Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення боргу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 07 квітня 2005 року АТ КБ «Приватбанк» уклало з нею договір, яким надало кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитними коштами. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана ним заява на отримання кредиту разом із запропонованими ПАТ КБ «Приватбанк» Тарифами банку і Умовами та правилами надання банківських послуг складають між ним та банком кредитний договір. Позивач стверджує, що [PERSON] станом на 26 січня 2022 року має заборгованість за\~ тілом кредиту у розмірі 9049 грн. 18 коп. та за відсотками за користування кредитом у розмірі 2456 грн. 08 коп.\~\~ Оскільки відповідач в добровільному порядку не погашає свій борг, банк просить стягнути його в примусовому порядку. Ухвалою від 31 березня 2022 року суд визнав справу малозначною та постановив її розгляд проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. У судове засідання сторони не з`явились. У поданій до суду заяві представник позивача Гребенюк О.С., просив розглядати справу за його відсутності у судовому засіданні та задовольнити позов. Відповідач причини неявки не повідомила, відзиву на позов у встановлений судом строк до суду не подала, хоча про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена шляхом направлення судової повістки та через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. За таких обставин суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України. У зв`язку з неявкою в судове засідання відповідача розгляд справи проведено в порядку заочного розгляду, передбаченого гл. 11 ЦПК України, про що судом постановлено ухвалу. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини з приводу виконання зобов`язань. 07 квітня 2005 року [PERSON] звернулась до ЗАТ КБ «Приватбанк» із заявою, в якій просила відкрити рахунок та надати їй кредитну картку. Цього ж дня між\~ ЗАТ КБ «Приватбанк» і [PERSON] було укладено договір, за умовами якого банк надав клієнту пакет послуг, для чого відкрив відповідачу карткові рахунки видав платіжну картку «VISA» зі строком дії два роки, валюта рахунку гривня України, кредитний ліміт фінансовий, фіксований, в сумі 2500,00 грн. Кредит було надано у вигляді відновлювальної кредитної лінії. Базова відсоткова ставка по кредитному ліміту на момент підписання договору 3% на місяць із розрахунку 360 днів у році. Погашення боргу за кредитним лімітом здійснюється щомісячними платежами у розмірі 7% від загальної уми здійснених транзакцій. Факт отримання та користування кредитними коштами підтверджується також випискою по особовому рахунку відповідача. Згідно з цією. Випискою ліміт кредитування було збільшено. В подальшому [PERSON] змінила прізвище « [PERSON] ». Згідно з п. 1 Статуту АТ КБ «Приватбанк» рішенням загальних зборів акціонерів від 30 квітня 2009 року було змінено тип банку із закритого на публічне акціонерне товариство та його найменування на публічне акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Рішенням Єдиного акціонера Банку від 21 травня 2018 року № 519 змінено тип банку з публічного на приватне акціонерне товариство та змінено найменування банку на акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк». Акціонерне товариство комерційний банк «Приватбанк» став правонаступником всіх прав та зобов`язань публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк». До позовної заяви позивач додав копії Витягу з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», копію витягу з Умов та правил надання банківських послуг, довідку про видачу кредитних карток та зміну умов кредитування, паспорт споживчого кредиту. Згідно наданого суду розрахунку позивач станом на 26 січня 2022 року нарахував [PERSON] 9049 грн. 18 коп. заборгованості за тілом кредиту та 2456 грн. 08 коп. заборгованості за відсотками за користування кредитом. Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 626,628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним(стаття 1055 ЦК України). Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Оскільки фактично отримані та використані позичальником кредитні кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не були повернуті, банк вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів. Крім підтвердження факту користування відповідачем кредитними коштами, позивачем\~ також підтверджено порядок і розмір нарахування відсотків, а тому суд вважає, що позов підлягає до задоволення і в цій частині. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені судові витрати. На підставі наведеного,

Outcome: approved