Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: Ужгородський міський центр зайнятості, про припинення трудових відносин. Позов мотивовано тим, що 25.09.2014 року між нею та відповідачем укладено трудовий договір № 3449, згідно з яким її прийнято на посаду мийника посуду. Цей договір зареєстровано у міському центрі зайнятості 25.09.2014 року. В кінці 2017 року трудові відносини припинилася за згодою сторін, про що зроблено відповідний запис у її трудову книжку від 07.12.2017 року, однак з того часу відповідач не зняв з реєстрації вищевказаний трудовий договір в Ужгородському міському центрі зайнятості і вона не може встановити місцезнаходження відповідача. Позивач зазначає, що для зняття з реєстрації в Ужгородському міському центрі зайнятості необхідна присутність обох сторін трудового договору, однак відповідач в Ужгородський міський центр зайнятості не з`являється, внаслідок чого процедура розірвання трудового договору та припинення трудових відносин не закінчена, а місцезнаходження відповідача їй не відоме, вона не може разом з ним з`явитися до центру зайнятості для зняття із реєстрації, а відтак вимушена звернутися до суду за захистом порушених прав. Зауважує, що в силу відсутності самого відповідача, вона не має можливості звільнитися у встановленому законодавством (ст. 38 КЗпП України) порядку і працевлаштуватися на законних підставах. Її право на працю, оплату праці та здійснення обов`язкових соціальних внесків порушено відповідачем, який не звільніє її у встановленому законом порядку. На підставі викладеного, позивач просить суд розірвати безстроковий трудовий договір, укладений 25.09.2017 року між фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] та нею, зареєстрованому у міському центрі зайнятості. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому подала до суду заяву, згідно з якою позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, а справу розглянути без її участі, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином, письмові пояснення щодо позову не подано, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. У відповідності до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Відтак, суд розглядає справу відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України заочно, оскільки проти цього не заперечує позивач. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 25.09.2014 року між [PERSON] та фізичною особою - суб`єктом підприємницької діяльності [PERSON] було укладено безстроковий трудовий договір між працівником та фізичною особою, за умовами якого [PERSON] безстроково з 25.09.2014 року прийнято на роботу на посаду мийника посуду. Вказаний договір було зареєстровано в Ужгородському міському центрі зайнятості 25.09.2014 року за № 3449, про що зроблено відповідний запис у трудовій книжці позивача. Згідно трудової книжки [NUMBER] [PERSON] прийнята на роботу до приватного підприємця [PERSON] мийником посуду та 07.12.2017 року звільнена з роботи за згодою сторін за п. 1 ст. 36 КЗпПУ. Статтею 43 Конституції України гарантується кожному право на працю, яке включає до себе можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку добровільно дає згоду. Відповідно до ст. 3 КЗпП України законодавство про працю регулює трудові відносини працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, виду діяльності та галузевої належності, а також осіб, які працюють за трудовим договором з фізичними особами. Згідно зі ст. 21 КЗпП України трудовий договір є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом, чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін. Відповідно до ст. 24-1 КЗпП України, у разі укладання трудового договору між працівником і фізичною особою фізична особа повинна у тижневий строк з моменту фактичного допущення працівника до роботи зареєструвати укладений у письмовій формі трудовий договір у державній службі зайнятості за місцем свого проживання у порядку, визначеному Міністерством праці та соціальної політики України. Розірвання трудового договору, укладеного між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, має свої особливості. Відповідно до п. 8 Порядку реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, у разі закінчення строку трудового договору або припинення його дії достроково, в трудовому договорі фізична особа робить запис про підстави його припинення з посиланням на відповідні статті Кодексу законів про працю України, про що сторони повідомляють центр зайнятості, який зареєстрував трудовий договір. Пунктом 9 реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого наказом Міністерства праці та соціальної політики України від 8 червня 2001 року № 260, визначено, що відповідальна особа центру зайнятості протягом трьох робочих днів знімає трудовий договір з реєстрації, про що робить відповідний запис у книзі реєстрації трудових договорів. Фізична особа робить запис про підстави припинення трудового договору з посиланням на відповідні статті КЗпП України в третьому примірнику трудового договору, який після реєстрації зберігається в центрі зайнятості, і найманий працівник засвідчує своїм підписом припинення в третьому примірнику. На підставі цього, відповідальна особа центру зайнятості знімає трудовий договір з реєстрації, про що робиться запис у книзі реєстрації трудових договорів та запис на трьох примірниках трудового договору про зняття з реєстрації трудового договору. Таким чином, запис на примірниках трудового договору про його зняття з реєстрації робиться на підставі здійсненого фізичною особою-підприємцем запису про підстави припинення такого договору. Згідно зі ст. 36 КЗпП України однією з підстав для припинення трудового договору є розірвання трудового договору за згодою сторін. Згідно з Порядком реєстрації трудового договору між працівником і фізичною особою, яка використовує найману працю, затвердженого Міністерством праці та соціальної політики України від 08.06.2001 року № 260, Державний центр зайнятості є органом, на який покладено функції реєстрації (зняття з реєстрації) трудових договорів, які укладаються із фізичними особами-роботодавцями та найманими працівниками, а також підтвердження записів, внесених фізичними особами-роботодавцями до трудових книжок працівників. Зняття з реєстрації у центрі зайнятості трудового договору можливо за умови звернення до нього обох сторін трудових відносин. У разі виникнення трудового спору між сторонами трудових відносин фізичною особою-роботодавцем та найманим працівником, а також у разі відсутності однієї із сторін у центрі зайнятості, підставою для зняття трудового договору з реєстрації є рішення суду, яке набрало законної сили, про припинення дії трудового договору. Встановлені судом обставини свідчать про те, що трудові відносини між сторонами припинені, що підтверджується відповідним записом в трудовій книжці позивачки, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, а тому, враховуючи особливості правового регулювання зняття з державної реєстрації трудового договору, позивач позбавлена можливості самостійно зняти договір з реєстрації і захистити своє порушене право. Отже, з урахуванням наведеного, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання трудового договору є підставними та підлягають до задоволенню. Виходячи з положень ч. ч. 6, 7 ст. 141 ЦПК України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, то такий слід компенсувати за рахунок держави.

Outcome: approved