Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У листопаді 2021 року до суду надійшов позов [PERSON] до ТзОВ «Енселко Агро», третя особа -- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Н.А. про усунення перешкод. Позивач просила визнати недійсним договір оренди від 05.11.2015 року, зареєстрований 08.07.2016 року, номер запису 15361585 про інше речове право, сторонами якого є [PERSON] та ТзОВ «Енселко Агро», об`єктом якого є земельна ділянка розміром 1,68 га з кадастровим номером 6820685000:08:004:0118, та скасувати рішення приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Салиги Н.А. про державну реєстрацію іншого речового права (права оренди земельної ділянки) за № 15361585 від 08.07.2016 року. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що вона є спадкоємцем майна [PERSON] , який був власником земельної ділянки площею 1,4624 га, кадастровий номер 6820685000:08:004:0118, цільове призначення: для ведення сільськогосподарського товарного виробництва. З невідомих позивачу причин щодо земельної ділянки кадастровий номер 6820685000:08:004:0118 приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Салигою Н.А. зареєстровано договір оренди земельної ділянки ТзОВ «Енселко Агро», проте площа земельної ділянки зазначена -- 1,68 га. Оскільки [PERSON] не укладав договору оренди із відповідачем щодо земельної ділянки площею 1,4624 га, то позивач просить суд визнати недійсним вказаний договір оренди щодо належної їй земельної ділянки із кадастровим номером 6820685000:08:004:0118, а також скасувати рішення про державну реєстрацію. Ухвалою від 16.12.2021 року у справі відкрито провадження, призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 09.02.2022 року підготовче провадження закрите, справа призначена до розгляду по суті. У судовому засіданні 23.06.2022 року позивач свої вимоги підтримала повністю, та пояснила, що вона успадкувала спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , а саме дві земельні ділянки площею 1,4624 га, кадастровий номер 6820685000:08:004:0118, та площею 0,2215 га площею, кадастровий номер 6820685000:08:004:0119, які належали померлому на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 010871. А земельної ділянки з кадастровим номером 6820685000:08:004:0118 площею 1,68 га, яка передана в оренду відповідачу, у власності [PERSON] ніколи не було. У судове засідання 28.06.2022 року учасники справи, будучи повідомленими про місце, дату та час розгляду справи належним чином, не з`явились. За неявки сторін відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Позивач [PERSON] подала до суду письмову заяву, у якій позовні вимоги підтримала повністю, справу просила розглянути за відсутності сторони позивача та задовольнити позов. Представник відповідача, Товариства з\~обмеженою відповідальністю «Енселко Агро», [PERSON] будучи повідомленим про місце, дату та час розгляду справи належним чином, у суд не з`явився. Крім того, представник відповідача надав відзив на позов, у якому вказав, що договір оренди між ТОВ «Енселка Агро» та [PERSON] згідно державного акту ІІ-ХМ № 010871, копію якого було надано орендодавцем, має площу 1,68 га, з яких 1,46 га - рілля, 0,22 га - сіножаті, що разом становить 1,68 га. Отже, земельна ділянка, на яку видано державний акт ІІ-ХМ № 010871 і щодо якої було укладено договір оренди між [PERSON] та ТОВ «Енселко Агро» та земельна ділянка, яку успадкувала позивачка є однією і тією ж ділянкою з кадастровим номер 6820685000:08:004:0118. Позивачка стверджує, що договір оренди № б/н від 05.11.2015 року не підписувався [PERSON] , проте в договорі оренди земельної ділянки з кадастровим номером 6820685000:08:004:0118, укладеному між ТОВ «Енселко Агро» та [PERSON] 05.11.2015 року в графі «Орендодавець» міститься підпис [PERSON] . Жодних підстав стверджувати, що вказаний договір не підписувався [PERSON] у позивачки немає. Право оренди земельної ділянки зареєстровано за ТОВ «Енселко Агро» Салигою Наталією Анатоліївною - приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Харківської області. З 2015 року в Україні запроваджено принцип екстериторіальності під час реєстрації речових прав на нерухоме майно. Зокрема, частиною п`ятою статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що державна реєстрація прав проводиться за заявами у сфері державної реєстрації прав будь-яким державним реєстратором з урахуванням вимог, встановлених абзацами першим - третім цієї частини, крім випадку, передбаченого статтею 31-2 цього Закону. Отже, сторони Договору оренди землі вправі на власний розсуд обирати місце реєстрації. При цьому, законодавство не встановлює обов`язку щодо подання документів на реєстрацію речового права певною стороною договору. Крім того,вчинення реєстраційних дій потребує певних ресурсів: одній із сторін договору оренди необхідно відвідати державного реєстратора, сплатити встановлений збір за вчинення реєстраційної дії та за отримання інформаційної довідки із державного реєстру речових прав на нерухоме майно, та ТОВ «Енселко Агро» взяло на себе такі клопоти та витрати. Сам тому реєстрація права оренди земельної ділянки [PERSON] була здійснена там, де це було більш зручно ТОВ «Енселко Агро». Оскільки в діях ТОВ «Енселко Агро» по реєстрації права оренди земельної ділянки 6820685000:08:004:0118 не було жодних порушень, то твердження позивачки про те, що внаслідок проведення реєстраційних дій нотаріусом Харківського міського нотаріального округу, орендодавця ( [PERSON] ) начебто було введено в оману є хибними, позов необгрунтований, підстави подання позову є надуманими, а тому представник просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача -- приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна надіслала до суду письмову заяву, у якій справу просила розглянути за її відсутності. Суд, заслухавши позивача та дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що позов належить задовольнити. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. За приписами ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно зі ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ст.ст. 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Згідно з вимогами ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні. Судом встановлено, що 20 жовтня 2021 року приватним нотаріусом Хмельницького районного нотаріального округу Кухарською Л.А. видано [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] . Спадкоємець успадкувала земельну ділянку площею 1,4624 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Нетечинецької сільської ради Хмельницького (колишнього Віньковецького) району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6820685000:08:004:0118, та земельну ділянку площею 0,2215 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Нетечинецької сільської ради Хмельницького (колишнього Віньковецького) району Хмельницької області, кадастровий номер земельної ділянки 6820685000:08:004:0119, які належали спадкодавцю на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії ІІ-ХМ № 010871, виданого Нетечинецькою сільською радою народних депутатів Віньковецького району Хмельницької області, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 136 (а.с.61-62). За змістом договору оренди землі від 05 листопада 2015 року [PERSON] і ТзОВ «Енселко-Агро» уклали договір, за умовами якого [PERSON] передав відповідачеві земельну ділянку загальною площею 1,6800 га, кадастровий номер земельної ділянки 6820685000:08:004:0118, яка належала йому на праві власності згідно державного акта ІІ-ХМ № 010871 від 10.09.1999 року, у строкове платне користування строком до 31.12.2027 року (а.с.7). 08 липня 2016 року приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Салига Наталія Анатоліївна зареєструвала право ТзОВ «Енселко-Агро» на оренду земельної ділянки площею 1,68 га кадастровий номер 6820685000:08:004:0118, терміном до 31 грудня 2027 року з правом пролонгації (номер запису про інше речове право 15361585) (а.с.65-69). Умовами вказаного договору оренди землі (п.п. 12.2), укладеного між ТзОВ «Енселко-Агро» та [PERSON] 05 листопада 2015 року, визначено, що дія договору припиняється у разі: закінчення строку, на який його було укладено; придбання орендарем земельної ділянки у власність; викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом; ліквідації юридичної особи - орендаря. Договір припиняється також в інших випадках, передбачених законом. Статтею 202 ЦК України встановлено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України). За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). В силу ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Частиною 1 статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Договір є обов`язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України). Як передбачено ч. 1 ст. 638 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Із положень ч.ч. 1, 2 ст. 651 ЦК України слідує, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Відповідно до ч. 4 ст. 124 ЗК України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у власності громадян і юридичних осіб, здійснюється за договором оренди між власником земельної ділянки і орендарем. За змістом ч. 2 ст. 792 ЦК України відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом. Законом України від 6 жовтня 1998 року № 161-ХІV «Про оренду землі» (далі Закон № 161-ХІV) визначаються порядок укладення, зміни, припинення і поновлення договору оренди землі. Договір оренди землі це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ч. 1 ст. 13 Закону № 161-ХІV). В силу ч. 1 ст. 14 Закону № 161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Згідно з ч. 1 ст. 15 Закону № 161-ХІV (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) істотними умовами договору оренди землі є: об`єкт оренди (кадастровий номер, місце розташування та розмір земельної ділянки); строк дії договору оренди; орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату. Із положень ч. 1 ст. 30 Закону № 161-ХІV слідує, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. Частиною 1 статті 31 Закону № 161-ХІV визначено, що договір оренди землі припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено. Відповідно до ч. 1 ст. 32 Закону № 161-ХІV на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, в разі випадкового знищення чи пошкодження об`єкта оренди, яке істотно перешкоджає передбаченому договором використанню земельної ділянки, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. За змістом ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням,що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки щодо визнання недійсним договору оренди землі від 05 листопада 2015 року, щодо земельної ділянки площею 1,68 га, кадастровий номер 6820685000:08:004:0118, оскільки судом встановлено та не заперечено представником відповідача, що об`єктом оренди в даному договорі є земельна ділянка, площею 1,68 га, кадастровий номер 6820685000:08:004:0118, якої в природі не існує, та вона не належала ні померлому [PERSON] , ні позивачці [PERSON] . Щодо вимог позивача про скасування запису про державну реєстрацію права оренди суд зазначає таке. Статтями 125 і 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Згідно зі ст. 2 Закону України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин; далі Закон № 1952-IV) державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі державна реєстрація прав) офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних записів до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. За змістом ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 Закону № 1952-ІV державній реєстрації прав підлягає право оренди (суборенди) земельної ділянки. В силу ч.1 ст. 27 Закону № 1952-ІV державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться, зокрема, на підставі укладеного в установленому законом порядку договору, предметом якого є нерухоме майно, речові права на яке підлягають державній реєстрації, чи його дубліката. Статтею 26 Закону № 1952-ІV унормовано порядок внесення відомостей до Державного реєстру прав. У частині третій зазначеної норми визначено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав). Отже право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації у порядку, передбаченому законом, яким є Закон № 1952-ІV. Державна реєстрація права оренди земельної ділянки у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно проводиться на підставі договору, предметом якого є земельна ділянка. Скасування за судовим рішенням документів, на підставі яких здійснена реєстрація речового права особи на земельну ділянку, тягне за собою припинення цього права. Оскільки договір оренди землі від 05 листопада 2015 року, що укладений між [PERSON] та ТзОВ «Енселко Агро» суд визнав недійсним, то також підлягає скасуванню державна реєстрація речового права ТзОВ «Енселко Агро» за № 15361585 від 08.07.2016 року. Питання щодо розподілу судових витрат вирішується відповідно до положень ст. 141 ЦПК України. Так, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що у справі заявлено позовну вимоги немайнового характеру, позов задоволено, позивач звільнена від сплати судового збору, то на користь держави підлягає стягненню судовий збір із відповідача 992,40 гривень.

Outcome: approved