Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом та просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача на її корить аліменти\~ на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 2000.00 гривень щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до закінчення навчання, але не довше ніж досягнення дитиною 23-х років. Свої вимоги мотивує тим, що їх спільний з відповідачем син [PERSON] є учнем 3-го курсу ДНЗ «Одеський центр професійно-технічної освіти», ІІ (базовий) рівень, денної форми навчання, за професією: «Електрозварник ручного зварювання; слюсар-ремонтник» з 02.09.2019 року (наказ № 1 (З-УДЗ) від 02.09.2019 року до 30.06.2022 року). Дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки, відповідач у добровільному порядку матеріальну допомогу не надає. Тому вона вважає, що відповідач має сплачувати аліменти і звертається до суду на підставі ст.ст. 199-200 СК України. Ухвалою суду від 22.02.2022 року було відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін 22.03.2022 року відповідачем надано заяву, відповідно до якої, відповідач визнав позовні вимоги частково, заявивши про згоду сплачувати аліменти в розмірі 50% прожиткового мінімуму щомісячно, оскільки на його утриманні також знаходиться батько-пенсіонер. Крім того, він також сплачує аліменти на утримання молодшого сина [PERSON] , [INFO] . На виконання ухвали суду про витребування доказів за заявою позивача, 02.06.2022 року Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області надано довідку про доходи відповідача [PERSON] від 31.05.2022 року № 405. Відповідно до зазначеної довідки, [PERSON] отримує пенсію за вислугу років та за травень 2022 року отримав 10\~205.14 гривень. В судове засідання, яке після відкладання було призначене на 15.06.2022 року, відповідач, повідомлення якого здійснювалось судом належним чином, не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі. Третя особа на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не прибув, причини неявки не повідомив, будь-яких заяв клопотань до суду не надавав. З врахуванням положень ч. 3 ст. 211, ч. 1 ст. 223 ЦПК України суд розглядає справу без участі відповідача. Розглянувши подані документи та матеріали, заяви сторін по справі, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку про часткове\~задоволення\~\~ позовних\~вимог за наступних підстав. Судом достовірно встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який було розірвано 20.10.2014 року на підставі рішення Болградського районного суду Одеської області № 497/2547/14-ц (а.с.5). Позивач та відповідач є батьками дитини: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] , актовий запис № 35 (а.с.6). На підставі рішення Болградського районного суду Одеської області від 05.12.2014 року, з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] стягувалися аліменти в розмірі 1/3 частині його заробітку (усіх видів його доходів) щомісячно, починаючи з 17.11.2014 року до досягнення старшим сином [PERSON] повноліття, тобто до [INFO] , Згідно довідки про реєстрацію місця проживання особи наданої виконавчим комітетом Залізничненської сільської ради Болградського району Одеської області від 14.08.2018 року, громадянин [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 14.08.2018 року по теперішній час (а.с.4 зворотна сторінка). Згідно довідки № 327 від 17.12.2021 року, підписаної директором Державного навчального закладу «Одеський центр професійно-технічної освіти», [PERSON] є учнем навчального закладу ІІ (базовий) рівень, денної форми навчання. Навчається на ІІІ курсі, за професією: «Електрозварник ручного зварювання; слюсар-ремонтник», з 02.09.2019 року до 30.06.2022 року (а.с.7). Сторони не заперечували, що дитина хоча і повноліття, але продовжує навчання за бюджетним фінансуванням та перебуває на утриманні матері, позивача по справі. Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.ч.7, 8 ст. 7 СК України, під час вирішення будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини. Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своїх дітей, передбаченого ст.141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дітей, у відповідності до ст.3 Конвенції про права дитини, ухваленої Резолюцією ГА ООН від 20.11.1989 року, ратифікованої Постановою ВРУ від 27.02.1991 року. Як роз`яснено в п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 № 3 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу . Зазначена правова позиція висловлена у Постановах Верховного Суду від 24 січня 2019 року у справі № 225/1447/16-ц та від 17 квітня 2019 року у справі № 644/3610/16-ц. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання, є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Сімейний кодекс України виходить із принципів рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину чи доньці, які продовжують навчання, зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає їх син (дочка). Положеннями ст. 199 СК України закріплено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Так якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно ст.200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Вимогами ст.182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. 2. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 3. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати Батьки несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини. При визначенні розміру аліментів суд враховує рівність обов`язку щодо утримання дитини обох батьків, прожитковий мінімум для працездатної особи. Разом з тим, судом при визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу та проживання за місцем його знаходження. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Згідно ч. 1 ст. 184 СК України Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідач [PERSON] є дієздатною, працездатною людиною. Згідно довідки Відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області від 18.02.2022 року відповідач зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , тобто має постійне місце реєстрації (а.с.14). Згідно довідки № 405 від 31.05.2022 року Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області про доходи пенсіонера, [PERSON] отримав пенсію за травень 2022 року в сумі 10\~205.14 гривень. Щодо наявності інших доходів у відповідача доказів позивачем не надано. Згідно довідки № 72 від 25.02.2022 року батько позивача - [PERSON] , 1949 року народження, за станом здоров`я є невиліковною хворою особою, яка через порушення функцій організму не може самостійно пересуватися і самообслуговуватися та потребує постійного стороннього догляду. Відповідно до Рішення Болградського районного суду Одеської області від 17.05.2022 року по справі № 497/662/22 з відповідача стягуються аліменти на утримання їх спільного неповнолітнього сина в розмірі 1 / 4 частини від усіх видів доходів, але не менше 50 % встановленого законом прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, - щомісячно, що не заперечується позивачем. Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. Крім того, суд приймає до уваги, що відповідач визнав позовні вимоги частково, та згоден виплачувати аліменти в розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму щомісячно. Відтак, визначаючи суму аліментів, враховуючи положення ст. 182 СК України, в тому числі матеріальне становище дитини, яка не працює, оскільки навчається на стаціонарі, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, розмір його доходів, наявність у платника аліментів іншої неповнолітньої дитини, непрацездатного батька, який потребує догляду. Також суд враховує розмір витрат, на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини, тощо, та визначає їх у розмірі 1500 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом і до закінчення навчання - 30.06.2022 року. У відповідності до положень ст.ст.13, 81, 83 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Згідно ст.82 ч.1 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Суд під час розгляду справи дослідив докази у справі та надав їм оцінку. Суд розглядає справу дотримуючись принципів змагальності і диспозитивності цивільного судочинства, оцінюючи докази у справі у їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням згідно ст. 229 ЦПК України, захищаючи порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи чи інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб згідно ст. 2 ЦПК України. Частиною 1 ст. 191 СК України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивач звільнена від сплати судового збору відповідно до п.3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір»,\~з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992.40 гривень. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Відтак, слід допустити до негайного виконання рішення суду про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного і

Outcome: partial