Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з даним позовом, який мотивує тим, що 20.06.2008 року за КПЗГ «Агромікс» зареєстровано право власності на новозбудований 48 квартирний житловий будинок, розташований в [ADDRESS] , про що видано свідоцтво про право власності на нерухоме майно. Рішенням сесії Ужгородської міської ради № 141 від 08.04.2011 року з метою організації ефективного управління і якісног обслуговування житлового фонду будинку, розташованого за вказаною адресою. ОСББ «Мікс» призначено балансоутримувачем та виконавцем послуг із управління по утриманню заазначеного житлового комплексу та споруд за адресою: [ADDRESS] . Акт прийому переддачі на балан житлового комплексу між забудовником КПЗГ «Агромікс» та ОСББ «Мікс» укладено 02.11.2010 року. Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] створено відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку. [PERSON] є власником офісного приміщення [ADDRESS] , загальною площею 56,3 кв.м. та являється злісним неплатником, яка з 2008 року отримує весь перелік послуг з утримання будинку, але не сплатила жодного платежу балансоутримувачам зазначеного будинку. Згідно з рішенням загальних зборів, затвердженого протоколом № 8 від 23.12.2014 року, щомісячна плата за управління на утримання неподільного загального майна житлового комплексу та прибудинкової території станом на 01.01.2015 року становить 3,14 грн. за кв.м. Вищевказані обставини та обов`язок відповідача сплачувати на утримання неподільного загального майна житлового комплексу та прибудинкової території встановлені рішенням апеляційного суду Закарпатської області від 09.12.2015 року у справі № 308/2479/15-ц, а тому. У відповідності до ч.3 ст. 61 ЦПК України, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої втановлено ці обставини. Зокрема, даним рішенням стягнуто з боржника [PERSON] на користь ОСББ «Мікс» заборгованість за оплату на утримання майна в розмірі 2915,23 грн., інфляційні втрати в розмірі 598,48 грн., три проценти річних від простроченої суми в розмірі 113,71 грн., а встого 3627,42 грн. та 500 грн. за надання правової допомоги, витрати на сплату судового збору, та визнано договір про надання послуг на утримання будинків і споруд та прибудинкових територій на основі типового договору між ОСББ «Мікс» та [PERSON] укладеним з 08.04.2011 року. А тому на підставі вищенаведеного просить стягнути з [PERSON] на користь ОСББ «Мікс» заборгованість по внескам за управління на утримання загальнобудинкового майна житлового комплексу за період з 01.02.2015 року по 01.03.2018 року в розмірі 6717 грн. 64 коп., інфляційні втрати в розмірі 1398 грн.32 коп , три проценти річних від простроченої суми в розмірі 183 грн.23 коп., витрати на правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. та судовий збір в розмірі 800,00 грн. Представник позивача в судове засідання не з"явилася, хоча про час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином. У позовній заяві наявні клопотання представника позивача адвоката Гаєвої Г.С. від 24.01.2022 року та 01.04.2022 року про розгляд справи без участі представника позивача . В судовому засіданні представник відповідача адвокат Козакова М.В. проти позовних вимог заперечила. Зазначила, що розрахунок заборгованості позивачем зроблено виходячи з тарифу який скасовано згідно з рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 23.03.2020 року у справі №308/6629/17. Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власником офісного приміщення [ADDRESS] ., загальною площею 56,3 кв.м., що підтверджується Інформацією з Реєстру прав власності на нерухоме майно № 21961681. Власниками квартир багатоквартирного будинку [ADDRESS] відповідно до Закону України « Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку» створено об"єднання співвласників багатоквартирного будинку «Мікс» Відповідно до рішення V сесії VI скликання Ужгородської міської ради від 08.04.2011 року № 141 ОСББ «Мікс» призначено балансоутримувачем житлового комплексу та споруд за адресою: [ADDRESS] . Визначено ОСББ «Мікс» виконавцем послуг з управління та утримання житлового комплексу по [ADDRESS] . Відповідно до ч.6 ст. 22 Закону України «Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку» для фінансування самозабезпечення об`єднання співвласники сплачують відповідні внески і платежі в розмірах, установлених загальними зборами об`єднання. Визначення порядку сплати, переліку та розмірів внесків і платежів співвласників належить до виключної компетенції загальних зборів співвласників (ст.10 Закону). Судом встановлено, що рішенням загальних зборів членів ОСББ «Мікс», оформленого протоколом № 8 від 23.12.2014 року з 01.01.2015 року затверджено нові розміри тарифів на утримання будинку та прибудинкової території для власників нежитлових (офісних) приміщень, що користуються сумісними дверима з мешканцями житлових приміщень (квартир), а саме встановлено застосування коєфіцієнту 2 до визначеного тарифу за 1 кв.м. займаної нежитлової площі для власників нежитлових (офісних) приміщень, що користуються сумісними дверима з мешканцями житлових приміщень (квартир). Виходячи з вказаних тарифів позивачем зроблено розрахунок заборгованості за період з 01.02.2015 року по 01.03.2018 року, яку він просить стягнути з відповідача. Разом з тим, в ході розгляду справи судом встановлено, що [PERSON] не погодилася з розмірами тарифів на утримання будинку та прибудинкової території для власників нежитлових (офісних) приміщень, встановленими рішенням загальних зборів членів ОСББ «Мікс», оформленого протоколом № 8 від 23.12.2014 року, і оскаржила вказане рішення. Згідно з\~ рішенням\~Ужгородського міськрайонного\~суду Закарпатської\~області від\~23.03.2020\~року у\~справі №\~308/6629/17,\~яке згідно\~з постановою\~Закарпатського апеляційного\~суду від\~07.09.2021\~року залишено\~без змін,\~та набрало\~законної сили,\~ рішення\~загальних зборів\~ОСББ «Мікс»,\~зафіксовані у\~протоколі №\~8\~(з\~додатками)\~від 23.12.2014\~року скасовано. Відповідно до\~положень ч.1-4\~ст.\~12\~ЦПК України,\~цивільне судочинство\~здійснюється на\~засадах змагальності\~сторін. Учасники\~справи мають\~рівні права\~щодо здійснення\~всіх процесуальних\~прав та\~обов`язків,\~передбачених законом. Кожна\~сторона повинна\~довести обставини,\~які мають\~значення для\~справи і\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно з ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Виходячи з положень ст. ст. 10,22 Закону України «Про об"єднання співвласників багатоквартирного будинку», які встановлюють, що співвласники сплачують відповідні внески розмір яких встановлюється виключно загальними зборами співвласників до предмету доказування у справі про стягнення зі співвласника на користь ОСББ відповідних внесків предметом доказування входить факт наявності встановлених та чинних тарифів. Проте, позивачем не надано суду чинних тарифів, затверджених рішенням загальних зборів ОССБ «Мікс», які встановлюють розміри внесків співвласників багатоквартирного будинку [ADDRESS] . Відповідно до положень ч.1\~ст.2 ЦПК України\~завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. До основних засад (принципів) цивільного судочинства відноситься рівність усіх учасників судового процесу перед законом та судом, гласність і відкритість судового процесу та змагальність сторін (ч.3\~ст.2 ЦПК України). Статтею 263\~ЦПК України\~визначено,\~що судове\~рішення повинно\~ґрунтуватися на\~засадах верховенства\~права,\~бути законним\~і обґрунтованим. Законним\~є рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Судове\~рішення має\~відповідати завданню\~цивільного судочинства,\~визначеному цим\~Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя. Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. При цьому суд враховує позицію Європейського суду з прав людини висловлену у п.29 Рішення від 09.12.1994р. у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (серія А, №303А) у якому суд зазначив, що згідно з його установленою практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтованості рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення. Аналізуючи в сукупності викладені обставини і визначені відповідно до них правовідносини, положення закону, якими вони регулюються, дослідивши зібрані у справі докази, виходячи з положень ст. 2, 12,81 ЦПК України щодо змагальності та диспозитивності цивільного судочинства враховуючи, що позивачем не доведено обставин, які входять до предмету доказування у даній справі суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог, у зв`язку з недоведеністю. Відповідно до\~ч.1\~та ч.2\~ст.\~141\~ЦПК України\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог. \~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Outcome: dismissed