Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

27.01.2022 року адвокат Повідайчик В.І. звернувся до суду з вищезазначеним позовом. Ухвалою Воловецького районного суду Закарпатської області від 04.03.2022 року провадження у зазначеній справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання. 20.04.2022 залучено до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Орган опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. 20.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 01.06.2022 представником позивача подано заяву про зменшення позовних вимог, а саме: відмову від позову в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право на користування жилим приміщенням- будинком [ADDRESS] ; виключення з числа відповідачів [PERSON] та з третіх осіб- орган опіки і піклування Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району Закарпатської області. 01.06.2022 судом задоволено заяву представника позивача про зменшення позовних вимог та часткову відмову від позову, вирішено проводити судовий розгляд справи в межах позовних вимог про визнання [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням- будинком [ADDRESS] . Позовні вимоги мотивовано тим, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку [ADDRESS] . У належному позивачеві житловому будинку зареєстроване місце проживання відповідачки [PERSON] - колишньої невістки позивача, яка понад шість років фактично не проживає у вказаному житловому будинку, житлом не користується, в добровільному порядку з реєстрації не знімається. Наявність реєстрації відповідачки у житловому будинку позивача перешкоджає йому, як власнику, вільно розпоряджатись своїм майном, впливає на розмір комунальних платежів. На підставі наведеного, позивач просить суд визнати [PERSON] такою, що втратила право користування жилим приміщенням- будинком [ADDRESS] . Позивач [PERSON] та його представник Повідайчик О.І. в судове засідання не з`явилися, надали заяву у якій просили розглянути справу без їх участі, позов підримують. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи була належним чином повідомлена, що підтверджується оголошенням про виклик до суду на офіційному порталі судової влади, відзиву не подавала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником житлового будинку за [ADDRESS] , що підтверджено Свідоцтвом про право особистої власності на житловий будинок від 04.12.1996 року, виданого виконавчим комітетом Воловецької районної Ради народних депутатів та рішенням виконавчого комітету Нижньоворітської сільської ради №33 від 30.08.2018 року про присвоєння житловому будинку, що належить [PERSON] , адресний номер [ADDRESS] . Із довідки виконкому Нижньоворітської сільської ради Мукачівського району №32 від 25.01.2022 встановлено, що [PERSON] , [INFO] , значиться зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] . Рішенням Воловецького районного суду Закарпатської області від 22.06.2016 року в справі №300/517/16-ц шлюб між [PERSON] (сином позивача) та [PERSON] розірвано. З Акту обстеження житлового будинку від 20.01.2022 року за адресою: [ADDRESS] , складеного комісією в складі: сільського голови Григи І., депутатів виборчого округу №2 Ісевич Ю.І. та [PERSON] , сусідами позивача [PERSON] - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , вбачається, що відповідачка [PERSON] значиться зареєстрованою в даному будинку, проте фактично не проживає більше шести років. Відповідно до ст.71 ч.1 Житлового кодексу України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст.72 Житлового кодексу України). Згідно з ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Статтею 317 Цивільного кодексу України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні - ч.1 ст.321 ЦПК України. Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном, згідно з ст.391 ЦК України. Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачка [PERSON] , яка не є членом сім`ї позивача та понад шість років не проживає в будинку [ADDRESS] , втратила право користування таким, а наявність її реєстрації в будинку позивача створює йому перешкоди, порушує право вільно володіти, користуватися і розпоряджатися належною йому власністю, впливає на розмір житлово-комунальних послуг, тому позов підлягає до задоволення. На підставі ст.141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992, 40 гривень.

Outcome: approved