Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

В жовтні 2021 року АТ КБ Приватбанк звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, мотивуючи позов тим, що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 28.04.2005 року уклали кредитний договір № VIH0GF02190529. Згідно договору АТ КБ Приватбанк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 48\~869,00 доларів США на термін до 26.04.2025 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Відповідно договору, погашення заборгованості здійснюється в наступному порядку: щомісяця в період сплати, відповідач повинен надавати банку грошові кошти (щомісячний платіж) для погашення заборгованості за кредитом, яка складається із заборгованості за кредитом, за відсотками, комісією, а також інші витрати згідно кредитного договору. Згідно договору у випадку порушення зобов`язань за кредитним договором, відповідач сплачує банку відсотки за користування кредитом у подвійному розмірі на місяць, нараховані від суми непогашеної в строк заборгованості за кредитом. Позивач зобов`язання за даним договором виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу кредит у розмірі, передбаченому умовами кредитного договору. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, комісією, а також іншими відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором № VIH0GF02190529. 24.02.2015 року АТ КБ Приватбанк звернувся до Вінницького міського суду Вінницької області з позовною заявою про стягнення заборгованості з відповідача. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2015 року було стягнуто заборгованість в розмірі 31360,28 доларів США, що еквівалентно 857\~703,66 грн. нараховану станом на 19.02.2015 року. Винесення Вінницьким міським судом Вінницької області рішення від 24.02.2015 року не свідчить про припинення договірних правовідносин сторін, оскільки договір діє до повного виконання сторонами зобов`язань та не звільняє боржника від відповідальності за невиконання ним грошового зобов`язання. Прострочена сума заборгованості становить 18\~385,17 доларів США. Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення договору додати поточної заборгованості яка була вказана в рішенні Вінницьким міським судом Вінницької області від 24.02.2015 року, тобто за період з 28.04.2005 року по 19.02.2015 року, то за період після подання позовної заяви від 24.02.2015 року, з 25.02.2015 року по 13.10.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 4405,32 грн. доларів США, яка складається з наступного: 4405,32 3% річних від простроченої суми. Просили суд, стягнути з [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] заборгованість у розмірі 4405,32 долара США та судові витрати. В судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заявлені вимоги визнав частково на суму 1600 доларів США, стягнення тільки за три роки. Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність сторін, на підставі наявних в справі доказів. 28.12.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що враховуючи строки позовної давності, позивач наділений правом стягнення 3% річних виключно за три роки, що передують зверненню до суду з позовом, тобто з 27.10.2019 року по 27.10.2021 року. За період з 25.02.2015 року по 26.10.2019 року сплинув строк позовної давності, про застосування якої заявляє відповідач. 14.01.2022 року на адресу суду надійшла відповідь на позовну заяву, в якій зазначено, що відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням проведеним належним чином. В матеріалах справи відсутні будь які належні докази погашення кредитної заборгованості за договором. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку про часткове задоволення позову з таких підстав. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, в межах заявлених ними вимог. Правилами ст. 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 5 ст. 81 ЦПК України, докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено,\~що АТ КБ «Приватбанк» та [PERSON] 28.04.2005 року уклали кредитний договір № VIH0GF02190529. Згідно договору АТ КБ Приватбанк зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 48 869,00 доларів США на термін до 26.04.2025 року, а відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 24.02.2015 року було стягнуто заборгованість в розмірі 31360,28 доларів США, що еквівалентно 857 703,66 грн. нараховану станом на 19.02.2015 року (а.с.4). Оскільки з відповідача було стягнуто заборгованість за кредитним договором за період з дати укладення договору додати поточної заборгованості яка була вказана в рішенні Вінницьким міським судом Вінницької області від 24.02.2015 року, тобто за період з 28.04.2005 року по 19.02.2015 року, то за період після подання позовної заяви від 24.02.2015 року, з 25.02.2015 року по 13.10.2021 року відповідач має заборгованість у розмірі 4405,32 грн. доларів США, яка складається з наступного: 4405,32 3% річних від простроченої суми (а.с.5-8). Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору,умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї і з сторін має бути досягнуто згоди (ч.1 ст. 638 ЦК України). У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Звернення з\~позовом про\~дострокове стягнення\~кредиту незалежно\~від способу\~такого стягнення\~змінює порядок,\~умови і\~строк дії\~кредитного договору.\~На час\~звернення з\~таким позовом\~вважається,\~що настав\~строк виконання\~договору в\~повному обсязі.\~Рішення суду\~про стягнення\~заборгованості чи\~звернення стягнення\~на заставлене\~майно засвідчує\~такі зміни\~(Постанова\~Верховного Суду\~справа №\~310/11534/13-ц\~від 04 липня 2018 року ). Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України в разі порушення грошового зобов`язання боржник, який прострочив його виконання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За змістом цієї норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входить до складу грошового зобов`язання та є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року в справі № 296/10217/15-ц (провадження N 14-727цс19) зазначено, що «оскільки індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, то зазначена норма ЦК України щодо сплати заборгованості з урахуванням установленого індексу інфляції поширюється лише на випадки прострочення виконання грошового зобов`язання, яке визначене договором у національній валюті - гривні, а не в іноземній або в еквіваленті до іноземної валюти, тому індексація у цьому випадку застосуванню не підлягає. У випадку порушення грошового зобов`язання, предметом якого є грошові кошти, виражені в гривнях з визначенням еквівалента в іноземній валюті, втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлюються еквівалентом іноземної валюти». Згідно ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Слід зауважити, що з позовною заявою АТ КБ Приватбанк звернувся 27.10.2021 року, в свою чергу

Outcome: partial