Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

У позовній заяві позивач просить постановити рішення про стягнення з відповідача аліментів на її утримання в розмірі 1/5 з усіх видів його заробітку(доходу) щомісяця до досягнення дитиною трирічного віку. Свої вимоги обґрунтувала тим, що з відповідачем перебуває у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2020. В шлюбі у них народився син [PERSON] , [INFO] . На даний час із сином проживає окремо від відповідача, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягненню нею трирічного віку. Отримувана допомога по догляду за дитиною є незначною. В силу вимог ст.84 СК України має право на утримання чоловіком як батьком дитини. Провадження в справі відкрито ухвалою від 06.10.2021, розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Відповідачу визначено п`ятнадцятиденний строк з дня вручення копії даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву. У зв`язку з поверненням адресованого відповідачу поштового відправлення з копією вказаної ухвали суду та матеріалами позову без вручення за закінченням терміну зберігання, ухвалою від 23.05.2022 судом постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. В судове засідання сторони не з`явились. Позивачка надіслала на електронну адресу суду заяву про підтримання позову і розгляд справи за її відсутності. Відповідач про розгляд справи по суті належним чином був двічі повідомлений шляхом публікації судового оголошення на офіційному сайті судової влади, однак в судові засідання не з`явився, відзиву на позов не подав, про причини неможливості розгляду справи за його відсутності не сповістив. За таких обставин суд провів розгляд справи в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Аналізом доказів по справі суд встановив наступні фактичні обставини. Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 27.02.2020, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] . У період шлюбу у них народився син [PERSON] , [INFO] , що доводиться копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . Довідкою Головненської селищної ради від 26.09.2021 року стверджено, що дитина сторін проживає з матір`ю, позивачем [PERSON] , по [ADDRESS] . Відомостями з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків підтверджується відсутність інших доходів, окрім соціальної виплати за ознакою доходів 128. Згідно ч. 1, 4 ст.75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ст.84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до ч. 1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить з того, що відповідач має працездатний вік, і враховуючи відсутність в позивача самостійного доходу, чоловік має їй компенсувати втрату можливості повноцінно себе реалізувати у громадському житті та надавати визначену законодавством допомогу дружині. У Постанові Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Судом встановлено, що син [PERSON] , має трохи більше одного року від народження, проживає разом із позивачем, знаходиться на її утриманні, позивач не працює, доглядає за дитиною до досягнення дитиною трьох років. Враховуючи, що відповідач являється працездатною особою, відомостей того, що він має проблеми зі здоров`ям чи немає можливості працювати та отримувати заробіток відповідачем не надано, а тому суд приходить до переконання, що відповідач в змозі сплачувати аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною [PERSON] трьох років. У частині 1 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.2 ст.12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.3 ст.12 ЦПК України). Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідач, будучи належним чином обізнаним із пред`явленням до нього позову, відзиву на нього не подав, хоча мав таку процесуальну можливість, а відтак не заперечив і не спростував викладених у ньому доводів і обставин. У зв`язку із цим суд не вбачає підстав вважати відповідача матеріально неспроможним сплачувати аліменти на утримання дружини у заявленому нею розмірі і способі. Таким чином, позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України аліменти на одного з подружжя за рішенням суду присуджуються від дня подання позовної заяви. Згідно з п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення про стягнення місячного розміру аліментів підлягає негайному виконанню. Згідно із ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved