Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить -розірвати шлюб з відповідачем, зареєстрований 30 серпня 2003 року Виконавчим комітетом Макарівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис № 1; - після розірвання шлюбу залишити прізвище [PERSON] ; - визначити місце проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] ; - стягунити з відповідача на користь позивача витрати по сплаті юридичних послуг в розмірі 5022,50 грн. - стягунити з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 1816 грн. Обґрунтовуючи підстави звернення до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та визначення місця проживання дитини, позивач [PERSON] посилається на наступне. Так, 30.08.2003 р. між нею та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований Виконавчим комітетом Макарівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області (актовий запис № 1), що підтверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] виданим повторно 27.05.2021 року Солом`янським районним у місті Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ). Від шлюбу мають спільну неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння між ними, розходження поглядів на сімейні відносини. Відповідач перестав поважати її, не проявляє до неї інтересу, між ними постійно виникають сварки, стресові та конфлікті ситуації. Також відповідач, вчиняє психологічне та фізичне насилля стосовно неї, в присутності неповнолітнього сина. Збереження сім`ї неможливе та суперечить інтересам кожного з них та інтересам дитини. Позивач, вважає за необхідне визначити місце проживання [PERSON] , [INFO] , разом з нею за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою суду від 09.06.2021 року, відкрито загальне позовне провадження в цивільній справі, та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 19.01.2022 р., закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить позов задовольнити та розірвати шлюб з відповідачем, зазначсила, що спільне господарство не ведуть з квітня 2021 р., дитина проживає разом з нею. Відповідач в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив, будь-яких заяв, клопотань, письмових пояснень/відзиву щодо заявлених позовних вимог від відповідача до суду не надійшло. Згідно вимог ст. 280 ЦПК України, якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, суд, вважає за можливе ухвалити заочне рішення у справі на підставі наявних доказів. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся належним чином. До суду від представника третьої особи клопотання про розгляд справи за відсутності представника служби у справах дітей Солом`янської районної у м. Києві державної адміністрації. Також, представник в клопотанні посилається, на те, що [PERSON] , [INFO] , досяг чотирнадцяти років, а тому відповідно до ч.3 ст. 160 СК України якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Вважає, що підстави для задоволення позовної вимоги про визначення місця проживання дитини відсутні. Так, вислухавши позивача, дослідивши матеріали справи‚ суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав. За змістом положень ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно до ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у т.ч. за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Відповідно до ч. 1 ст. 110, ст. 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 30 серпня 2003 року у Виконавчому комітеті Макарівської сільської ради Попільнянського району Житомирської області, актовий запис №1, що підтверджується даними свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (повторно). Від шлюбу мають неповнолітню дитину - сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується даними свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Солом`янським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у місті Києві від 01.11.2019 р. (повторно). Сторони тривалий час не ведуть спільне господарство, не підтримують шлюбні стосунки, проживають окремо. Фактичні обставини щодо взаємин подружжя свідчать, що розлад в сім`ї має не тимчасовий характер, а подальше спільне проживання в шлюбі стало неможливим, оскільки взаєморозуміння між сторонами втрачено, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. При таких обставинах шлюб підлягає розірванню. Що стосується визнання місця проживання дитини - [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю, за адресою: [ADDRESS] , суд зазначає наступне. Відповідно до ч.3 ст. 160 СК України, якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Таким чином, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог про визначення місця проживання дитини, оскільки [PERSON] , [INFO] , досяг чотирнадцяти років. В частині вирішення спору про стягнення із [PERSON] витрат на надання правової допомоги суд прийшов таких висновків. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано ст. 59 Конституції України та ст. 15 ЦПК України. Відповідно до ст.ст. 137, 141 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. Звертаючись до суду позивач надала договір про надання юридичних послуг від 11 травня 2021 року укладеного між ТОВ «ЮС КОНСУЛ» в особі касира-адміністратора та [PERSON] . При стягненні витрат на правничу допомогу слід враховувати, що представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених ч. 2 ст. 15 ЦПК України. Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею пронесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такий правовий висновок сформовано у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 в справі № 372/1010/16-ц, який з точки зору ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судом. При зверненні до суду позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження понесених витрат на правничу допомогу в приведеному в позові розмірі. За таких обставин, підстави для стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з правничою допомогою, відсутні. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір у розмірі 908 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині стягнення понесених судових витрат підлягають частковому задоволенню. З урахуванням наведеного‚ на підставі ст.ст. 24, 56, 105, 110, 112, 113, 160 Сімейного кодексу України та

Outcome: partial