Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Позивач ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго звернувся в суд з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги теплопостачання посилаючись на те, що відповідачі за адресою: [ADDRESS] , користуються послугами підприємства по забезпеченню тепловою енергією у вигляді опалення та гарячого водопостачання, а тому зобов`язані оплачувати отримані послуги. У зв`язку з невиконання покладених зобов`язань, за період з 01.11.2016 по 01.06.2020 року утворилась заборгованість у сумі 26379,20 грн., а також за період з 21.12.2016 року по 01.06.2020 року нарахований індекс інфляції в сумі 2653,24 грн.. та 3 % річних в сумі 1337 грн. 72коп. Просили стягнути суму заборгованості та понесені судові витрати по справі. Ухвалою судді Октябрського районного суду м. Полтави від 17.07.2020 року відкрито провадження у справі, яку вирішено розглядати за правилами спрощеного позовного провадження. У вересні 2020 року відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву, у якій вона просить відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі. В обґрунтування вказувала, що всі відповідачі у справі не є власниками житлового приміщення, не зареєстровані у даному приміщенні, власником житлового приміщення є [PERSON] яка померла [INFO] і залишила заповіт лише на неї, однак вона у спадщину ще не вступила та не оформила право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , а отже, на думку відповідача, до неї ще не перейшли усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини відповідно до ст. 1218 ЦК України. Зауважує, що вона та інші відповідачі проживають та зареєстровані за іншими адресами,а отже не являються фактичними користувачами послуг ПОКВПТГ Полтаватеплоенерго за адресою: [ADDRESS] . Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав суду заяву у якій просив розглядати справу у відсутність представника підприємства, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідачі, будучи повідомленими про розгляд справи судом за наявними в матеріалах справи адресами, у судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, відзив на позовну заяву подавала лише відповідач [PERSON] та надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та зазначала що позовні вимоги визнає частково, лише у сумі 15\~520,24 грн., інші відповідачі відзив не подали. За таких обставин судом відповідно до ст. ст. 280, 281 ЦПК України постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши наявні матеріали справи, суд вважає позов обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню зтаких підстав. Судом встановлено, відповідно договору купівлі-продажу від 24.06.2004 року серія ВВЕ №424200, власником квартири [ADDRESS] є [PERSON] . Договір про надання послуг теплопостачання за адресою: [ADDRESS] , укладено від 01.04.2005 року між ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» та [PERSON] . Відповідно до ч.1 ст.11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Таким чином, за адресоюадресою: [ADDRESS] , ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» надаються послуги з теплопостачання. Як вбачається з пояснень відповідача [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] . За життя [PERSON] залишила заповіт ВВЕ № 873802 від 24.06.2004 року, з якого вбачається, що належну їй на праві приватної власності квартиру [ADDRESS] заповіла повністю своїй племінниці [PERSON] . Згідно копії довідки ЖБК «Геолог`без номеру та дати за адресою: [ADDRESS] , проживають без реєстрації [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Як вбачається з довідок про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 517054-2020 від 13.08.2020 року [PERSON] та №504464 від 29.07.2020 року [PERSON] , дані особи зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.19 ЗУ Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є : власник, споживач, виконавець, виробник. Згідно з вимогами ст.ст.64, 67 ЖК України та п.п.14, 17, 35 Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій, квартиронаймачі зобов`язані вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги, у тому числі і за послуги теплопостачання, у строки, встановлені чинним законодавством, а повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем житла майнову відповідальність. Згідно з п.18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, споживачі зобов`язані оплачувати спожиті послуги не пізніше 20 числа наступного за розрахунковим місяця. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процентів річних відпростроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Квартира за адресою: [ADDRESS] , обладнана вузлом обліку гарячої води. Відповідно до пункту 15 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005 засоби обліку води і теплової енергії, встановлені у квартирі (будинку садибного типу) та на вводі у багатоквартирний будинок, підлягають періодичній повірці. Періодична повірка засобів обліку води і теплової енергії проводиться у строк, що не перевищує одного місяця. За цей час споживач оплачує відповідні послуги у такому порядку: з централізованого постачання холодної та гарячої води згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередні три місяці; з централізованого опалення згідно із середньомісячними показаннями засобів обліку за попередній опалювальний період. У разі несправності засобів обліку води і теплової енергії, що не підлягає усуненню, плата за послуги з моменту її виявлення вноситься згідно з нормативами (нормами) споживання. Так, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, за період з 01.11.2016 по 01.06.2020 утворилась заборгованість в сумі 26379,20 грн., крім того за період з 21.12.2016 по 01.06.2020 нараховано індекс інфляції в сумі 2653,24 грн. та 3% річних в сумі 1337,72 грн., всього 30370 грн. 16 коп. Не погоджуючись з розрахунком заборгованості позивача, відповідачами не надано суду контррозрахунку, однак [PERSON] надано квитанції про часткову сплату заборгованості за надані ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго» послуги вже після подачі позову до суду (квитанція № 0.0.2460058950.4 від 16.02.2022 року на сумі 3000 грн. за централізоване опалення, квитанція № 0.0.2464991479.2 від 21.02.2022 року на суму 6849,92 грн. за централізоване постачання гарячої води, квитанція № 0.0.2464991479.1 від 21.02.2022 року на суму 4000 грн. за централізоване опалення, квитанція № 0.0.2460058950.5 від 16.02.2022 року на суму 1000 грн.за централізоване постачання гарячої води) на суму 15849 грн 92 коп. Отже, сума заборгованості, яка підлягає стягненню становить 14 521,16 грн. Відповідно до ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, за виключенням тих прав і обов`язків, що зазначені у ст.1219\~ЦК України (ст.ст.1218,1231 ЦК України). Часом відкриття спадщини відповідно до ч.2 ст.1220\~ЦК України є день смерті особи, або день, з якого вона оголошується померлою. Згідно ч.ч.1,2 ст.1268\~ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Дії, які свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем спадщини визначені у ч.3 ст.1268, ст.1269 ЦК України. Так згідно з ч.3 ст.1268\~ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.\~\~\~\~\~\~\~\~Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Чинне законодавство розмежовує поняття прийняття спадщини (глава 87\~ЦК України «Здійснення права на спадкування») та оформлення спадщини (глава 89\~ЦК України «Оформлення права на спадщину»). Відповідно до ч.1 ст.1296\~ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Разом з тим, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч.5 ст.1268 ЦК України). Частиною першою ст.1297\~ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якого є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Однак, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину (ч.3 ст.1296 ЦК України). Таким чином спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку. Враховуючи наявність заповіту на користь [PERSON] до неї, після [PERSON] , переходять всі права і обов`язки щодо утримання квартири [ADDRESS] , а отже доводи відповідача [PERSON] що після смерті власник спадщину фактично не отримано є безпідставними та необґрунтованими. Щодо доводів відповідача [PERSON] , що всі відповідачі проживають за іншими адресами, а саме за адресами їх реєстрації, є також необгрунтованими, оскільки. Відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може гуртуватися на припущеннях. Згідно з ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Статтею 77 ЦПК України встановлено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно ч.1 та 2 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово. Фізична особа, яка досягла чотирнадцяти років, вільно обирає собі місце проживання, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Відповідачем на підтвердження своїх доводів надано копії довідок про внесення відомостей до єдиного державного демографічного реєстру № 517054-2020 від 13.08.2020 року [PERSON] та №504464 від 29.07.2020 року [PERSON] , що дані особи зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , однак враховуючи наявність довідки ЖБК «Геолог» про склад сім`ї, яка видавалась на [PERSON] і з якої вбачається фактичне проживання всіх відповідачів без реєстрації та

Outcome: partial