Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

06 жовтня 2021 року [PERSON] через свого представника адвоката Питель М.В. звернувся до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області з вищевказаним позовом, в якому просить: 1) стягнути з [PERSON] на його користь\~ заборгованість в розмірі 1 676 200,55 грн., з яких основний борг 1 350 000,00 грн., проценти від суми позики 100 047,81 грн., три проценти річних 70 902,74 грн., інфляційні втрати 155 250,00 грн.; 2) стягнути з [PERSON] на його користь судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 11 350,00 грн. та на професійну правничу допомогу в розмірі 35 750,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 20 червня 2019 року [PERSON] передав у позику [PERSON] грошові кошти у розмірі 1 350 000,00 грн. Згідно з розпискою від 20 червня 2019 року відповідач зобов`язувався повернути позивачу вказані грошові кошти в повному обсязі до 01.12.2019 року. Однак, станом на день подачі позову, у порушення власних зобов`язань, відповідач не повернув позивачу вказані кошти. За таких обставин, відповідач зобов`язаний повернути позивачу грошові кошти у розмірі 1 350 000,00 грн., сплатити на користь позивача проценти від суми позики у розмірі 100 047,81 грн, розмір яких визначено на рівні облікової ставки Національного банку України; три проценти річних в розмірі 70 902,74 грн., інфляційні втрати в розмірі 155 250,00 грн., судові витрати у справі, пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 11 350,00 грн. та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35 750,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 жовтня 2021 року вказану справу передано на розгляд судді Бебешко М.М. Ухвалою суду від 01 листопада 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання з повідомленням учасників справи на 10 грудня 2021 року. 09 грудня 2021 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Питель М.В. про проведення підготовчого засідання за його відсутності. У зв`язку з неявкою відповідача в підготовче засідання, призначене на 10 грудня 2021 року, підготовче засідання відкладено на 21 лютого 2022 року. 28 січня 2022 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача адвоката Питель М.В., відповідно до якої останнім долучено до матеріалів справи оригінал розписки від 20 червня 2019 року. 21 лютого 2022 року на адресу суду надійшло клопотання від представника позивача адвоката Питель М.В. про закриття підготовчого провадження у справі та призначення її до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 21 лютого 2022 року закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду по суті. Судовий розгляд у справі призначено на 07 квітня 2022 року. У зв`язку з неявкою сторін в судове засідання, призначене на 07 квітня 2022 року, судовий розгляд у справі відкладено на 31 травня 2022 року. Через повторну неявку сторін в судове засідання, призначене на 31 травня 2022 року, судовий розгляд у справі відкладено на 05 липня 2022 року. 05 липня 2022 року на адресу суду засобами електронного зв`язку надійшла заява від позивача [PERSON] про розгляд справи за його відсутності, підтримання ним позовної заяви в повному обсязі та відсутність заперечення щодо заочного розгляду справи. В судове засідання, призначене на 28 березня 2022 року відповідач не з`явився. Про день час, та місце розгляду справи повідомлявся судом своєчасно. Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень, адресованих відповідачу [PERSON] повернулися на адресу суду 17 листопада 2021 року за відсутністю адресата за вказаною адресою; 17 грудня 2021 року у зв`язку з врученням судової повістки 16.12.20221 року матері відповідача; 25 березня 2022 року за закінченням терміну зберігання 26 квітня 2022 року за відсутністю адресата за вказаною адресою Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації ЦМУ ДМС у м. Києві та Київській області від 23 жовтня 29021 року, відповідач [PERSON] , [INFO] , станом на 14 червня 2021 року зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України - суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких умов суд, відповідно до вимог статті 281 ЦПК України постановляє ухвалу про заочний розгляд справи. Фіксація судового засідання, відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України, не здійснювалася. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 20 червня 2019 року [PERSON] написав розписку, згідно зі змісту якої, він бере в борг 1 350 000,00 грн. (один мільйон триста п`ятдесят тисяч гривень) у [PERSON] і зобов`язується повернути до 01 грудня 2019 року. Грошові кошти ним отримано в повному обсязі в сумі 1 350 000,00 грн. (один мільйон триста п`ятдесят тисяч гривень). Вказана розписка містить дату, підпис та П.І.Б. Харути В.Г. Представником позивача проведено розрахунок заборгованості станом на 31.08.2021, відповідно до якого сума процентів, згідно облікової ставки Національного банку України складає 100 047,81 грн. Також, проведено розрахунок трьох процентів річних згідно з частиною другою статті 625 ЦК України, відповідно до якого сума трьох процентів річних складає 70 902,74 грн. Крім цього, згідно розрахунку інфляційних втрат, здійснених представником позивача, сума інфляційних втрат складає 155 250,00 грн. Таким чином, загальна сума заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] складає 1 676 200, 55 грн. На підтвердження суми витрат, здійснених по наданню правничої допомоги представником позивача долучено наступні документи: 1) договір про надання професійної правничої допомоги від 17 серпня 2021 року; 2) попередній (орієнтовний) розрахунок витрат на професійну (правничу) допомогу, згідно з яким витрати на професійну правничу допомогу адвоката у суді першої інстанції становлять 35 750,00 грн.; 3) акт про надання професійної правничої допомоги від 31 серпня 2021 року, відповідно до якого загальна вартість наданих послуг становить 7 150,00 грн., замовник та виконавець не мають один до одного жодних фінансових чи будь-яких інших претензій стосовно якості, кількості та своєчасності наданих послу.; 4) квитанцію № 7254286 від 15 вересня 2021 року, згідно з якою [PERSON] перерахував на рахунок АО «Легум Інтерпрес» грошові кошти в сумі 7 150, 00 грн. як плату за професійну правничу допомогу При вирішенні справи суд виходить з наступного. Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу (далі ЦК України) визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, згідно з вимогами статті 525 ЦК України, не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 625 ЦК України - боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Згідно із статтею 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менше як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподаткованого мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Відповілно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Частиною першою статті 1049 ЦК України передбачено, що позичальник зобов`язується повернути позикодавцю позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовим ознаками у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, які встановлені договором. Письмова форма договору позики внаслідок його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, але й факту передачі грошової суми позичальнику. Частиною першою статті 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Суд, згідно з вимогами, передбаченими частинами першою-третьою статті 89 ЦПК України, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Позивачем надано суду оригінал розписки від 20 червня 2021 року, згідно якої ним надано в борг відповідачу грошові кошти в розмірі 1 350,00\~ грн. та проведений розрахунок процентів, згідно з частиною 1 статті 1048 ЦК України, згідно з яким сума процентів за період з 21.06.2019 року по 30.11.2019 року складає 100 047,81 грн.; розрахунок розміру 3% річних та індексу інфляції за період часу з 01.12.2019 року до 31.08.2021 року, згідно з яким загальна сума 3% процентів річних складає 70 902,74 грн., розрахунок інфляційного збільшення суми боргу\~ згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України, який за вказаний період часу становить 155 250,00 грн. Загальна сума заборгованості [PERSON] на користь [PERSON] становить 1 676 200,55 грн. Правова позиція у правовідносинах з приводу нарахування процентів за зобов`язаннями, згідно з вимогами ст. ст. 625, 1048 ЦК України, висловлена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12. Відповідач правом на подачу відзиву не скористався і будь-яких доказів щодо спростування позовних вимог до суду не подав. За таких обставин, суд вважає за доцільне задоволити позовні вимоги у зв`язку з документальним підтвердженням їх обґрунтованості. Вирішуючи питання з приводу понесених судових витрат суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Витрати фізичних осіб, пов`язані з оплатою професійної правничої допомоги при розгляді судом справ про оголошення померлою фізичної особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати фізичну особу загиблою від певного нещасного випадку, або інших обставин внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру, несуть юридичні особи, на території яких мав місце нещасний випадок внаслідок таких надзвичайних ситуацій. Приймаючи до уваги те, що представник позивача у поданій суду позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати за надання правничої допомоги в розмірі 35 750,00 грн., а згідно акту про надання професійної правничої допомоги від 31 серпня 2021 року підтверджено надання позивачу правничої допомоги на суму 7 150,00 грн, суму якої згідно квитанції № 75254286 від 15 вересня 2021 року позивачем сплачено на рахунок адвокатського об`єднання, суд вважає за доцільне зменшити розмір правничої допомоги із 35 750,00 грн. до 7 150,00 грн. Згідно з частинами першою-другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Приймаючи до уваги те, позивачем при подачу позовної заяви до суду сплачено судовий збір в сумі 11 350,00 грн., а суд прийняв рішення про задоволення позову в повному обсязі, суд вважає за доцільне стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати у справі, пов`язані за сплатою судового збору в розмірі 11 350,00 грн.

Outcome: approved