Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

25.02.2021 року позивач звернувся з позовом до суду про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги в розмірі 29\~060, 10 грн. Позов обґрунтований тим, що Концерн «Міські теплові мережі» по відношенню до відповідача є виконавцем послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання. Відповідач проживає за адресою: [ADDRESS] . Система опалення помешкання відповідача є невід`ємною складовою централізованої системи теплопостачання всього будинку, від`єднання якої є неможливим, як з юридичної точки зору, так і з технічної сторони. Послуга з централізованого опалення надавалась відповідачу в межах опалювального сезону, а послуги з централізованого постачання гарячої води - постійно, проте відповідач не виконував обов`язок по оплаті за надану комунальну послугу. Відповідач не здійснювали оплату за використані послуги з централізованого опалення та з централізованого постачання гарячої води за адресою: [ADDRESS] , внаслідок чого утворилась заборгованість за період з листопада 2015 року по серпень 2020 року в розмірі 29060,10 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Споживачем за вказаний період не було здійснено жодної оплати за надані послуги. Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за послуги централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води за період часу з листопада 2015 року по серпень 2020 року в розмірі 29060,10 грн, а також витрати позивача по сплаті судового збору. 24.05.2021 року представник відповідача у судовому засіданні подав відзив на позовну заяву, просить відмовити у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. Відповідач стверджує, що не користувалася послугою централізованого постачання гарячої води, оскільки протягом багатьох років використовує водонагрівач накопичувального типу (бойлер). З 01.02.2019 року позивач почав здійснювати нарахування за вказану послугу, як вбачається з розрахунку позивача, проте жодних квитанцій на оплату вказаних послуг не отримувала. 29.01.2020 року ДП «Запоріжжястандартметрологія» було здійснено повірку лічильника. який встановлений у квартирі відповідача. На момент повірки показання становили 90,463 куб.м., на сьогоднішній день показання складають 90,544 куб. м., що підтверджується відповідним фото. Станом на травень 2021 року минуло 1,5 року з моменту повірки, проте лічильник досі не опломбований незважаючи на неодноразові звернення відповідача. Крім того, відповідач просить застосувати до позовних вимог строки позовної давності. 13.08.2021 року позивачем було подано відповідь на відзив. Позивач зазначає. що 29.01.2020 року відповідачем було здійснено міжінтервальну повірку індивідуального пристрою обліку ГВП, проте ним не було надано виконавцю послуг відомості про здійснення відповідної повірки пристрою обліку. Лише після звернення відповідача 26.05.2021 року та надання відомостей про здійснення повірки, позивачем було здійснено опломбування лічильника ГВП та взято його на облік з 01.06.2021 року. У період з 01.02.2019 року по 01.06.2021 року вважається, що у відповідача відсутній індивідуальний пристрій обліку ГВП. підстав для здійснення перерахунку немає. Сторони судове засідання не з`явилися, про дату,час і місце судового засідання були повідомлені належним чином, відповідач відзив на позов надав. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно довідки філії Концерну «Міські теплові мережі» Дніпровського району особовий рахунок № [NUMBER] по 04.2016 року, з 04.2016 року - №603701349 за адресою: [ADDRESS] , оформлений на ім`я [PERSON] . Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно [PERSON] з 16.03.2013 року є власником квартири [ADDRESS] . Згідно з п. 4 ст. 19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії (теплопостачальна організація). Централізоване опалення - послуга, спрямована на задоволення потреб споживача у забезпеченні нормативної температури повітря у приміщеннях квартири, яка надається виконавцем з використанням внутрішньо будинкових систем теплопостачання. Квартира відповідача підключена до мережі централізованого опалення та постачання гарячої води. Позивач у період з 01.11.2015 року по 31.08.2020 року надавав відповідачу послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання у житлове приміщення, розташоване за адресою: [ADDRESS] . Станом на 31.08.2020 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 29\~060,10 грн з урахуванням усіх проведених оплат відповідачами, що підтверджується розрахунком заборгованості. Стаття 526 ЦК України визначає, що зобов`язання, підстави виникнення яких були передбачені в ст. 11 ЦК України, повинні виконуватися належним чином згідно з умовами договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов і вимог згідно зі звичаями ділового обороту або інших вимог, які звичайно висуваються. Відповідно до ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Статтею 24 Закону України «Про теплопостачання» передбачено обов`язок відповідача, як споживача послуг позивача, своєчасно укласти з ним договір на постачання теплової енергії, а за ст. 25 вказаного Закону у разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується у судовому порядку. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21.07.2005 року за №630, плата за надані послуги вноситься щомісячно. Відповідач стверджує, що не користується послугами з гарячого водопостачання, проте вказані обставини не доведені належними та допустими доказами. Відповідач вказує, що користується електричним водонагрівачем (бойлером), стверджує, що з моменти повірки лічильника 29.01.2020 року по день подання відзиву показання лічильника не змінилися, а позивач умисно протягом 1,5 року не здійснює пломбування лічильника. Проте, вказані обставини, суд ставить під сумнів, оскільки жодних доказів, які б свідчили про наявність електричного водонагрівача (бойлера) у квартирі відповідача не надано. Фото з показаннями лічильника, додане до відзиву, суд також не приймає, оскільки не можливо встановити коли воно зроблене. Крім того, відповідачем не було надано жодних доказів звернення до позивача з вимогою про опломбування та взяття на облік лічильника ГВП. Відповідно до\~ст. 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність складає 3 роки (ст. 257 ЦК України). Відповідно до\~ст. 264 ЦК України\~перебіг давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання свого боргу або іншого обов`язку. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Відповідно до розрахунку позивача за період з 01.11.2015 року по 31.08.2020 року розмір заборгованості складає 29060,10 грн, при цьому відповідачем не було здійснено жодної оплти за надані послуги. Враховуючи, що позивачем подано позов 25.02.2021 року, то задоволенню вимоги підлягають позовні вимоги з 25.02.2018 року. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково за період з 25.02.2018 року по 31.08.2020 року в межах позовної давності в розмірі 15900,99 грн. Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню судові витрати, які док ументально підтверджені, пропорційно до суми задоволених позовних вимог. На підставі вищевикладеного,

Outcome: partial