Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 10.12.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про збільшення розміру аліментів, визначених за рішенням суду, в обґрунтування якої зазначила, що згідно з судовим наказом, виданим 26.02.2020 Малинським районним судом Житомирської області, з [PERSON] на її користь стягуються аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Разом з цим, з часу винесення судового рішення про стягнення аліментів, погіршився стан здоров`я їх спільної з відповідачем дитини. У зв`язку з цим в період з 09.10.2020 по 22.10.2020 він проходив лікування у Житомирській обласній дитячій клінічній лікарні з діагнозом остеохондропатія головки правої стегнової кістки ІІ ступеню; з 07.12.2020 по 11.12.2020 дитина знаходилася у травматологічному відділенні Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні з діагнозом остеохондропатія головки правої стегнової кістки ІІ стадія, патологічні зміни у суглобах, що призводять до деформацій, порушень співвідношень, обмеження рухів та можливостей обслуговування і пересування, астигматизм. У зв`язку з захворюванням була розроблена індивідуальна програма реабілітації дитини-інваліда, відповідно до якої дитині 4 рази на рік необхідна медична реабілітація, 2 рази на рік - відновна терапія, 4 рази на рік - консультація травматолога, реабілітолога, лікувальний масаж, постійна лікувальна фізкультура. Також дитині необхідно замовляти ортопедичні вироби та ортопедичне взуття, що все в своїй сукупності вимагає значних фінансових витрат, а також затрат часу, що позбавляє позивача можливості працевлаштуватися. [PERSON] зазначає, що у неї значно погіршився матеріальний стан. Отже, з вищезазначених підстав, [PERSON] просить змінити розмір аліментів, визначених згідно з судовим наказом №283/295/20, виданим 26.02.2020 Малинським районним судом Житомирської області, та стягувати з [PERSON] , 1994 р.н., аліменти на свою користь на утримання сина [PERSON] , 2015 року народження, в розмірі 1/3 частки заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до суду і до досягнення дитиною повноліття. Процесуальні дії у справі. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу від 10.12.2021 судову справу №283/3131/21 передано на розгляд судді Хомич В.М. 13.12.2021 з метою вирішення питання про відкриття провадження у справі у відповідності до ч.1 ст.187 ЦПК України судом направлено запит до сектору ведення реєстру Малинської міської територіальної громади виконкому Малинської міської ради, відповідь на який отримана 23.12.2021. У зв`язку з тим, що суддя Хомич В.М. з 20.12.2021 по 03.01.2022 перебувала на лікарняному, розгляд справи не проводився. Ухвалою від 05.01.2022 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження. Визначено проводити розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження, судове засідання призначено на 12 годину 04.02.2022. 26.01.2022 від відповідача надійшов відзив. 02.02.2022 від позивача надійшла відповідь на відзив. 03.02.2022 від представника відповідача адвоката Дмитрієва А.І. надійшла заява про відкладення розгляду справи. У зв`язку з тим, що суддя Хомич В.М. з 04.02.2022 по 11.02.2022 суддя Хомич В.М. перебувала на лікарняному, розгляд справи №283/3131/21 не проводився та відкладено на 12 годину 02.03.2022. У зв`язку з дією правового режиму воєнного стану та на підставі п. 5 наказу голови Малинського районного суду від 24.02.2022 року № 1-од «Про реалізацію ІІІ етапу плану забезпечення безперервної діяльності Малинського районного суду Житомирської області» з 24.02.2022 судом виконувалися тільки функції щодо розгляду невідкладних справ. На підставі розпорядження Голови Верховного Суду від 10.03.2022 року №4/0/9-22 з 07.03.2022 року по 21.04.2022 року правосуддя в Малинському районному суді Житомирської області не здійснювалось. Після відновлення правосуддя у Малинському районному суді розгляд справи призначено на 12 годину 24.05.2022. 24.05.2022 у справі оголошено перерву у зв`язку з повітряною тривогою до 15 години 21.06.2022. Позиція позивача. Позивач та її представник, адвокат Плетень С.Ю., яка діє в інтересах [PERSON] на підставі ордера на надання правової допомоги серії ЖТ №094273 від 04.02.2022, в судове засідання з`явилися, позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили їх задовольнити. [PERSON] пояснила, що не має змоги працевлаштуватися та бажає, аби грошові кошти на утримання дитини у повному обсязі платив батько дитини. Витрати на дитину в місяць становлять приблизно 8000-9000 грн. З позовом про стягнення додаткових витрат на дитину [PERSON] до суду не зверталася. Підтвердити витрати на лікування дитини не може, оскільки в чеках про придбання ліків не зазначено, що вони придбавались для дитини. Позивач вважає, що відповідачеві не цікаво, як розвивається син, які у нього потреби. Позивач ніколи не чинила [PERSON] перешкод у спілкуванні з дитиною. Грошові кошти, які сплачуються відповідачем у якості аліментів, витрачаються позивачем виключно на потреби дитини. У ході судового розгляду справи, позивач пояснила факт звільнення з роботи за власним бажанням ще до хвороби дитини тим, що її було звільнено "заднм числом". Підтвердила, що отримує соціальну допомогу приблизно 1300-1400 грн. До початку війни проходила стажування на посаду продавця. Зауважила, що дитина за станом здоровя відвідує школу, тобто, може перебувати деякий час без матері. Позиція відповідача. Відповідач та його представник, адвокат Дмитрієв А.І., який діє в інтересах [PERSON] на підставі ордера на надання правової допомоги серії КС №607248 від 21.06.2022, в судове засідання з`явилися, заперечили щодо позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, просили відмовити у їх задоволенні за безпідставністю. У відзиві представник відповідача виклав заперечення проти позову, вказав, що до позовної заяви [PERSON] долучила медичні документи на дитину, проте не надала жодних доказів, які могли б підтвердити, які саме позивач понесла або планує понести витрати щодо лікування та оздоровлення дитини. Виходячи з того, що програма реабілітації дитини передбачає саме домашнє лікування, можна прийти висновку, що позивач не несе на це жодних витрат, а її матеріальне становище не залежить від витрат на лікування дитини, а залежить лише від неї особисто. Представник відповідача зазначає, що за два місяці позивачем в рахунок аліментів від відповідача отримано 15 тис. грн., а саме: у листопаді 2021 року - 2593,28 грн. та 2593,28 грн., а у грудні - 4949,78 грн. та 4949,78 грн. Враховуючи те, що заробітна плата відповідача складає 20 тис. грн., то в такому разі з його доходу щомісячно відраховуються 10 тис. грн. (5000,00 грн. - аліменти та 5000,00 - погашення боргу зі сплати аліментів). Тобто на даний час матеріальне становище позивача не можна назвати скрутним лише за рахунок спати відповідачем аліментів. Крім того, позивач отримує соціальну допомогу на утримання дитини-інваліда у розмірі 3 тис. грн.; також отримує заробітну плату, оскільки працює продавцем у магазині «Дніпро-М». Представник відповідача зауважує, що позивач вже понад рік чинить перешкоди відповідачу у його спілкуванні з дитиною, внаслідок чого [PERSON] був змушений звернутися до виконкому Малинської міської ради Житомирської області з відповідною заявою, яка на даний час перебуває на розгляді у Службі у справах дітей. Виходячи з вищевикладеного, відповідач вважає, що позовні вимоги [PERSON] жодним чином не обґрунтовані, документи, які могли б підтвердити понесені нею витрати не додані, а замість них долучені виписки з лікувальної картки дитини, яким вже понад один рік, що не може підтвердити фактичну наявність витрат, які носять систематичний характер та у зв`язку з чим позивач повинен на постійній основі отримувати 1/3 всіх видів заробітку відповідача до повноліття дитини. На даний час позивач отримує половину місячного заробітку відповідача, тому збільшення розміру аліментів поставить відповідача у скрутне матеріальне становище. [PERSON] , влаштувавшись на нове місце роботи, сплачує щомісячно аліменти у розмірі 5 тис. грн., що більше ніж на 70% перевищує мінімальний розмір аліментів, визначений законодавством. Також, відповідач зазначає, що несе додаткові фінансові витрати на дитину, оскільки купує іграшки, подарунки, продукти харчування, одяг, відвідує з сином розважальні заклади для дітей. Встановлені судом обставини. Судом встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] , про що свідчить свідоцтво про народження серії [NUMBER] , видане 09.12.2017 Малинським районним відділом ДРАЦС Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.4). Рішенням Малинського районного суду Житомирської області від 26.02.2020 у цивільній справі №283/294/20 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано; дитина [PERSON] , [INFO] , залишився проживати з матір`ю (а.с.5-6). 28.02.2020 Малинським районним судом Житомирської області видано судовий наказ№283/295/20, за яким стягуються щомісячно із [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини, [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини заробітку (доходу), але не менше 50% встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, щомісячно, починаючи з 11.02.2020 і до досягнення дитиною повноліття. Постановою державного виконавця Малинського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Марковською Л.О. у ВП №61599615 від 20.03.2020 на підставі судового наказу відкрито виконавче провадження (а.с.8-9). У якості доказів погіршення стану здоров`я дитини позивачем надано медичні документи: -виписку з медичної карти стаціонарного хворого №6561 Житомирської обласної дитячої клінічної лікарні, з якої вбачається, що в період з 09.10.2020 по 22.10.2020 дитина [PERSON] перебував на лікуванні у даному медичному закладі із діагнозом: остеохондропатія головки правої стегнової кістки ІІ ступеню (а.с.10); - виписку з медичної карти стаціонарного хворого №7765 КНП ЦПМСД Малинської районної ради, з якої вбачається, що в період з 07.12.2020 по 11.12.2020 дитина [PERSON] перебував на лікуванні у травматологічному відділенні з діагнозом: остеохондропатія головки правої стегнової кістки ІІ ступеню, патологічні болі в суглобах, що призводять до деформацій, порушень співвідношень, обмеження рухів та можливостей обслуговування та пересування, астигматизм (а.с.11); -форму індивідуальної програми реабілітації дитини-інваліда, що видається лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів №61 від 22.12.2020, з якої вбачається перелік видів і форм реабілітаційних заходів, рекомендованих до виконання дитині [PERSON] , 2015 р.н. (а.с.12-15). З трудової книжки [PERSON] вбачається, що 01.06.2020 вона була прийнята на роботу продавцем непродовольчих товарів ФОП [PERSON] , а 07.10.2020 - звільнена за власним бажанням на підставі ст.38 КЗпП України (а.с.16). 26.11.2021 начальником Малинського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Грищенко М.М. у ВП №61599615 винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату [PERSON] , який працює в ПАТ «Малинська паперова фабрика - Вайдманн», на підставі якої здійснюється відрахування з доходів відповідача на користь позивача на утримання дитини, а також стягується заборгованість по виплаті аліментів (а.с.33). У якості розміру відрахувань з заробітної плати на аліментні зобов`язання, відповідачем надано розрахункові листки з місця роботи за листопад та грудень 2021 року, згідно з якими щомісячно з [PERSON] стягувалися грошові кошти у розмірі на користь позивача на утримання дитини (а.с.42). 01.12.2021 [PERSON] подано заяву про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною на ім`я керівника служби у справах дітей виконкому Малинської міської ради (а.с.43-44). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виникли спірні правовідносини щодо збільшення розміру аліментів на утримання малолітньої дитини. Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція) передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У відповідності до статті 3 Конвенції в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з частиною другою статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у ст. 180 Сімейному кодексі України. Згідно із ст. 182 цього Кодексу, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося його матеріальне становище, сімейний стан чи стан його здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів. Позивач, обґрунтовуючи позовні вимоги, посилається на те, що після ухвалення судового рішення про стягнення аліментів 28.02.2020, стан здоров`я дитини значно погіршився, зокрема, з 09.10.2020 він проходив курси лікування. В подальшому через хворобу було розроблено план реабілітації, що призвело до того, що значно збільшились витрати на дитину. Хвороба дитини позбавляє позивача можливості працевлаштуватись, що погіршило її матеріальний стан, тобто підставою для перегляду розміру аліментів позивач визначила погіршення її матеріального стану. У судовому засіданні позивач зазначила, що змушена була звільнитись з роботи, оскільки тривалий час з дитиною перебувала в лікарні. Витрат на лікування дитини підтвердити не має можливості, оскільки в чеках про придбання ліків не вказується, що ліки були придбані для дитини. Витрати на дитину в місяць становлять приблизно 8000-9000 грн, при тому позивач вважає, що, оскільки вона не має можливості працевлаштуватись, витрати по утриманню дитини мають в повній мірі бути покладені на відповідача, як батька дитини. Суд, зауважує, що позивачем належними доказами не підтверджено погіршення її матеріального стану, оскільки не надано жодного доказу (інформації від податкових органів, Пенсійного фонду України) про те, який матеріальний стан (розмір доходу) був на момент ухвалення судового рішення про стягнення аліментів та на момент звернення до суду із даним позовом. Позивач зазначає, що звільнилась через хворобу дитини, при цьому судом із письмових доказів, поданих самою позивачкою встановлено, що вона звільнилась з роботи за власним бажанням ще до того, як дитина була госпіталізована до лікарні. При цьому копія трудової книжки не є належним доказом на підтвердження її матеріального стану. Позивач у судовому засіданні самостійно підтвердила в своїх поясненнях, що проходить стажування в магазині (до початку воєнного стану), також отримує соціальну допомогу, при цьому жодних доказів про їх розмір суду не надала, що позбавляє суд можливості у повній мірі дослідити обставини погіршення матеріального стану позивача, на які вона посилається у позові. Пояснення позивача щодо збільшення витрат на дитину зводяться до додаткових витрат на дитину, пов`язаних з хворобою дитини, при цьому позивач не надала суду доказів понесення таких витрат, не заявляла вимоги про стягнення таких витрат із відповідача. З досліджених письмових доказів, наданих сторонами, встановлено, що нарахований до стягнення та стягуваний з відповідача розмір аліментів, у визначеному судовим рішенням від 28.02.2020 розмірі, значно перевищує як мінімальний розмір аліментів, визначених у ст. 182 СК України, так і прожитковий мінімум для дитини відповідного віку у місячному його визначенні. Суд зауважує, що згідно зі ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, зокрема, і щодо утримання дитини.Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини (постанова КЦС ВС від 11.03. 2020 у справі № 759/10277/18). Таким чином, позиція позивача щодо покладення на відповідача всіх витрат по утримання дитини через її непрацевлаштованість не ґрунтується на вимогах закону. Суд вважає, що розмір аліментів, які стягуються із відповідача на користь позивача на утримання їх спільної дитини на підставі судового рішення від 28.02.2020, є достатнім для забезпечення життєдіяльності дитини, доказів протилежного позивачем суду не надано. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити позивачу, що ст.185 СК України визначено, що той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Додаткові витрати присуджуються на дитину за наявності в одного з батьків, з яким проживає дитина, додаткових витрат, викликаних особливими обставинами, зокрема, у зв`язку з хронічною хворобою дитини, лікуванням, каліцтвом тощо. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами (наприклад, витрати на спеціальний медичний догляд довідкою медичного закладу про вартість медичних послуг; витрати на лікування, на санаторно-курортне лікування виписками з історії хвороби дитини, рецептами лікарів, довідками, чеками, рахунками, проїзними документами тощо). При стягненні коштів на додаткові витрати, які повинні бути понесені у майбутньому, суду необхідно надати розрахунок або обґрунтування необхідності майбутніх витрат. На підставі викладено, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню. Розподіл судових витрат Оскільки у задоволенні позову відмовлено, а відповідачем не заявлено про судові витрати, суд не проводить їх розподілу.

Outcome: dismissed