Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

10 травня 2022 року позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обґрунтування якого зазначила те, що 16 березня 2019 року вона вступила в зареєстрований шлюб з відповідачем, зареєстрований Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, про що зроблено запис за № 79 та видано свідоцтво про шлюб. Від шлюбу сторони мають дитину: [PERSON] , [INFO] . Спільне життя між сторонами не склалося. Причиною розпаду\~сім`ї стали відсутність взаєморозуміння, сварки, різні погляди на сімейне життя. Спроб на примирення ніхто не робив. Зазначає те, що з січня 2022 року сторони припинили спільне життя та ведення господарства. Позивач вважає, що збереження шлюбу є неможливим, суперечить її інтересам, у зв`язку з чим, просить суд розірвати шлюб, укладений з відповідачем. Ухвалою судді від 17 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та відкрито провадження у справі. Позивач в судове засідання не з`явилась. 10 травня 2022 року та 23 червня 2022 року надала суду заяви, в яких вказала, що просить цивільну справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився. 23 червня 2022 року подав до суду заяву, в якій просить цивільну справу розглянути без його участі, позовні вимоги визнає. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, на підставі ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позову з огляду на таке. Судом встановлено, що 16 березня 2019 року [PERSON] та [PERSON] вступили в зареєстрований шлюб, про що Новомосковським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис за № 79. Вказаний факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 16 березня 2019 року, наданим суду у засвідченій позивачем копії /а.с.4/. Від шлюбу сторони мають дитину [PERSON] , [INFO] /а.с.5/. [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] /а.с.3, зворот/. Сторонами визнано, що за час спільного проживання через взаємовідносини сторін, ними припинено фактичні шлюбно-сімейні відносини та відсутнє бажання їх поновити, а збереження сім`ї стало неможливим. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. З січня 2022 року сторони проживають окремо. За ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Статтею 110 СК України визначено право одного з подружжя подати позов про розірвання шлюбу. Відповідно до вимог 112 Сімейного Кодексу України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, і постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Таким чином, враховуючи обставини, встановлені судом, відповідно до ст.ст. 110, 112 СК України, суд приходить до висновку, що підстави, які спонукали позивача до розірвання шлюбу, обґрунтовані, подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам позивача, сім`я розпалася остаточно та відновлена бути не може, тому позов підлягає задоволенню. Крім того, з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України, враховуючи сплату позивачем при зверненні з позовом судового збору, задоволення позову, визнання позову відповідачем, суд вважає за необхідне розподілити судові витрати у справі, понесені позивачем при сплаті судового збору 496,20 грн з відповідача, та відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при подачі позову у сумі 496,20 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved