Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

У позовній\~заяві [PERSON] просить ухвалити рішення про розірвання зареєстрованого 03.07.2014 шлюбу із [PERSON] . Свої вимоги обґрунтувала тим, що спільне життя з відповідачем не склалося, відсутнє взаєморозуміння, повага, бажання проживати разом та будувати сімейні відносини. Від даного шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , 2017 року народження. Вважає, що подальше проживання у шлюбі буде суперечити принципам добровільності сімейних відносин. Провадження в справі відкрито ухвалою суду від 18.03.2022, розгляд позову постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали та матеріалами позову без вручення, ухвалою від 13.05.2022 судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Позивач та представник позивача у позовній заяві просили розгляд справи проводити за їх відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті двічі повідомлявся у встановленому порядку, у тому числі шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті суду, але в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За відсутності учасників процесу розгляд цивільної справи здійснено в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України без фіксації судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Враховуючи вищевикладене та положення ст.279 ЦПК України, суд розглянув справу за наявними у справі матеріалами. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Згідно із свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] сторони уклали шлюб 03 липня 2014 року у Відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Любомльського районного управління юстиції Волинської області за актовим записом № 43. У період шлюбу у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Викладені у позові фактичні обставини взаємовідносин між сторонами відповідачем не спростовано, тому суд вважає їх доведеними і приходить до висновку, що шлюб між сторонами існує лише формально, перспектив збереження сім`ї не вбачається. Такий висновок підтверджено і самим фактом неподанням відповідачем відзиву на позов чи заперечень у іншій формі. Згідно із ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивачка заявила вимогу про залишення шлюбного прізвища, у рішенні суду має бути зазначено про вибір прізвища після розірвання шлюбу. Отже, після розірвання шлюбу прізвище позивачки слід залишити з « [PERSON] ». Враховуючи викладене, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки збереження шлюбу суперечитиме її інтересам. Згідно зі ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved