Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, вказуючи, що між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 40071779-13 згідно з яким до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між первісним кредитором та фізичними особами. Відповідно до такого договору до позивача перейшло право вимоги, зокрема за кредитним договором від 15.02.2019 року № 491816-А, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . Договір був підписаний позичальником одноразовим цифровим підписом. Підписавши договір відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «СС ЛОУН», що відображається в умовах договору. Згідно договору від 15.02.2019 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5\~000 грн на строк до 15.03.2019 року за фіксованою процентною ставкою 1,33% в день ( п.2.2. Договору), що складає 485,45% реальної річної процентної ставки за кредитом (п.5.7 Договору). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня наступного за днем надання кредиту позичальнику і припиняється в останній день строку користування кредитом. Відповідно до реєстру відступлених прав вимог, що були відступлені ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги до відповідача становить 9774, 46 грн, з яких : 5000 грн заборгованість за кредитом; 2657,50 грн заборгованість за процентами, 2116,96 грн штрафні санкції. Просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за кредитним договором в сумі 9774,46 грн та судові витрати. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 31.01.2022 року провадження у справі відкрито та призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача до судового засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просив їх задоволити, проти винесення заочного рішення не заперечував. Відповідач до судового засідання не з`явився, причини неявки суду не відомі, про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Зі згоди представника позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. У зв`язку з неявкою сторін фіксація технічними засобами відповідно до ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення виходячи з наступного. Судом встановлено, що між ТОВ «СС ЛОУН»та [PERSON] було укладено 15.02.2019 року кредитний договір № 491816-А. Договір був підписаний позичальником одноразовим цифровим підписом. 25.06.2019 між ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «ФІНФОРС» було укладено договір факторингу № 40071779-13, згідно з яким до позивача перейшло право вимоги за кредитними договорами, що були укладені між первісним кредитором та фізичними особами. Відповідно до такого договору до позивача перейшло право вимоги, зокрема за кредитним договором від 15.02.2019 року № 491816-А, що був укладений між первісним кредитором та [PERSON] . Підписавши договір відповідач погодився з умовами договору та правилами надання споживчих кредитів від ТОВ «СС ЛОУН», що відображається в умовах договору. Згідно договору від 15.02.2019 року, відповідач отримав кредитні кошти в розмірі 5\~000 грн на строк до 15.03.2019 року за фіксованою процентною ставкою 1,33% в день ( п.2.2. Договору), що складає 485,45% реальної річної процентної ставки за кредитом (п.5.7 Договору). Нарахування процентів здійснюється за фактичну кількість календарних днів користування кредитом, починаючи з дня наступного за днем надання кредиту позичальнику і припиняється в останній день строку користування кредитом. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» (далі Закон) електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Згідно із ч.ч. 7,12 ст.11 Закону договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Відповідно до пункту 4 частини 2 статті 6 Закону України Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг № 2664-ІІІ від 12.07.2001 року договір про надання фінансових послуг укладається виключно в письмовій формі: 1)у паперовому вигляді; 2)у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг"; 3)шляхом приєднання клієнта до договору, який може бути наданий йому для ознайомлення у вигляді електронного документа на власному веб-сайті особи, яка надає фінансові послуги, та/або (у разі надання фінансової послуги за допомогою платіжного пристрою) на екрані платіжного пристрою, який використовує особа, яка надає фінансові послуги; 4)в порядку, передбаченому Законом України "Про електронну комерцію". Згідно з позицією Верховного Суду, котра закріплена у постанові Верховного Суду від 08 липня 2020 року по справі No 754/17518/15-ц, провадження, No 61-17132св18, у статті 629 Цивільного кодексу України закріплено один із фундаментів, на якому базується цивільне право - обов`язковість договору. Тобто з укладенням договору та виникненням зобов`язання його сторони набувають обов`язки (а не лише суб`єктивні права), які вони мають виконувати. Аналогічний висновок зроблений у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду від 23 січня 2019 року у справі No 355/385/1 Відповідно до правової позиції Верховного Суду, яка записана у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 404/502/18 провадження № 61-8449св19 від 23 березня 2020 року, електронний договір укладається і виконується в порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір. Відповідно до ст. 12 Закону, якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» є використання електронного підпису або електронного цифрового підпису за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ. Норми статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» та Закону України «Про електронний цифровий підпис» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису, так і електронного підпису визначеним цим Законом одноразовим ідентифікатором. Електронний цифровий підпис, як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа і не може визнаватися недійсним лише через його електронну форму. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 627 ЦК України визначає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як вбачається із реєстру відступлених прав вимог, що були відступлені ТОВ «ФІНФОРС» право вимоги до відповідача становить 9774, 46 грн, з яких : 5000 грн заборгованість за кредитом; 2657,50 грн заборгованість за процентами, 2116,96 грн штрафні санкції. Відповідачем не спростовано розрахунок заборгованості наданого позивачем до суду. Відповідно до статей 526, 527, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У порушення норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав Таким чином, відповідач зобов?язання за вказаним договором належним чином не виконав, а тому має заборгованість в розмірі 9774,46 грн., яка підлягає стягненню з відповідача. Приписами\~ст. 81 ЦПК України\~визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України\~передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). З урахуванням викладеного, після детального з`ясування обставин справи та аналізу законодавчих норм, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення. Також підлягають\~до задоволення\~на користь\~позивача судові витрати в сумі 2270 грн.

Outcome: approved