Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про зміну способу присудження аліментів на утримання неповнолітньої дитини. В обгрунтування позовної заяви зазначає, що відповідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року у справі №676/314/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 14.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. На даний час матеріальне становище позивачки погіршилось, відповідач працездатного віку, працевлаштований, має покращений матеріальний стан, тому позивачка просить змінити спосіб присудження аліментів, а саме стягувати з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з червня 2022 року до досягнення донькою повноліття. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до його початку подала заяву, в якій просить справу розглядати у її відсутності, позов підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України в зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши матеріали справи в повному об`ємі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що відповідно рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року у справі №676/314/15-ц з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 500 гривень щомісячно, починаючи з 14.01.2015 року до досягнення дитиною повноліття. Встановлено, що на даний час матеріальне становище позивачки погіршилось, відповідач працездатного віку, працевлаштований, має покращений матеріальний стан. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Суд вважає за необхідне змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 27 березня 2015 року у справі №676/314/15-ц, номер провадження 2/676/531/15 з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] з 500 гривень, щомісячно , на 1/4 частку , щомісячно. При визначенні способу стягнення аліментів суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи , має стабільний дохід , матеріальне становище позивачки, відповідача, що з 01 грудня 2021 року прожитковий мінімум на дитину віком до 06 років становить 2100 гривень, від 06 років - 2618 гривень, те, що батьки в рівних частинах повинні нести витрати по утриманню та вихованню дітей. Також з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп., що відповідає 0,4 від розміру прожиткового мінімуму на одну працездатну особу. На підставі викладеного,

Outcome: approved