Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася з даним позовом до суду та уточнивши позовні вимоги просить збільшити розмір аліментів, що стягуються з відповідача [PERSON] та стягнути з останнього в її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття. Також просить стягнути з відповідача [PERSON] Ѕ частину вартості понесених нею додаткових витрат на лікування дочки [PERSON] , [INFO] та стягнути з відповідача судові витрати по справі. В обгрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що згідно рішення Рожнятівського районного суду від 10.02.2020 року з відповідача на її користь стягнуто аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, які на даний час є занадто малими для забезпечення необхідності фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку дітей. Також з часу винесення рішення значно зросли витрати на комунальні послуги, продукти харчування, одяг, взуття, шкільне приладдя, засоби особистої гігієни, ліки та інше. Крім того присуджений раніше розмір аліментів на утримання дітей є незначним, значно меншим за прожитковий мінімум для дітей відповідного віку. Відповідач інших утриманців крім дочок [PERSON] та [PERSON] немає, з часу ухвалення рішення про стягнення аліментів його матеріальне становище покращилось, оскільки як їй стало відомо, останній придбав квартиру, в якій на даний час проживає. Відповідач є фізично здоровою людиною працездатного віку, неофіційно працює в галузі лісозаготівлі, а саме на пилорамі, отримує нестабільний проте досить високий доход, який в середньому становить 15000 гривень на місяць, а тому може сплачувати аліменти на утримання дітей в більшому розмірі. Крім того вона понесла додаткові витрати на лікування дочки [PERSON] , зокрема провела оплату за стоматологічні послуги, а також за проведення щелепно - лицевої діагностики на загальну суму 10320 грн. Добровільно сплачувати аліменти на утримання дітей у більшому розмірі та приймати участь в додаткових витратах на утримання дітей відповідач не бажає, що стало приводом для звернення з даним позовом до суду. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, направила суду заяву в якій уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задоволити, розгляд справи проводити без її участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, направив суду заяву про розгляд справи без його участі, уточнені позовні вимоги визнав повністю, не заперечив щодо стягнення з нього аліментів на утримання дітей у розмірі по 2000 гривень на кожну дитину щомісяця та половини вартості витрат на лікування дочки [PERSON] . Враховуючи вищезазначене, суд вважає за можливе і доцільне розглянути справу у відсутності сторін при наявних матеріалах справи, яких достатньо, щоб вирішити питання про права та обов`язки сторін. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, суд вважає за можливе не здійснювати фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (ст. 247 ч. 2 ЦПК України). Проаналізувавши матеріали справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Сторони мають неповнолітніх дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с. 7-8). З відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] стягуються аліменти на утримання дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1300 гривень на кожну дитину щомісячно, до досягнення дітьми повноліття, що підтверджується копією рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 10.02.2020 року (а.с. 23-24). Позивачкою [PERSON] понесені витрати за надані лікарем стоматологом ТОВ «Медея Плюс» [PERSON] стоматологічні послуги [PERSON] у розмірі 10120 грн. та 200 грн. за проведення лікарем [PERSON] щелепно-лицевої діагностики, що підтверджується актами виконаних робіт №1/10-10 від 31.10.2020 року, №2/22-10 від 31.10.2020 року, №3/27-10 від 31.10.2020 року, №1/3-11 від 05.11.2020 року, №4/31-10 від 31.10.2020 року, фіскальними чеками №730wvuezIgc від 26.05.2021 року, №Asus 47cqTow від 22.04.2021 року, №11fvQosJbQy від 08.05.2021 року, №Hi-nrh5ut10 від 22.05.2021 року, №ir2vYD8Fzsl від 21.05.2021 року, №BLXJiynA8AM від 20.05.2021 року, фіскальним чеком від 22.10.2020 року (а.с.10-15, 17-22). Згідно ст. 82 ЦПК України обставини встановлені судовим рішенням по цивільній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлені ці обставини. За змістом ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів, у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Положеннями статті 27 Конвенції «Про права дитини», яку ратифіковано Постановою ВР № 789-XII від 27.02.91, передбачено право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 Конвенції батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд в першу чергу враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини. Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» установлений прожитковий мінімум на одну особу на 2022 рік в розрахунку на місяць для дітей віком від 6 років до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Законом України № 2037-VIII від 17.05.2017 мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, відповідно до вищенаведених правових норм розмір аліментів на дітей віком від 6 до 18 років повинен становити не менше 2618 гривень, а отже сплата аліментів відповідачем на дочок [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 1300 гривень, є значно нижчою сумою від встановленого мінімуму, а тому суд вважає, що вимога позивачки про зміну розміру аліментів є обґрунтованою. Разом з тим, виходячи із засад справедливості та розумності, захисту прав та інтересів неповнолітніх дітей, враховуючи вік дітей, їх потреби на навчання та матеріальне утримання, фізичний і духовний розвиток, які зі зростанням дітей значно збільшуються, враховуючи розмір встановленого прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, той факт що діти проживають разом з позивачкою, тому вона несе більші витрати на їх утримання, думку відповідача, який у своїй заяві поданій до суду, уточнений позов визнав повністю, а тому суд вважає що вимога позивачки про збільшення розміру аліментів до 2000 грн. на кожну дитину є обгрунтованою та підлягає до задоволення. Крім цього, у розумінні ст. 180 СК України, обов`язок утримувати дітей до досягнення ними повноліття покладається на обох батьків. Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Отже, виходячи з аналізу ст. 185 СК України додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема необхідністю в розвитку дитини за наявності в неї здібностей, талантів, у зв`язку з її хронічною хворобою, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Таким чином, участь у додаткових витратах на дитину є не правом, а обов`язком батька (матері) незалежно від сплати ним (нею) аліментів, і закон не передбачає можливості повного звільнення особи від участі в таких витратах, а обставини, що мають істотне значення, враховуються лише при визначенні судом розміру участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі виникнення спору. Пункт 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року за №3 звернув увагу на те, що стягненню підлягають не тільки фактично зазнані додаткові витрати на утримання дитини, а і передбачувані додаткові витрати, викликані особливими обставинами, тому їх необхідно визначати в твердій грошовій сумі. Звертаючись до суду із вимогою про стягнення додаткових витрат на дитину, позивачка просить стягнути з відповідача витрати на стоматологічні послуги та витрати за проведення щелепно-лицевої діагностики. На підтвердження понесених позивачкою витрат на лікування дитини нею додані відповідні акти виконаних робіт та фіскальні чеки згідно яких загальна вартість наданих стоматологічних послуг та проведення діагностики складає 10320 грн. Враховуючи наведене суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог у вказаній частині, а тому з відповідача підлягає стягненню 5160 грн., тобто половина вартості додаткових витрат на лікування дитини. Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів чи збільшення їх розміру. Позивачка відповідно до закону звільнена від сплати судового збору, тому з урахуванням положень ст. 141 ЦПК України судові витрати по справі слід покласти на відповідача. Позивачка понесла документально підтверджені судові витрати за надання їй правової допомоги у розмірі 1000 гривень, що у відповідності ч. 2 ст.141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved