Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить суд припинити стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , яке проводилося на підставі судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.11.2020 року та зменшити розмір аліментів, призначених для стягнення з нього на користь [PERSON] на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] , з 1/3 до 1/6 від заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. \~ \~ \~ \~В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві зазначив, що з 2009 року по жовтень 2020 року він проживав з відповідачкою [PERSON] однією сім`єю, як чоловік та дружина, однак шлюб не реєстрували. За час сумісного проживання з відповідачкою у них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , які після того як відповідачка вирішила покинути мене та вибратися з моєї квартири, залишилися жити разом з відповідачкою. Відповідачка в листопаді 2020 року звернулась до Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська стосовно стягнення з нього аліментів на двох неповнолітніх дітей, і відповідно до судового наказу Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.11.2020 року з нього стягуються аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 заробітку (доходу). Старший син [PERSON] на початку серпня 2021 року виявив бажання проживати разом з ним, а не з матір`ю, і він забрав його до себе, а донька [PERSON] залишилися проживати з відповідачкою. Він з сином стали проживати та проживають зараз в його квартирі за адресою: [ADDRESS] . Через поведінку відповідачки, він змушений був звернутися з позовом до суду про визначення місця проживання сина [PERSON] разом з ним. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 06.12.2021 року було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з ним. У зв`язку з тим, що його син, на утримання якого наявне судове рішення про стягнення з нього аліментів, проживає разом з ним та його утримання потребує додаткових грошових коштів, вважає за необхідне звернутися до суду з позовною заявою про зменшення розміру аліментів, та припинення подальшого стягнення з нього аліментів на користь [PERSON] на його утримання. 21.02.2022 року було відкрито провадження у вказаній цивільній справі і призначено її до судового розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. \~ \~ \~ \~Позивач у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечував проти заочного розгляду справи. \~ \~ \~ \~Відповідач у судове засідання не з`явилась, про час та місце проведення судового засідання була повідомлена належним чином. Враховуючи згоду позивача, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутність відповідача на підставі наявних у справі даних та доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. В порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Вивчивши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню за наступних підстав. Судом встановлено, що сторони від сумісного проживання мають дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження дітей (а.с. 10, 11). Судовим наказом Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.11.2020 року у справі № 209/2942/20 (а.с. 12) з [PERSON] на користь [PERSON] було стягнуто аліменти на утримання двох неповнолітніх дітей: сина [PERSON] , [INFO] та доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї третини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 08 жовтня 2020 року до досягнення старшою дитиною віку повноліття. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 09.11.2020 року у справі № 209/3223/21 (а.с. 13-14) було визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком [PERSON] , [INFO] , за адресою: [ADDRESS] , за місцем його проживання чи перебування. [PERSON] , [INFO] , проживає з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується актом про проживання без реєстрації № 42 від 20.01.2022 року (а.с. 15). Статтею 141\~СК України\~визначено,\~що мати,\~батько мають\~рівні права\~та обов`язки\~щодо дитини,\~незалежно від\~того,\~чи перебували\~вони у\~шлюбі між\~собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого\~частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу Статтею 192 СК України\~визначено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23\~постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. Відповдно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У відповідності\~до\~ст.\~182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує: стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини; стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище платника\~аліментів; наявність\~у платника\~аліментів інших\~дітей,\~непрацездатних чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; наявність\~на праві\~власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; доведені\~стягувачем аліментів\~витрати платника\~аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; інші\~обставини,\~що мають\~істотне значення.\~Розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789X11 від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною 4 ст. 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення позовної заяви. На підставі викладеного та

Outcome: approved