Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом їх зменшення. Позовні вимоги, уточнені до відкриття провадження у справі, обґрунтував тим, що згідно з рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 липня 2021 року з нього стягуються аліменти в користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 травня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальне становище позивача погіршилося, він не має стабільного заробітку, не працює, має серйозні захворювання, через що не може працевлаштуватися, був комісований. Зазначає, що був прооперований, потребує коштів на лікування, обстеження, придбання медикаментів. Посилаючись на вказані вище обставини, позивач просить суд змінити спосіб стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини шляхом їх зменшення, розмір яких визначений рішенням Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 липня 2021 року і становить ј усіх видів заробітку (доходу), та стягувати з нього аліменти на утримання неповнолітнього [PERSON] , [INFO] в твердій грошовій сумі в розмірі 1400 грн. щомісячно, починаючи з 31 травня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Згідно протоколу авторозподілу судової справи від 25 січня 2022 року справу передано у провадження судді Лященка О.В. 06 травня 2022 року було здійснено повторний авторозподіл судової справи між суддями та передано до провадження судді Кусік І.В. Ухвалою судді Кусік І.В. від 12 травня 2022 року відкрито провадження та призначено до розгляду у спрощеному провадженні з викликом сторін. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, зазначених у заяві. Відповідачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, подала відзив на позов, у якому зазначила, що відповідач звільнився з роботи ще у червні 2021 року, тобто тоді, коли ще не було ухвалено рішення у справі про стягнення аліментів з відповідача. Тобто його матеріальний стан не змінився, бо на дату ухвалення рішення суду 06 липня 2021 року він вже не працював. Також вказує на те, що відповідач навіть не став на облік до Центру зайнятості у пошуках роботи. Окрім того, покликається на те, що з позовом про зміну способу стягнення аліментів, який визначений рішенням суду, має право звератися одержувач аліментів. Заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши матеріали справи, суд вважає позов безпідставним і таким, що до задоволення не підлягає. У судовому засіданні встановлено, що на підставі рішення Володимир-Волинського міського суду Волинської області від 06 липня 2021 року з позивача [PERSON] стягуються аліменти в користь відповідачки на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 31 травня 2021 року та до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до частини першої\~статті 192 СК України\~розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. У пункті 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~судам роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Як вбачається звитягу з наказу № 89 від 30 червня 2021 року ГУДСНС України у Волинській області, [PERSON] звільнено зі служби у зв`язку із скороченням штатів. Як вказує позивач у позові, на час ухвалення рішення 06 липня 2021 року про стягнення з нього аліментів він працював, а на даний час не працює, у зв`язку із чин змінився його матеріальний стан. Однак це не відповідає дійсності, оскільки він був звільнений зі служби згідно наказу № 89 від 30 червня 2021 року ГУДСНС України у Волинській області, тобто на момент ухвалення рішення він уже не працював і відповідно його матеріальний стан не змінився. Також позивач вказує, що погіршився стан його здоров`я, оскільки він має захворювання кишечника і переніс операцію на ньому і у зв`язку із цим не може працевлаштуватися. На підтвердження цього він додав Виписку № 2247 із медичної карти стаціонарного хворого від 02.03.2021 року. Однак проаналізувавши дану виписку, суд не вбачає погіршення стану здоров`я позивача, оскільки у рекомендаціях лікар зазначив, що слід обмежити фізичне навантаження протягом 2-х місяців. Жодних обмежень у працевлаштуванні або роботі позивачу не встановлено. На переконання суду, тимчасове безробіття заявника не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів, враховуючи, що платник аліментів є працездатною особою, оскільки у матеріалах справи відсутні докази непрацездатності позивача [PERSON] . З довідки\~№ 198\~від 24\~січня 2022\~року,\~виданої Володимир-Волинською\~філією Волинського\~обласного центру\~зайнятості,\~вбачається,\~що [PERSON] \~не знаходиться\~на обліку\~як безробітний, що вказує на відсутність потреби останнього в отриманні від держави матеріальної допомоги у зв`язку із безробіттям. Відповідно до\~ст.\~180\~Сімейного кодексу\~України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно з ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Наведена вище норма закону визначає право одержувача аліментів ініціювати перед судом питання щодо зміни способу стягнення аліментів. Однак чинне сімейне законодавство не передбачає такого права для платника аліментів. Тому правових підстав для задоволення даного позову немає.

Outcome: dismissed