Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

У грудні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом та свої вимоги мотивує тим, що 23.12.2006 року зареєстрували з відповідачкою шлюб, який розірвано рішенням суду від 28.01.2014. Мають спільну дитину - сина [PERSON] , [INFO] . 13.05.2014 року рішенням Зарічного районного м.Суми визначено місце проживання сина разом з матір`ю, стягнуто з [PERSON] аліменти на утримання сина в розмірі ј частини заробітку з 06.03.2014 року і до повноліття дитини.17.06.2014 року рішенням Виконавчого комітету СМР № 278 визначено спосіб участі батька у вихованні малолітнього сина [PERSON] . Починаючи з 2014 року по день подання позову [PERSON] не має можливості спілкуватись з сином, оскільки колишня дружина чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною: переводить дитину по різним навчальним закладам, переїжджає з ним в іншу місцевість на постійне проживання - без погодження органів опіки та його повідомлення, як батька, змінює номери телефонів і т.п. Протягом останніх восьми років [PERSON] вживаються всі можливі дії з метою встановлення місцезнаходження дитини, проте результатів це не дало. На виконання рішення суду [PERSON] сплачує аліменти на рахунок Шевченківського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві та відсутня заборгованість зі сплати аліментів. Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 15.02.2018 року зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкоди у спілкуванні з неповнолітнім сином, встановлено порядок участі батька у вихованні дитини. В подальшому у зв`язку з невиконанням рішення суду оголошено розшук боржника [PERSON] 01.11.2020 року внесено відомості до Єдиного реєстру досудових розслідувань та розпочато досудове розслідування за фактом зникнення сина позивача. Згідно відповіді на запит Головного центру обробки спеціальної інформації ДПС України від 07.12.2018 року [PERSON] як громадянин Російської Федерації 23 березня 2017 року в`їхав на територію України, а 06 квітня 2017 року виїхав. У зв`язку з незаконними діями [PERSON] щодо вчинення перешкод у спілкуванні з сином, його переховуванням, незаконним вивезенням за кордон, невиконанням рішення суду позивачу завдано моральну шкоду у розмірі 1000000 грн., яку просить стягнути з [PERSON] . Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 05.01.2022 відкрито провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 08.02.2022. Розгляд справи відкладався у зв`язку з неявкою відповідача. Ухвалою суду від 21.02.2022 закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду на 16.03.2022. Розгляд справи перепризначався на 06.06.2022. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав із зазначених у ньому підстав, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Додатково пояснив, що позивачу довелось проттягом тривалого часу прикладати значиних зусиль у розшуку власного сина. Має відомості, що сина незаконно вивезено на територію Російської Федерації, де він на даний час і перебуває разом із матір?ю. Позивач усвідомлює, що зв?язок між ним та сином втрачений остаточно та втрачає надію побачити сина. Такі обставини спричиняють значних моральних страждань, які позивач відчуває протягом тривалого часу. Відповідачка про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, в судове засідання не з`явилась, відзив не подала. Зі згоди представника позивача, викладеної в судовому засіданні, суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню. Судом встановлено, що позивач та відповідач перебували в зареєстрованому шлюбі з 23 грудня 2006 року. Рішенням Шевченківського районного суду м.Києва від 28.01.2014 року по справі № 761/25620/13-ц шлюб між сторонами розірвано (т.1 а.с.19). Мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.200). Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 13.05.2014 року у справі №591/1466/14 визначено місце проживання неповнолітнього [PERSON] разом з матір`ю - [PERSON] . Цим же рішенням суду з [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] на користь [PERSON] (т.1 а.с. 20-21). Рішенням виконавчого комітету Сумської міської ради від 17.06.2014 року №278 позивачу було визначено наступний спосіб участі вихованні сина [PERSON] : у формі систематичних побачень з сином кожної першої та другої п`ятниці місяця з 17-00 години до 19-00 години, кожної першої та другої суботи місяця з 10-00 години до 18-00 години, кожної першої та другої неділі місяця з 10-00 години до 14-00 години, з урахуванням стану здоров`я дитини та інших обставин, що мають значення, під час шкільних канікул за попередньою домовленістю з матір`ю (т.1 а.с.22). Рішенням Зарічного районного суду м.Суми від 15.02.2018 року по справі № 591/1729/17 зобов`язано [PERSON] не чинити [PERSON] перешкод у спілкуванні з неповнолітнім сином [PERSON] , [INFO] . Встановлено [PERSON] порядок його участі у вихованні сина [PERSON] у формі систематичних побачень з сином кожної першої та другої п`ятниці місяця з 17-00 години до 19-00 години, кожної першої та другої суботи місяця з 10-00 години до 18-00 години, кожної першої та другої неділі місяця з 10-00 години до 14-00 години, з урахуванням стану здоров`я дитини; під час шкільних канікул за попередньою домовленістю з матір`ю, але не менше половини їх тривалості. В задоволенні позову в іншій частині відмовити за необґрунтованістю вимог (т.2 а.с.176) . Згідно з довідкою від 27.05.2014 № 08-14/163, виданою Комунальною установою Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів №2 ім.Д.Косаренка, м.Суми, Сумської області, [PERSON] навчався в закладі в 3В класі (т.2 а.с.10). З 16 червня 2017 року позивачем [PERSON] направлено запити до навчальних закладів м.Харкова про навчання його неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] в закладі освіти, а також надання відомостей про успішність навчання, характеристику дитини (т.1 а.с.23-239). Згідно відповідей навчальних закладів м.Харкова дитина [PERSON] , [INFO] у навчальних закладах м. Харкова не навчався (т.1 а.с.240-250, т.2 а.с.1-7). Згідно відповіді Харківського приватного навчально-виховного комплексу «Гімназія очаг» Харківської області від 11.08.2017 № 210 [PERSON] навчався даному закладі з 08.09.2014 по 03.06.2016 року на дистанційній формі навчання. З 03.06.2016 року до НВК подано заяву на відрахування дитини у зв`язку з вибуттям до Сумської спеціалізованої школи № 1 ім. В. Стрельченка (т.2 а.с.9) Відповідно до довідки від 08.09.2017 № 08-14/163, виданої Комунальною установою Сумська спеціалізована школа І-ІІІ ступенів № 1 ім. В.Стрельченка, [PERSON] з 04.05.2016 року по 08.09.2017 року не навчався у вищезазначеному закладі (т.2 а.с.8). 29 січня 2020 року позивачем направлено звернення до Державної міграційної служби України Департаменту з питань громадянства, паспортизації та реєстрації з метою з`ясування інформації про видачу [PERSON] паспорту громадянина України та паспорту для виїзду за кордон (т.2 а.с.11-12). 15 травня 2020 року позивачем направлено звернення до Державної прикордонної служби України з метою з`ясування інформації про перетин державного кордону України [PERSON] , [INFO] . Листом від 01.06.2020 № 23/1-5511 [PERSON] надано відповідь, з якої вбачається, що 11.05.2016 року [PERSON] , [INFO] , громадянство Російська Федерація здійснив в`їзд на територію України, 15.05.2016 року - здійснив виїзд, 23.03.2017 року - здійснив в`їзд на територію України, 06.04.2017 року - виїзд (т.2 а.с.13-15). В 2020 році позивачем також направлялись запити до Служби безпеки України, Національної служби здоров`я України Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби України, Уповноваженого Президента України з прав дитини відділу державної реєстрації актів цивільного стану Управління державної реєстрації ГТУЮ у Сумській області Центру надання адміністративних послуг у м.Суми, Головного управління ДФС у Сумській області Управління освіти і науки Сумської міської ради Міністерства освіти і науки України, Зарічного ВДВС м.Суми ГТУЮ у Сумській області, Міністра внутрішніх справ України, Начальника Сумського ВП ГУНП в Сумській області з метою з`ясування інформації про перебування [PERSON] (т.2 а.с.16-72). 11.10.2019 року [PERSON] подано до Сумського відділу поліції (м.Суми) ГУНП в Сумській області подана заява про розшук [PERSON] , [INFO] , як особи, зниклої безвісти (т.2 а.с.74-77). 16.03.2022 року [PERSON] до ГУНП в Сумській області подано заяву про вчинення кримінального правопорушення щодо неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за ст.115 КК України (т.2 а.с.80-81). Згідно відповіді ГУНП в Сумській області від 24.03.2020 року №У-414 , 22.01.2019 після отримання з Зарічного районного суду м.Суми ухвали відносно гр. [PERSON] заведена розшукова справа № 539 та оголошено її в державний розшук. Встановлено, що [PERSON] перебуває на території Російської Федерації , що підтверджують відомості про перетин Державного кордону України, куди вона виїхала ще в 2015 році разом зі своїм сином [PERSON] до оголошення її в розшук ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 14.01.2019. Встановити точну адресу перебування на території Російської Федерації [PERSON] не представляється можливим в зв`язку з тим, що Україна розірвала всі дипломатичні стосунки з Російською Федерацією (т.2 а.с.82-83). 17.04.2020, 15.10.2020 року [PERSON] до Ковпаківського районного суду м.Суми подано скаргу на бездіяльність СВП ГУНП в Сумській області (а.ст.2 а.с.84-91). 30.11.2020 слідчим СВП ГУНП в Сумській області Черняк Т.М. винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісти зникнення [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.92). Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 05 лютого 2021 року скасовано постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Черняк Т.М. від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 12020200440002913 (т.2 а.с.98). 12.12.2020 слідчим СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Болдирєвою Ю.С. винесено постанову про закриття кримінального провадження за ознаками складу кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України за фактом безвісти зникнення [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.100-101). Ухвалою Ковпаківського районного суду м.Суми від 18 травня 2021 року скасовано постанову слідчого СВ Сумського ВП ГУНП в Сумській області Болдирєвої Ю.С. від 30.11.2020 року про закриття кримінального провадження № 12020200440002913 (т.2 а.с. 105). Згідно відповіді ГУНП в Сумській області СРУП від 02.06.2021 № П-134/аз 26.11.2020 було проведено опитування [PERSON] та [PERSON] через месенджер Viber , де було встановлено їх -особі, вони пред`явили на відео свої паспорти громадян Російської Федерації. Також [PERSON] повідомив, що не хоче спілкуватись з батьком - [PERSON] (т.2 а.с.123). 15 травня 2020 року [PERSON] неодноразово звертався до Міністерства юстиції України з заявами про виявлення місцезнаходження [PERSON] на території України та забезпечення повернення дитини до України (т.2 а.с.127-143). З 16.07.2014 року на виконанні відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління у м.Києві перебувало виконавче провадження № 44027541 з примусового виконання виконавчого листа № 591/1466/14-ц, виданого Зарічним районним судом м.Суми про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання сина [PERSON] , [INFO] . Заборгованість зі сплати аліментів відсутня (т.2 а.с.159-165,17). Відповідно до інформації з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта від 30.08.2021 року відповідачу [PERSON] на праві приватної спільної часткової власності належить 1/3 частки квартири [ADDRESS] . Крім [PERSON] у вказаному житловому приміщенні зареєстровані також [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (т.2 а.с.173-17). Згідно перевірки системи «Аркан» УГАП ГУНП в Сумській області [PERSON] та [PERSON] як громадяни Російської Федерації здійснили виїзд 06.04.2017 року та в`їзд 23.03.2017 року з території України на територію Російської Федерації (т.2 а.с.179-180). Ухвалою Зарічного районного суду м.Суми від 14.01.2019 року по справі № 591/6025/18 оголошено розшук боржника [PERSON] , [INFO] (т.2 а.с.181). 29.05.2020 року постановою державного виконавця Зарічного ВДВС у м.Суми Північно- Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) Печняк Ю.В. ВП № 56354736 встановлено тимчасове обмеження боржника у праві керування транспортними засобами (т.2 а.с.193-194). 02.06.2020 року постановою державного виконавця Зарічного ВДВС у м.Суми Північно- Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) Печняк Ю.В. ВП № 56354736 накладено арешт на кошти [PERSON] (т.2 а.с.196). 03.06.2020 року постановою державного виконавця Зарічного ВДВС у м.Суми Північно- Східного міжрегіонального управління МЮ (м.Суми) Печняк Ю.В. ВП № 56354736 накладено арешт на майно [PERSON] (т.2 а.с.195). Згідно з ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу (ч. 2 ст. 141 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Відповідно до ч. 5 ст. 159 СК України особа, яка ухиляється від виконання рішення суду, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Матеріалами справи безспірно підтверджується, що відповідач чинить перешкоди позивачу у здійсненні його прав щодо участі у вихованні сина та ухиляється від виконання рішення суду про усунення перешкод позивачу у спілкуванні з сином та його вихованні, чим порушує права як батька, так і дитини, зокрема, право хлопчика на особисте спілкування з батьком. В той же час поведінка позивача, як батька дитини, свідчить про бажання підтримувати відносини зі своїм сином, він стурбований неможливістю спілкуватися зі своєю дитиною, має душевні страждання з цього приводу. Вказане свідчить про те, що позивач зазнав моральних страждань внаслідок таких дій відповідача і тому наявні підстави для стягнення на його користь з відповідача моральної шкоди. Відповідно до ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням майна, у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Згідно з п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. №4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» розмір моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховується стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого-спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити з засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір моральної шкоди, яка підлягає стягненню з відповідачки, суд враховує положення частини 3 статті 12 ЦПК України, відповідно до якої кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, .встановлених законом. На переконання суду заявлений позивачем розмір моральної шкоди - 1 000 0000 грн. не доведений позивачем та відповідає повідомленому представником позивача у позовній заяві та у судовому засіданні характеру та обсягу душевних страждань позивача внаслідок неправомірних дій відповідачки, характеру та ступеню його немайнових втрат, зміні в життєвих стосунках. Із урахуванням принципів розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за доцільне стягнути з відповідачки на користь позивача в рахунок відшкодування моральної шкоди 10 000 гривень, який буде достатнім і справедливим з урахуванням наданих позивачем доказів та повідомлених обставин. У зв?язку із частковим задоволенням позовних вимог та на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 100 грн. пропорційно до задоволених вимог. Представником позивача також заявлено клопотання про стягнення витрат на правничу допомогу, орієнтовний розмір яких у позовній заяві вказаний в сумі 24 000 грн. Суд зазначає, що відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв?язку з розглядом справи встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). З наданого договору про надання послуг з правничої допомоги вбачається, що розмір та порядок оплати послуг за договором встановлюється за домовленістю сторін у додаткових угодах до цього договору. (п. 5.1 договору). Оплата за надані послуги здійснюється замовником шляхом перерахування коштів на поточний рахунок виконавця, зазначений у цьому договорі, протягом 5 днів після підписання акта здавання-приймання послуг сторонами на підставі виставленого виконавцем рахунку - фактури (пункт 5.2 договору) . Додатковою угодою до договору визначена лише орієнтовна вартість наданих послуг (а.с. 13-16 т. 1). Представником позивача не надано доказів фактичного понесення витрат на правничу допомогу, якими, відповідно до умов укладеного з клієнтом договору, мають бути Звіт про надані послуги, Акт здавання-приймання послуг, рахунок-фактура та докази фактичного перерахування коштів. До закінчення судових дебатів представником позивача не повідомлялось про наміри надати докази понесення витрат на правничу допомогу протягом 5 днів після ухвалення рішення. За таких обставин, суд вважає, що позивачем не підтверджено належними доказами понесення витрат на професійну правничу допомогу, у зв?язку з чим ці витрати розподілу не підлягають.

Outcome: partial