Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України. В обгрунтування заявлених вимог покликається на те, що [INFO] померла її мати [PERSON] в с. Бутово Старобільського району Луганської області внаслідок тривалої гіпертонічної хвороби, про що свідчить копія лікарського свідоцтва про смерть та довідка про причину смерті №8 від 10.03.2022, видано КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області". Зазначає, що вона не проживала в м.Старобільську Луганської області, а перебувала на військовій службі в м.Лисичанськ Луганської області, відповідно не мала можливості поїхати по місцю смерті матері і навіть похоронити померлу та отримати оригінал лікарського свідоцтва про смерть. На даний час с.Бутово Старобільського району Луганської області та м.Старобільськ Луганської області знаходяться під контролем військ Російської Федерації та є тимчасово окупованою територією України, тому заявниці вдалося засобами електронного зв`язку отримати лише сканкопію лікарського свідоцтва про смерть. Зазначає, що вона звернулась до Яворівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Яворівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) для проведення реєстрації смерті своєї матері та отримання свідоцтва про смерть, однак їй було відмовлено в проведенні реєстрації смерті у зв`язку з тим, що у неї відсутній оригінал лікарського свідоцтва про смерть, якийзнаходиться на тимчасово окупованій території. Заявник прибула як вимушено переміщена особа у смт Немирів Яворівському районі Львівської області. Враховуючи вищевикладене, просить встановити факт смерті на тимчасово окупованій території [PERSON] , громадянки України, [INFO] , місце народження:с.Піщане Старобільського району Луганської області, яка померла [INFO] в с.Бутово Старобільського району Луганської області у віці 68 років. Ухвалою судді від 09.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд. Заявник в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заяву, у якій заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, просить розгляд справи проводити у її відсутності. Заінтересована особа в судове засідання не з`явився, що не перешкоджає розгляду заяви по суті, враховуючи при цьому, що відповідно до ч. 2 ст. 317 ЦПК України справа про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України розглядається невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали поданої заяви у справі, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню з наступних підстав. У відповідності до п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Підставою для встановлення факту смерті є підтверджені доказами обставини, які достовірно свідчать про смерть громадянина в певний час і за певних обставин. Відповідно до ст. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» «Відповідно до статей 255, 271 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: - згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; - чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; - заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення». Факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення, оскільки один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні. Згідно із ч.1 ст.317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Відповідно до паспорта [NUMBER] , анкетні дані померлої зазначені [PERSON] , [INFO] , місце народження с.Піщане Старобільського району Луганської області. Як встановлено судом, з свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 28 липня 1977 року, вбачається, що [PERSON] народилася [INFO] . В графі «батько» значиться [PERSON] , в графі «мати» значиться [PERSON] . Як вбачається з копії лікарського свідоцтва про смерть №8 та довідки про причину смерті виданих 10.03.2022 КНП "Центр первинної медико-санітарної допомоги Чмирівської сільської ради Старобільського району Луганської області", [PERSON] померла [INFO] в с.Бутово Старобільського району Луганської області, за адресою [ADDRESS] , причина смерті: церебральный атеросклероз з гіпертонічною хворобою. Згідно з довідки №41329-7001218408 від 24.05.2022, виданої Яворівською міською радою Яворівського району Львівської області [PERSON] про те, що вона прибули, як переселена із [ADDRESS] та поселилася за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до ч.1 ст.17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану", державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Відповідно до роз`яснень, даних в п.13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. Згідно з вимогами ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Як передбачено ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. За загальним принципом доказування та подання доказів, відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази, які заявник повинен подати в рахунок обґрунтування всіх тих обставин, на які він посилається, як на підставу для задоволення його вимог, і на підставі яких суд в подальшому встановить наявність або відсутність підстав для задоволення заяви чи відмови у її задоволенні,- повинні бути виключно належними та допустимими. Відповідно до ст.8, 9 КонституціїУкраїни в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Європейський суд з прав людини послідовно розвиває цей принцип у своїй практиці. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини у справах проти Туреччини (Loizidou v. Turkey, 18.12.1996, §45, Cyprus v. Turkey, 10.05.2001) та «Мозер проти Республіки Молдови та Росії» (Mozer v. the Republicof Moldova and Russia, 23.02.2016), в контексті оцінки документів про смерть особи, виданих закладами, що знаходяться на окупованій території, як доказів, суд приходить до висновку, що факт смерті [PERSON] , яка померла на тимчасово окупованій території України у с.Бутово Старобільського району Луганської області, є доведеним та підлягає встановленню. При цьому суд бере до уваги ті обставини, що можливість збору доказів смерті особи на окупованій території є обмеженою, у той час як встановлення факту смерті на тимчасово окупованій території України має істотне значення для реалізації цілої низки прав людини, включаючи право власності (спадкування), право на повагу до приватного та сімейного життя, тощо. Встановлення факту смерті [PERSON] необхідно заявниці для отримання свідоцтва про смерть. У відповідності з ч.3, 4 ст.49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. За таких певних обставин та в контексті наведених норм, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та вважає можливим встановити факт смерті [PERSON] . Частиною 4 ст. 317 ЦПК України передбачено, що рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Згідно п.21 ч.1 ст.5 ЗУ « Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах за заявами про встановлення фактів, що мають юридичне значення, поданих у зв`язку із збройною агресією, збройним конфліктом, тимчасовою окупацією території України, надзвичайними ситуаціями природного чи техногенного характеру, що призвели до вимушеного переселення з тимчасово окупованих територій України, загибелі, поранення, перебування в полоні, незаконного позбавлення волі або викрадення, а також порушення права власності на рухоме та/або нерухоме майно.

Outcome: approved