 між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі №908 Н-Т-Х, згідно з яким в оренду передано земельну ділянку площею 2,6225 га розташовану на території Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області, який зареєстрований Реєстраційною службою Теофіпольського району управління юстиції у Хмельницькій області. Позивач жодного разу не зверталася до відповідача із заявами про неналежне використання умов договору, а також щодо розірвання договору оренди землі. Крім того, щороку позивач отримувала орендну плату та підписувала товарні накладні про отриману продукцію. Так, 23.09.2019 позивачці було виплачено орендну плату за 2019 рік у розмірі 10400,67 грн, 06.10.2020 - за 2020 рік у розмірі 10400,67 грн, 07.10.2021 - за 2021 рік у розмірі 11346,18 грн, 27.10.2021 позивачці додатково виплачено орендну плату за 2021 рік у розмірі 653,82 грн. Фактом волевиявлення позивачки в укладенні договору оренди землі є те, що вона добровільно передала відповідачу у користування належну їй на праві власності земельну ділянку, передавши при цьому копію державного акту на право власності на земельну ділянку, свідоцтво про прийняття спадщини за законом, копії свого паспорту та ідентифікаційного коду, тому вважає, що цей договір не можна вважати неукладеним з тих підстав, що він не був підписаний позивачкою. Крім того, зазначає, що позивачем пропущено трирічний строк позовної давності для звернення до суду з позовом, оскільки вона знала про існування договору оренди землі. Просила в задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі, розгляд справи проводити у відсутності представника відповідача. Суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності сторін. Вивчивши матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. В судовому засіданні встановлено, що позивачка є власником земельної ділянки площею 2,6225 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Новоставецької сільської ради Теофіпольського району Хмельницької області (тепер Теофіпольської ТГ Хмельницького району Хмельницької області) кадастровий номер 6824785000:04:010:0048, яку вона успадкувала після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом (а.с.8), державним актом на право приватної власності на землю (а.с.9), Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.10). 03 вересня 2012 року між позивачем та відповідачем було укладено договір оренди землі №908-Н-Т-Х, відповідно до умов якого земельна ділянка\~з кадастровим\~номером 6824785000:04:010:0048\~площею 2,6225\~га була\~передана в\~оренду ПрАТ\~«Зернопродукт МХП»\~строком на\~п`ять років,\~що підтверджується\~договором оренди\~землі та\~актом визначення\~меж земельної\~ділянки (а.с.11-13). Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію іншого речового права 02.06.2014\~реєстраційною службою\~Теофіпольського районного\~управління юстиції\~Хмельницької області\~була проведена\~державна реєстрація\~вказаного договору\~оренди землі,\~номер запису\~про інше\~речове право\~5872494\~(а.с.14). Відповідно до договору оренди землі №908-Н-Т-Х від 30.08.2018, який наданий позивачем в якості доказу у справі, [PERSON] передала в оренду ПАТ «Зернопродукт МХП» земельну ділянку площею 2,6225 га призначену для товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Новоставецької сільради Теофіпольського району Хмельницької області, строком на 10 років (а.с.15-17). Відповідно до висновку експерта за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №327-330/22-26 від 11.05.2022 року підпис від імені [PERSON] у графі «Орендодавець» у договорі оренди землі від 30.08.2018 р виконаноне [PERSON] , а іншою особою; підпис від імені [PERSON] у графі «Від орендодавця» Акту приймання-передачі земельної ділянки від 30.08.2018 р виконаноне [PERSON] , а іншою особою (а.с.134-138). За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно із частиною першою статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина четверта цієї ж статті). Відповідно до законодавчого визначення правочином є, перш за все, вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів).У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права. Частиною третьою статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Порушення вимог законодавства щодо волевиявлення учасника правочину є підставою для визнання його недійсним у силу припису частини першої статті 215 ЦК України, а також із застосуванням спеціальних правил про правочини, вчинені з дефектом волевиявлення - під впливом помилки, обману, насильства, зловмисної домовленості, тяжкої обставини. Як у частині першій статті 215 ЦК України, так і у статтях 229-233 ЦК України, йдеться про недійсність вчинених правочинів, тобто у випадках, коли існує зовнішній прояв волевиявлення учасника правочину, вчинений ним у належній формі (зокрема, шляхом вчинення підпису на паперовому носії), що, однак, не відповідає фактичній внутрішній волі цього учасника правочину. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. За частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Отже, підпис є невід`ємним елементом, реквізитом письмової форми договору, а наявність підписів має підтверджувати наміри та волевиявлення учасників правочину, а також забезпечувати їх ідентифікацію. Згідно із частиною першою статті 627 ЦК України і відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (частина перша статті 638 ЦК України). За частиною першою статті 14 Закону України «Про оренду землі» (тут і далі - у редакції, чинній на дату, зазначену в спірних договорах) договір оренди землі укладається в письмовій формі, а за статтею 18 цього Закону договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір оренди землі від 30.08.2018 в якому орендодавцем вказана [PERSON] , а орендарем - ПрАТ «Зернопродукт МХП» підписаний не [PERSON] , а іншою особою, доказів того, що [PERSON] уповноважувала інших осіб на укладення від її імені договорів оренди землі суду не надано, суд прийшов до висновку, що вказаний договір оренди є неукладеним. Суд критично оцінює твердження представника відповідача про те, що позивач визнавала укладення договору оренди землі, оскільки щорічно отримувала орендну плату, з таких підстав: відповідно до частини другої статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків. Отже, конклюдентними діями може підтверджуватися лише укладення договору в усній формі. Статтею 18 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що договір оренди набирає чинності після його державної реєстрації. Зазначена норма виключає можливість укладення спірного договору шляхом вчинення конклюдентних дій, бо такий договір не може бути зареєстрований. Виходячи з наведеного, прийняття оплати за користування земельною ділянкою не може бути належним та допустимим бути доказом укладення договору оренди землі. Відповідно до ст. 391 власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження майном. Згідно ст. 5 ЗУ «Про оренду землі», орендарем землі є\~ особа, якій на підставі договору оренди належить право володіння та користування земельною ділянкою. Оскільки в судовому засіданні встановлено, що договір оренди землі, 30.08.2018 в якому орендодавцем вказана [PERSON] , а орендарем - ПрАТ «Зернопродукт МХП» є неукладеним, тому, використовуючи цю земельну ділянку на підставі даного договору, відповідач здійснює перешкоди власнику у користуванні земельною ділянкою, тому вона підлягає поверненню позивачу. Враховуючи, що в судовому засіданні встановлено, що договір № 908-Н-Т-Х від 30.08.2018 земельної ділянки з кадастровим номером 6824785000:04:010:0048 власником земельної ділянки не укладався, то державна реєстрація права оренди земельної ділянки, що виникло на підставі вказаного договору проведена безпідставно, тому її необхідно скасувати. Щодо застосування строку позовної давності суд зазначає наступне: Згідно зі\~статтею 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Серед способів захисту речових прав цивільне законодавство виокремлює, зокрема, витребування майна з чужого незаконного володіння (стаття 387 ЦК України) й усунення перешкод у здійсненні права користування та розпоряджання майном (стаття 391 ЦК України). Вказані способи захисту можуть бути реалізовані шляхом подання віндикаційного та негаторного позовів відповідно. Вказані приписи про застосування строку позовної давності поширюються, зокрема, на позови про витребування майна з чужого незаконного володіння. Натомість, до позовів про усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження майном позовна давність не застосовується, оскільки негаторний позов може бути пред`явлений позивачем доти, поки існує відповідне порушення права. Вказане узгоджується з правовими висновками ВС, які викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 653/1096/16-ц . Витрати позивача на сплату судового збору при зверненні до суду та оплаті проведеної експертизи підлягають стягненню з відповідача відповідно до ст. 141 ЦПК України. Відповідно до квитанцій від 18.10.2021 та 3 лютого 2022 позивач сплатила 1816 грн судового збору та 4153 грн витрат на проведення судово-почеркознавчої експертизи.

Outcome: approved