Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

11 січня 2022 року АТ «КредоБанк» звернулося у суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позов обґрунтований тим, що 14 серпня 2019 року між АТ «КредоБанк» та відповідачем [PERSON] було підписано заяву договір №26208011311437/980/РКО про надання банківських послуг, згідно умов якого відповідачу було відкрито кредитну лінію №КК/10415 та встановлено ліміт кредитування в розмірі 200\~000 грн. Відповідно до п.1.3.2.3.2 договору, за користування кредитом відповідач зобов`язувалася сплачувати банку 36 % річних. Відповідач [PERSON] порушила умови кредитного договору щодо своєчасності повернення сум отриманого кредиту та сплати нарахованих за користуванням кредитними коштами відсотків у встановлені кредитним договором терміни, у зв`язку з чим станом на 16 червня 2021 року виникла заборгованість всього в розмірі 24\~018,45 грн., яка складається з 21\~464,74 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 2\~553,71 грн. - заборгованості за відсотками. Враховуючи викладене, та ту обставину, що відповідач проігнорував письмову вимоги позивача щодо повернення кредитних коштів, просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь АТ «Кредобанк» заборгованість по кредитному договору №КК/10415 від 02 червня 2020 року всього в розмірі 24\~018,45 грн. Крім того, просить стягнути з відповідача в свою користь судові витрати понесені у справі, а саме: 2270 грн. судового збору та 2401,84 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Відповідач [PERSON] до початку першого судового засідання, у визначений судом строк, відзиву на позовну заяву та будь-яких інших клопотань до суду не подала. Відповідно до ч.5 ст.279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Відповідно до вищезазначеної норми процесуального права, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. Суд, дослідивши письмові докази у справі у їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення. Згідно вимог ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Статтею 527 ЦК України\~передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. У відповідності зі ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до вимог ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). З копії додатку про відкриття кредитної лінії №КК/10415 від 02 червня 2020 року до заяви договору №26208011311437/980/РКО від 14 серпня 2019 року, встановлено, що між АТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено договір про встановлення ліміту кредитування зі сплатою відповідачем 36,00% річних за користування кредитними коштами (а.с.5-6). Строни, шляхом підписання цього додатку погодили, що взаємні права, обов`язки та умови відкриття кредитної лінії визначаються цим додатком як безпосередньо в його тексті так і в текстах заяви-договору, Правил та Тарифів. Цей додаток, заява-договір, Правила ФО, Тарифи надалі спільно іменуються як кредитний договір (а.с.10-11). За п.п.1.3.2.1 додатку максимальний ліміт заборгованості за кредитною лінією складає 200\~000 грн., а за п. 1.3.2.2 додатку строк кредитної лінії до 01 червня 2023 року. На виконання умов договору (п.1.1) позивач відкрив [PERSON] кредитну лінію № [NUMBER] . За п.п.1.3.2.7.3 Додатку, відповідач зобов`язався повністю погасити заборгованість за Кредитом, виданих в межах Кредитної лінії процентами, комісіями, неустойкою та іншими платежами, передбаченими цим Кредитним договором не пізніше терміну, вказаного в п. 1.3.2.2 цього Додатку або впродовж строку, передбаченого п.1.3.2.7.5. Як встановлено з руху коштів по рахунку, станом на 16 червня 2021 року, заборгованість відповідача [PERSON] перед позивачем становить 24\~018,45 грн., яка складається з: 21464,74 грн. - заборгованості по тілу кредиту; 2553,71 грн. - заборгованості за відсотками (а.с.7-9). Пунктом 1.3.2.7.5 Додатку, банк має право в будь-який момент без обґрунтування причин такого рішення, вимагати від клієнта повернути усю суму заборгованості за цим кредитним договором, за умови направлення клієнту попередження про це за 30 календарних днів до запланованої дати повернення Позивачем вживались заходи досудового врегулювання спору. Відповідачу, за місцем її реєстрації, направлялася досудова вимога щодо дострокового стягнення заборгованості, однак лишилася без реагування відповідача [PERSON] (а.с.15-18). Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Позивачем до позову додано достатньо доказів, які підтверджують існування між сторонами договірних відносин та доказів невиконання умов кредитного договору відповідачем. При цьому, судом встановлено, що заборгованість по кредитному договору відповідачем не погашена, а тому суд визнає, що зобов`язання за вищевказаним договором [PERSON] не виконано, а доказів на спростування вказаних обставин, відповідач не подала. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні в матеріалах справи докази, прийшов до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача АТ «КредоБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором всього в розмірі 24\~018,45 грн. Крім цього, у відповідності до вимог\~ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача [PERSON] на користь позивача понесені і документально підтверджені останнім судові витрати в сумі 2270 грн. (а.с.5). Разом з тим, у стягненні витрат на професійну правову допомогу в розмірі 12644,29 грн., суд відмовляє за їх недоведеністю. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої\~статті 141 ЦПК України\~при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України\~встановлено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Верховний Суд України у Постанові від 01.09.2021 (справа № 178/1522/18, провадження № 61-3157 св 21 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі\~статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу представником позивача - адвокатом Павленком С.В. надані такі документи: копія договору про надання правової допомоги від 11.02.2019 року; копія ордеру серії КС №573217, копія довіреності № 11821 від 30.12.2020 року, копія свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧН № 000531 від 30.11.2018 року. Разом з тим, у наданому суду договорі про надання правової допомоги від 11.02.2019 року не обумовлено розміру винагороди виконавцю саме у сумі 2401 грн, яку просить стягнути з відповідача представник позивача - адвокат Павленко С.В. Відтак, не надано жодних доказів на обґрунтування вартості судових витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Враховуючи те, що жодних належних та достатніх доказів в підтвердження здійснення таких витрат суду не надано (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, тощо), з огляду на складність справи, те, що представник позивача жодного разу не брав участі у судових засіданнях, суд не вбачає правових підстав для покладення на відповідача обов`язку відшкодувати позивачу витрати на професійну правничу допомогу.

Outcome: approved