Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 09.03.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про усунення перешкод у здійсненні права користування власністю, в обґрунтування якої зазначила, що згідно з рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 10.10.1978 [PERSON] за мировою угодою перейшла у власність частина домоволодіння, розташована за адресою: [ADDRESS] , а саме: веранда, площею 12,7 кв.м., частина сіней, площею 4,6 кв.м., коридор, площею 3,3 кв.м., ганок, кімната, площею 9,6 кв.м., кімната, площею 12,9 кв.м., половина сараю. У власність колишнього чоловіка [PERSON] перейшла кімната, площею 25,2 кв.м., кімната, площею 10,7 кв.м. та половина сараю. [INFO] [PERSON] помер. Разом з цим, його дружина - [PERSON] , чинить позивачеві перешкоди у здійсненні її права користування та розпорядження належним їй майном. Внаслідок таких дій відповідача у [PERSON] відсутні ключі від воріт домоволодіння та вхідних дверей будинку, ключі від сараю, які відповідач відмовляється надати позивачеві навіть для того, аби остання виготовила їх дублікат. Крім того, 03.06.2020 [PERSON] разом зі своєю донькою [PERSON] приїхала до домоволодіння в [ADDRESS] , проте ворота та сам житловий будинок були зачинені, [PERSON] не впускала позивача до домоволодіння. Отже, посилаючись на норми ст.ст. 316, 317, 319, 321, 383 ЦК України, на підставі ст.391 ЦК України, позивач просить: 1) зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] домоволодінням, яке належить останній на праві приватної власності та розташоване за адресою: [ADDRESS] , шляхом вселення [PERSON] до даного домоволодіння та передачі їй ключів від воріт, вхідних дверей будинку та ключів від сараю зазначеного домоволодіння; 2) зобов`язати [PERSON] усунути перешкоди в користуванні [PERSON] домоволодінням, яке належить останній на праві приватної власності та розташоване за адресою: [ADDRESS] , шляхом передачі їй належним чином засвідчених нотаріально чи/або в інший спосіб правовстановлюючих документів для належного оформлення [PERSON] свого права користування та розпорядження майном. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 09.03.2021 судову справу №283/715/21 передано на розгляд судді Хомич В.М. 10.03.2021 з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до ч.1 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Житомирській області, відповідь на який отримана 29.03.2021. Ухвалою від 30.03.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами загального позовного провадження, розпочато підготовче провадження, підготовче судове засідання призначено на 14 годину 26.04.2021; задоволено клопотання позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. 23.04.2021 від відповідача надійшов відзив. 23.04.2021 від позивача надійшло клопотання про проведення судового засідання у режимі відеоконференції. 23.04.2021 від представника відповідача адвоката Плетень С.Ю. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Ухвалою від 26.04.2021 клопотання позивача [PERSON] та представника відповідача [PERSON] про відкладення підготовчого судового засідання задоволено; підготовче судове засідання відкладено на 12 годину 02.06.2021, визначено підготовче судове засідання за участю позивача [PERSON] проводити в режимі дистанційного судового провадження за допомогою ВКЗ з Києво-Святошинським районним судом Київської області. Строк підготовчого провадження продовжено на тридцять днів, тобто до 90 днів з дня відкриття провадження у справі. 02.06.2021 відкладено розгляд підготовчого судового засідання на 12 годину 24.06.2021. Ухвалою від 02.06.2021 клопотання позивача та її представника про витребування доказів задоволено. Ухвалою від 02.06.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області 24.06.2021 від позивача надійшло клопотання про виклик свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Ухвалою від 24.06.2021 клопотання представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Медведенка О.П. про долучення\~до справи\~письмових доказів\~залишено без\~задоволення,\~подані документи\~повернуто представнику\~позивача;\~клопотання представника\~позивача [PERSON] \~ адвоката\~Медведенка О.П. про допит свідків задоволено та постановлено викликати та допитати у судовому засіданні в якості свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Закрито підготовче провадження по цивільній справі №283/715/21 та призначено справу до судового розгляду у відкритому судовому засіданні на 14 годину 27.07.2021 року. Судове засідання за участю позивача [PERSON] та її представника адвоката Медведенка Олександра Петровича визначено проводити в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. 05.07.2021 представником позивача адвокатом Медведенком О.П. долучено до матеріалів справи копії документів згідно з переліком, зазначеним у заяві. Ухвалою від 27.07.2021 у задоволенні заяви представника позивача адвоката Медведенка О.П. про відвід головуючого судді Хомич В.М. відмовлено. 27.07.2021 розгляд справи відкладено на 14 годину 27.09.2021 у зв`язку з тим, що закінчився час, відведений на проведення ВКЗ з Києво-Святошинським районним судом Київської області. Ухвалою від 29.07.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. 27.09.2021 оголошено по справі перерву до 10 години 29.10.2021 у зв`язку з необхідністю заслухати покази свідків. Ухвалою від 27.09.2021 клопотання представника позивача адвоката Медведенка О.П. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції задоволено, визначено проводити судове засідання в режимі дистанційного судового провадження за допомогою відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. 27.10.2021 від представника позивача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. 29.10.2021 розгляд справи відкладено на 14 годину 30 хвилин 03.12.2021 за клопотанням представника позивача. Ухвалою від 29.10.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. 03.12.2021 відкладено розгляд справи на 14 годину 12.01.2022 у зв`язку з необхідністю повторного виклику свідків. Ухвалою від 03.12.2021 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. 12.01.2022 оголошено перерву по справі до 14 години 10.02.2022 у зв`язку з наданням сторонам часу для підготовки до судових дебатів. Ухвалою від 12.01.2022 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. У зв`язку з тим, що суддя Хомич В.М. з 04.02.2022 по 11.02.2022 включно перебувала на лікарняному, розгляд цивільної справи №283/715/21 не проводився. Відкладено розгляд справи на 14 годину 11.03.2022. Ухвалою від 14.02.2022 задоволено клопотання представника позивача про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції з Києво-Святошинським районним судом Київської області. На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 з 07.03.2022 року по 21.04.2022 року правосуддя в Малинському районному суді Житомирської області не здійснювалось. Після відновлення правосуддя у Малинському районному суді розгляд справи призначено на 14 годину 30 хвилин 31.05.2022. 31.05.2022 розгляд справи відкладено на 15 годину 27.06.2022 у зв`язку з неявкою позивача. 27.06.2022 на адресу суду надійшли заяви від позивача та представника відповідача про розгляд справи без їх участі. Позиція позивача. У судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. Позивач пояснила, що 14.08.2021 вона зі своє дочкою приїхали до будинку [ADDRESS] , щоб взяти будинкову книжку, однак відповідач книжку не дала і в будинок не впустила. У лютому 2020 також приїжджали, але ніхто з будинку не вийшов, вони постояли біля воріт і поїхали. Відповідач стала причиною розлучення позивача з чоловіком. Відповідач не допускає позивача до будинку. У позивача з чоловіком була домовленість, що вона не проживатиме у будинку, а після смерті чоловіка туди вселиться дочка чи внуки. Рішенням суду визначено, що частина будинку є власністю позивача. Через поведінку відповідача, позивач зверталася у різні органи, однак їй рекомендували звертатись до суду. Після смерті чоловіка вона звернулась до нотаріуса для оформлення спадщини, там вимагали надати документи, через це вона звернулася до відповідача по документи та огляд будинку. Намагалася вирішити питання в досудовому порядку. Зверталася до поліції, але поліція зорієнтувала, що потрібно звертатись письмово. На запитання позивач повідомила, що її право власності на вказане домоволодіння є рішення суду №2-375/78. З 1980 року їй на праві власності також належить Ѕ частина будинку [ADDRESS] . Зазначене судове рішення вона ніде не вносила в реєстри власності. Між нею та її чоловіком була усна домовленість, що він буде жити користуватися і утримувати весь будинок. До своєї частини будинку вона приїжджала, дивилася і закривала, до 1980 року. Після чого її до будинку ніхто не допускав, але з цього приводу нікуди не зверталась, бо мала домовленість із чоловіком. На день смерті [PERSON] будинок належав їм позивачу та [PERSON] . Розписка, яку вона написала на 6000 карбованців, підтверджує отримання нею цих коштів на утримання дитини, яка часто хворіла, а не за частину будинку. Представник позивача на запитання пояснив, що частина будинку належить позивачці на підставі рішення суду від 10.10.1978 та на підставі норм Сімейного кодексу України, який визначає, що майно, набуте у шлюбі, належить подружжю. Позиція відповідача. Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зауваживши, що позивачка не надала жодного доказу, на підтвердження її власності на вказаний будинок, оскільки рішення суду саме по собі не підтверджує власність позивачки на будинок. У відзиві на позовну заяву відповідач, заперечуючи вимоги, посилається на те, що її чоловік [PERSON] помер [INFO] відповідач вважає, що позивач вимагає у неї передати майно та документи, які позивачці не належать. Відповідач зауважує, що позивачем не надано жодного документа, яким би було підтверджено її право власності на будинок. Адже рішення суду без належної реєстрації права власності не є належним доказом. Відповідач зазначає, що питання реєстрації права власності було завжди належно врегульовано. За нині діючими документами, і за документами, які були чинні на час завершення будівництва, цей будинок був зареєстрований за [PERSON] . Позивачці про цю обставину було достовірно відомо, однак, навіть маючи рішення суду про поділ майна, позивач не вчинила дій щодо реєстрації свого права власності на частину будинку. Як стало відомо відповідачу від [PERSON] , позивач запропонувала останньому викупити свою частку. Погодившись на цю пропозицію, [PERSON] сплатив позивачці 6000 крб., про що [PERSON] 29.12.1979 написала розписку. З січня 1980 року відповідач почала проживати разом із [PERSON] в спірному будинку, а 25.04.1981 вони зареєстрували шлюб. З того часу спільно з чоловіком, а після його смерті самостійно несе витрати на утримання будинку, його капітальний та поточний ремонти. 22.04.2004 [PERSON] здійснено реєстрацію права власності на нерухоме майно. Позивач з часу розірвання шлюбу із [PERSON] в будинку не проживала та наміру проживати у ньому не виявляла, будинком не цікавилась, витрат на його утримання не несла. Правомірність володіння [PERSON] вказаним будинком протягом 42 років позивачем не оспорювалась, а відповідач є спадкоємцем після смерті свого чоловіка. Оскільки позивачем не доведено факту наявності у неї права власності на будинок, а також право на його користування, відповідач вважає позов безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що 06.11.1971 виконавчим комітетом Маломиньківської сільської ради Народицького району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , за актовим записом №14. Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про шлюб щодо підтвердження дошлюбного прізвища індексний номер 00028640014 від 24.11.2020 (а.с.16), листом Народицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №21.9-23/2020/551 від 29.10.2020 (а.с.14 зворот). В період перебування [PERSON] та [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, Малинською міською Радою депутатів трудящих було винесено рішення №272 «Про затвердження актів державного приймання в експлуатацію житлових будинків та видачу права особистої власності на новозбудовані житлові будинки громадянам міста Малина», згідно з яким затверджено акт державного приймання в експлуатацію по закінченню будівництва житлового будинку та вводу його в дію житлового будинку [ADDRESS] , належному [PERSON] ; прийнято рішення видати право особистої власності на новозбудований житловий будинок [PERSON] (а.с.21). Згідно з реєстраційним посвідченням, виданим Коростенським бюро технічної інвентаризації 18.11.1977, житловий будинок [ADDRESS] в цілій частині зареєстрований за [PERSON] , про що внесено запис до реєстрової книги за №1527 (а.с.55). 14.11.1978 шлюб між [PERSON] та [PERSON] на підставі рішення Малинського районного суду Житомирської області від 10.10.1978 було розірвано, про що зроблено відповідний актовий запис за №14, що підтверджується рішенням Малинського районного суду від 10.10.1978 (а.с.23-25), листом Народицького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) №908/21.8-23 від 17.10.2020 (а.с.15 зворот), а також Свідоцтвом про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , виданого 14.11.1978 (а.с.15). Згідно з рішенням Малинського районного суду від 10.10.1978 (справа №2-395), [PERSON] за мировою угодою передано частину наступного майна (домоволодіння, розташованого за адресою: [ADDRESS] ): веранди, площею 12,7 кв.м., частини сіней, площею 4,6 кв.м., коридору, площею 3,3 кв.м., ганку, кімнати, площею 9,6 кв.м., кімнати, площею 12,9 кв.м., половини сараю. У власність колишнього чоловіка [PERSON] перейшла кімната, площею 25,2 кв.м., кімната, площею 10,7 кв.м. та половина сараю. В матеріалах справи міститься написана власноруч розписка від 29.12.1979, з якої вбачається, що [PERSON] отримано від [PERSON] грошові кошти у розмірі шести тисяч (а.с.56). В подальшому між [PERSON] та [PERSON] (відповідачем по справі) було зареєстровано шлюб, про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] , за актовим записом №44 (а.с.57). Після реєстрації шлюбу відповідач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Згідно з витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно індексний номер 4225207 станом на\~22.07.2004 домоволодіння по [ADDRESS] на праві власності (1/1) належить [PERSON] . Підстава виникнення права власності: Договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки Р№2286 від 15.09.1971, посвідчений Малинською державною нотаріальною конторою 07.12.1971 (а.с.58). \~ \~ \~ \~ Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно індексний номер 225872752 від 28.09.2020, в Реєстрі прав власності на нерухоме майно містяться відомості про об`єкт нерухомого майна домоволодіння в [ADDRESS] , з реєстраційним номером 6724366, загальною площею 168,8 кв.м., житловою площею 45,2 кв.м. Відповідно до даної інформаційної довідки, [PERSON] є власником вищезазначеного домоволодіння у частці\~1/1 на підставі Дублікату договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва житлового будинку, виданого Житомирським обласним нотаріальним архівом Р№145 ВСС/915526 від 27.09.2005, Угоди про розірвання договору купівлі-продажу, посвідченої приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Р№3275. Запис про право власності на вказаний об`єкт нерухомого майна внесений до Реєстру прав власності 10.01.2006 (а.с.13). Згідно з Угодою про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку від 27.09.2005, посвідченої приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. та зареєстрованої в реєстрі за №3275, з однієї сторони [PERSON] та з іншої сторони [PERSON] домовилися розірвати за згодою сторін договір купівлі-продажу житлового будинку, який був посвідчений приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Сотніченко І.В. 03.12.2004, зареєстрований в реєстрі за №5602.Правовстановлюючий документ договір про надання у безстрокове користування земельної ділянки, посвідчений Малинською державною нотаріальною конторою 15.09.1971 по реєстру №2286 та витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно повернуто [PERSON] (а.с.19). Відповідно до довідки Малинського районного комунального підприємства з технічної інвентаризації Житомирської обласної ради №108 від 08.10.2020, станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] в цілій частині на підставі Угоди про розірвання договору купівлі-продажу житлового будинку, посвідченої приватним нотаріусом 27.09.2005. Дата останньої інвентаризації домоволодіння 2005 рік (а.с.17). За життя [PERSON] було складено заповіт на користь своєї дружини, [PERSON] , на все своє майно, що йому належне. Заповіт посвідчений приватним нотаріусом Малинського районного нотаріального округу Житомирської області Януш Л.О., зареєстрований в реєстрі за №1062 (а.с.59). [INFO] [PERSON] помер, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , актовий запис про смерть №214 (а.с.12). Після смерті колишнього чоловіка позивач звернулася до Малинської державної нотаріальної контори з відповідною заявою про видачу їй свідоцтва про право власності в спільному майні подружжя на житловий будинок [ADDRESS] (а.с.26). 03.12.2020, 25.01.2021, 28.01.2021 позивачем було направлено дружині померлого [PERSON] письмову вимогу про усунення останньою перешкод у користуванні домоволодінням по [ADDRESS] . Також з аналогічним змістом позивач направляла листи міському голові, керівнику Коростишівської місцевої прокуратури Житомирської області, голові Малинської районної державної адміністрації, начальнику Малинського відділення поліції (а.с.27-31). На виконання ухвали суду від 02.06.2021 надійшли витребувані документи, а саме: лист від АТ «Житомиробленерго» від 10.06.2021, разом з довідкою про стан розрахунків побутового споживача (а.с.95-99); лист Житомирського обласного державного нотаріального архіву №1658 від 10.06.2021, разом з додатками (а.с.101-103); лист Укрпошти №11/75 від 16.06.2021 (а.с.105). Так, згідно листа Житомиробленерго, за інформацією, що наявна в Малинському РЕМ, за адресою [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , споживачем зазначено [PERSON] (було укладено договір про користування електроенергією від 09.10.2006). Житомирським обласним державним нотаріальним архівом надано копію Договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального жилого будинку на праві особистої власності, з числом кімнат від однієї до п`яти включно, посвідченого Малинською державною нотаріальною конторою 07.12.1971, із службовою відміткою Житомирського обласного державного нотаріального архіву про видачу дубліката вищезазначеного документа 09.07.2004 за реєстром №145. З даного Договору вбачається, що 15.09.1971 виконкомом Малинської Ради депутатів трудящихся Житомирської області в особі архітектора міста надано [PERSON] на праві безстрокового користування земельну ділянку [ADDRESS] , площею 600 кв.м. На вказаній земельній ділянці [PERSON] зобов`язується побудувати житловий будинок, жилою площею 36,8 кв.м., з кількістю кімнат 3. Рішенням виконкому Малинської Ради депутатів трудящихся Житомирської області №18 від 12.08.1971 [PERSON] було надано право на індивідуальне будівництво на земельній ділянці по [ADDRESS] . Згідно листа Укрпошти, договори на поштові послуги з мешканцями будинку [ADDRESS] за період з 27.09.2005 по 09.03.2021 не укладалися. Ухвалою суду від 24.06.2021задоволено клопотання представника позивача адвоката Медведенка О.П. про допит свідків [PERSON] та [PERSON] , забезпечення явки вказаних свідків у судове засідання покладено на позивача [PERSON] , проте у ході судового розгляду справи явку свідків позивач і її представник не забезпечили, а в подальшому клопотали про врахування при розгляді справи їх письмових пояснень, оскільки за станом здоров`я [PERSON] та [PERSON] не можуть з`явитися у засідання. У письмових поясненнях від 09.06.2021 [PERSON] \~та [PERSON] зазначили, що знайомий з [PERSON] та [PERSON] , є їх кумом, тобто хресним батьком доньки [PERSON] . Будинок по [ADDRESS] [PERSON] та [PERSON] будували у 1970-х роках. Будинок є їх спільною власністю. Свідку відомо, що батьки [PERSON] дали гроші на будівництво більшої частини житлового будинку. Лісоматеріал, двері, вікна, дах та багато чого іншого і в більшій частині будувалося за гроші батьків [PERSON] . Після розлучення [PERSON] з дитиною поїхали до с. Тарасівка, що розташоване біля Боярки. Щодо поділу подружнього майна на той період свідку нічого невідомо, але він точно знає, що це їх спільна власність. Щодо продажу [PERSON] у 2003 році житлового будинку, свідок зазначає, що це неправда, оскільки про такий факт йому було б обов`язково відомо. А про те, що договір купівлі-продажу був розірваний, то точно б вся ця інформація була б відома. Громадянина [PERSON] по посьолку ніколи не було і ніхто про нього не знає. У 2015 році [PERSON] лежав у лікарні, він особисто казав свідку, що йому купували дуже сильні ліки. [INFO] [PERSON] помер, десь з кінця 2019 року до початку 2020 року він хворів та більше одужати вже не міг. Щодо того, що у [PERSON] була друга дружина, то свідку відомо, що звуть її [PERSON] . Між [PERSON] та [PERSON] були неприязні відносини, крім того, [PERSON] не пускала [PERSON] до домоволодіння. Зі слів\~ [PERSON] після смерті [PERSON] . [PERSON] не пускала [PERSON] разом з донькою додому (а.с.148-149,150-151). Допитана у якості свідка [PERSON] , надала показання про те, що позивач та [PERSON] є її батьками. Відповідач не допускала їх до батька, через це вона змушена була зустрічатись із батьком у хрещеного батька, а не в батьківському будинку. Після смерті батька, відповідач не повідомила їм про це. Батька з лікарні відразу відвезли на кладовище. Коли вона з матір`ю приїхали до будинку, то все було зачинене, їх ніхто не впустив. Хоча штори на вікнах у будинку рухались, значить в будинку були люди. [PERSON] хрещений батько, жили по сусідству. На літніх канікулах вона приїздила до [PERSON] і жила у хрещеного, бо боялась відповідачки і батько не хотів, щоб вона йшла до будинку. Відповідачка вороже ставилася до неї весь час. Між її батьками була домовленість, що після смерті батька частка в будинку відійде їй (свідку), ця домовленість була усною, на довірі. Між її батьками не було непорозуміння, ніхто нікому нічого не продавав, гроші батько давав на її (свідкове) утримання та лікування, бо вона в дитинстві тяжко хворіла. 14.08.2020 вона з матір`ю приїхали до відповідачки по документи, які вимагав нотаріус для оформлення спадщини, однак все було зачинено. В лютому 2021 року також приїжджали, але вона жодного разу навіть до них не вийшла. Також надсилали листи, але все поверталося. На запитання свідок пояснила, що батько пішов до іншої жінки, останні два роки його життя вона з батьком не спілкувалася. Щодо розписки на 6000 крб знає зі слів матері. Відповідач чинить перешкоди, оскільки не виходить до них, не спілкується і не допускає їх до будинку. Допитаний у якості свідка [PERSON] , надав показання про те, що позивач є його бабусею. Про смерть діда [PERSON] їм повідомили не відразу. 14.08.2020 до будинку, де проживав дід, їх не впустили. [PERSON] та [PERSON] стукали, гукали, але до них ніхто не вийшов. Того разу вони приїхали, щоб оформити спадщину, потрібна була будинкова книга. Звертались до поліції, до депутата. До діда приїздив ще в дитинстві, а потім співмешканка діда перешкоджала їм спілкуватись. На запитання свідок пояснив, що із відповідачкою вони не спілкувались, бо вона до них не вийшла. Зі слів бабусі, їй направляли листи, однак чи отримала їх відповідач, він не знає. Бачив, що штора на вікні гойдалась і був силует у вікні, однак кому він належав, визначити не може. Допитана у якості свідка [PERSON] надала показання про те, що 6 місяців тому, 09.06.2021 до БТІ надійшло замовлення про виготовлення технічної документації на будинок. Вона, як спеціаліст, вийшла на місце, однак дверей ніхто не відчинив. У неї в розпорядженні була інвентаризаційна справа за 1977 рік, вона оглянувши візуально наявність всіх будівель, виготовила технічну документацію та довідку про власність. На запитання свідок пояснила, що попередньо про свій візит вона не домовлялась, але на стук їй ніхто не відчинив. Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір з приводу усунення перешкод у користуванні власністю. Як встановлено судом та не оспорюється сторонами, позивач, [PERSON] , та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 06.11.1971. Рішення Народного суду Малинського району від 10.10.1978 їх шлюб було розірвано та затверджено мирову угоду, за якою проведено поділ майна, зокрема, у власність [PERSON] \~переходить\~веранда площею 12,7 м. кв. на суму 870 крб., частина сіней площею 4,6 м. кв., коридор площею 3,3 м. кв., ганок на загальну суму 642 крб, кімната площею 9,6 м. кв., кімната площею 12,9 м. кв. на суму 2034 крб, половина сараю\~- 554 крб.; у власність [PERSON] переходить кімната площею 25,2 м. кв., кімната площею 10,7 м. кв. на суму 3246 крб. і половина сараю\~на суму 554 крб. Враховуючи те, що правовідносини реєстрації та припинення шлюбу, а також поділу власності виникли між [PERSON] та [PERSON] в 1971-1978 роках, до спірних правовідносин підлягає застосуванню норми Кодексу про шлюб та сім`ю. Відповідно до приписів ч. 1 ст. 38 та ст. 44 КпШС за життя подружжя шлюб може бути розірваний шляхом розлучення за заявою одного з подружжя або їх обох; шлюб вважається припиненим з моменту реєстрації розлучення в органах запису актів громадянського стану. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Як встановлено судом із свідоцтва про розірвання шлюбу серії [NUMBER] , реєстрація розірвання шлюбу відбулася 14.11.1978, таким чином норми Сімейного кодексу України, на які, як на підставу права власності позивача на спірний будинок, посилався у судовому засіданні представник позивача не можуть бути застосовані. В той\~же час\~ст.\~22\~КпШС визначала,\~що майно,\~нажите подружжям\~за час\~шлюбу,\~є його\~спільною сумісною\~власністю.\~Кожен з\~подружжя має\~рівні права\~володіння,\~користування і\~розпорядження цим\~майном. Подружжя користується рівними правами на майно і в тому разі, якщо один з них був зайнятий веденням домашнього господарства, доглядом за дітьми або з інших поважних причин не мав самостійного заробітку. Рішенням суду від 10.10.1978 було затверджено мирову угоду між [PERSON] та [PERSON] в частині поділу спільного сумісного майна домоволодіння [ADDRESS] , шляхом виділу кожному у власність частини домоволодіння. Таким чином, з моменту набрання даним рішенням законної сили право спільної сумісної власності між [PERSON] та [PERSON] на вказане домоволодіння було припинено. Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР від 31.01.1966 встановлювалося, що реєстрацію будинків та домоволодінь проводять БТІ виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Така реєстрація здійснювалася на підставі правовстановлюючих документів. Якщо ж такі були відсутні, то особа могла звернутися до виконкому відповідної ради із заявою про видачу свідоцтва. Реєстраційні дані вносилися до реєстрових книг БТІ. Зазначена інструкція втратила чинність лише 13.12.1995. Жодного доказу про те, що після ухвалення вказаного рішення суду [PERSON] вчинила дії щодо реєстрації свого права власності на виділену частину домоволодіння суду не надано. Натомість як відповідачем, так і позивачем надано документи, які підтверджують, що [PERSON] був одноособовим власником домоволодіння [ADDRESS] після постановлення судового рішення від 10.10.1978 та час звернення позивача до суду із даним позовом. Зокрема, до позову додано відповідь № 108 від 08.10.2020 на адвокатський запит, в якому Малинське районне КП з ТІ Житомирської облради повідомляє, що станом на 01.01.2013 право власності на домоволодіння [ADDRESS] зареєстроване за [PERSON] в цілій частині (а.с. 17). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, яка надана позивачем, встановлено, що зазначене домоволодіння за реєстраційним номером 6724366 зареєстроване 10.01.2006 на праві власності в частці 1/1 за [PERSON] (а.с. 13). Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно № 4225207 від 22.07.2004 стверджується, що [PERSON] на підставі договору про надання у безстрокове користування земельної ділянки Р№2286 від 15.09.1971 є власником домоволодіння за адресою: [ADDRESS] ; частка 1/1 (а.с.58). Як пояснили у судовому засіданні позивач та її представник, жодних дій щодо оскарження реєстрації права власності за [PERSON] на все домоволодіння на момент звернення до суду з даним позовом ними не вчинялось. У статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша\~статті 321 ЦК України). Відповідно до частини першої\~статті 383 ЦК України\~власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Згідно з положеннями\~статті 391 ЦК України\~власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. Враховуючи той факт, що позивачем не доведено належними доказами право власності на Ѕ частину домоволодіння, що розташоване в [ADDRESS] станом на момент звернення до суду з даним позовом, суд вважає безпідставними вимоги позивача до відповідача про усунення перешкод у користуванні власністю, яка їй не належить. Натомість належними доказами підтверджено, що з 22.04.2004 домоволодіння на праві власності в цілій частці належить [PERSON] . З огляду на викладене, позовні вимоги не підлягають задоволенню у повному обсязі. Розподіл судових витрат. Оскільки позовні вимоги не підлягають задоволенню, суд не проводить розподілу судових витрат, понесених позивачем, відповідач та її представник не заявляли про понесені судові витрати.

Outcome: dismissed