Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] на свою користь сплачене страхове відшкодування в сумі 5633,11 грн та понесених судових витрат по сплаті судового збору в сумі 2481,00 грн. Мотивуючи вимоги тим, що 24.10.2018 року між Приватним акціонерним товариством «Європейський страховий альянс» та ТОВ «Коростишівземземінвест» був укладений договір страхування транспортних засобів № 43762, відповідно до умов якого страховик зобов`язувався відшкодувати збитки, що могли настати у зв`язку з пошкодженням, знищенням чи втратою автомобіля "Форд", д.н. [NUMBER] . 02.09.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля та автомобіля ГАЗ, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Відповідно до п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» між учасниками ДТП складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, відповідно до якого особою винною в скоєнні ДТП є відповідач [PERSON] , цивільно-правова відповідальність якого станом на момент ДТП була забезпечена в ПрАТ «СГ «ТАС». Відповідно до рахунку СТО від 19.09.2019 року вартість відновлювального ремонту складає 10817,33 грн. Позивач з метою досудового врегулювання спору, 02.12.2019 року звернувся до ПрАТ «СГ «ТАС» із заявою про виплату страхового відшкодування; 26.12.2019 року ПрАТ «СГ «ТАС» здійснило виплату оціненої шкоди страхового відшкодування у порядку суброгації частково, у розмірі 5184,22 грн. 10.01.2020 року позивач звернувся до відповідача з метою досудового врегулювання спору. Оскільки відповіді від відповідача не отримав та кошти перераховані не були, позивач звернувся до суду. Ухвалою суду від 21.03.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомленням сторін (а.с. 58). Сторони не скористались своїм правом та не подали до суду клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін. Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, про розгляд справи повідомлений належним чином. Відповідачем було отримано копію позовної заяви та ухвалу суду згідно поштового повідомлення (а.с. 61). Суд, дослідивши матеріали справи, встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 24.10.2018 року між ПАТ «Європейський страховий Альянс» та ТОВ «Коростишівземінвест» був укладений договір добровільного страхування ризиків, пов`язаних з експлуатацією автотранспортного засобу № 43762, відповідно до умов якого одним із застрахованих транспортних засобів є автомобіль Форд, д.н. [NUMBER] (а.с. 6-13). 02.09.2019 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля під керуванням [PERSON] , та автомобіля ГАЗ, д.н. [NUMBER] , під керуванням [PERSON] . Учасники даної ДТП скористалися правом, передбаченим п. 33.2 ст. 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», та оформили ДТП без участі уповноважених на те працівників відповідного підрозділу МВС України. Особою винною в скоєнні ДТП є [PERSON] (а.с. 14). 05.09.2019 року до позивача звернувся представник ТОВ «Коростишівземінвест» з повідомленням про подію з транспортним засобом, що підлягає врегулюванню в порядку прямого врегулювання збитків (а.с. 15-16). У заяві про виплату страхового відшкодування від 05.09.2019 року страхувальник просив: «належну мені суму страхового відшкодування в разі визнання випадку страховим прошу виплатити наступним чином: на СТО за реквізитами рахунку-фактури» (а.с. 15). Відповідно до рахунку СТО № 435 від 19.08.2019 року вартість відновлювального ремонту склала 10817,33 грн (а.с. 26). Тому, розмір виплати страхового відшкодування за вищевказаною ДТП склав 10817,33 грн, що підтверджується платіжними дорученнями, копії яких додані до позовної заяви (а.с. 37). Цивільно-правова відповідальність відповідача застрахована у АТ «СГ «ТАС» за полісом серії АО № 005409376. Ліміт відповідальності АТ «СГ «ТАС» за шкоду, заподіяну майну, складає 100000,00 грн, розмір франшизи складає 2000,00 грн (а.с. 38). Позивач із метою досудового врегулювання спору, 02.12.2019 року звернувся до АТ «СГ «ТАС» із заявою за вих. № 53778/8 про виплату страхового відшкодування у сумі 8817,33 грн (а.с. 40). Згідно листа АТ «СГ «ТАС» № 17501 від 24.12.2019 року (а.с. 42) коефіцієнт зносу замінених складових, згідно методики товарознавчої експертизи та оцінки колісно транспортних засобів, становить 0,3493, що дорівнює 3633,11 грн. Розрахунок суми страхового відшкодування: 10817,33 грн - 2000,00 грн - 3633,11 грн = 5184,22 грн. 26.12.2019 року АТ «СГ «ТАС» було сплачено на користь позивача 5184,22 грн (а.с. 43). 10.01.2020 року позивач звернувся до відповідача з вимогою про відшкодування різниці між вартістю відновлювального ремонту та виплатою в порядку прямого врегулювання збитків з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу та франшизи у розмірі 5633,11 грн. (10817,33 грн - 5184,22 грн). Однак відповідач відповіді не надав та кошти не перерахував. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про страхування» страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Згідно зі ст. 9 Закону України «Про страхування» страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. За приписами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За п.1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Відповідно до статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Згідно з ч. 1 ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Відповідно до правової позиції, викладеної у постанові Верховного Суду від 14.02.2018 у справі № 754/1114/15-ц, одержання потерпілим страхового відшкодування за договором не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, оскільки страхового відшкодування може бути недостатньо для повного покриття шкоди й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною. Потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди, або шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування, або шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1194 ЦК України підстав. Крім цього, у постанові Верховного Суду від 09.10.2019 у справі № 649/384/16-ц зазначено, що положеннями Закону України «Про страхування» та ЦК України не встановлено обов`язку страховика при розрахунку розміру страхового відшкодування застосовувати коефіцієнт фізичного зносу щодо вартості пошкоджених деталей, які підлягають заміні. Предметом спору є не стягнення матеріального збитку, визначеного відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки дорожніх транспортних засобів, який завдано особі, а саме відшкодування шкоди у вигляді понесених витрат на відновлення транспортного засобу, тобто реальних збитків, які відповідно до вимог частини другої статті 1192 ЦК України підлягають відшкодуванню у повному обсязі. Законодавець розмежовує поняття «вартість відновлювального ремонту» та «матеріальний збиток, завданий унаслідок ДТП». Відповідальність винуватця ДТП за завдану шкоду обмежується реальним розміром збитків та у випадку відновлення транспортного засобу можуть відповідати вартості відновлювального ремонту пошкодженого транспортного засобу. Відповідно до ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Отже, з урахуванням викладеного вище, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги ПАТ «Європейський страховий альянс» підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 2481,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved