Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

28.01.2022 відповідно до ухвали Личаківського районного суду м.Львова від 25.11.2021 до Кам`янка-Бузького районного суду направлено позовну заяву Акціонерне товариство "Акцент-Банк" до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором №Б/Н від 20.03.2019 в сумі 15635,32 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що відповідно до укладеного договору №Б/Н від 20.03.2019 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 46,80% щомісячно на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, що відображається у розрахунку заборгованості за договором, а тому свої зобов`язання не виконав. Ухвалою суду від 31.01.2022 відкрито провадження у справі, визначено, що розгляд справи буде проводитись за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами та визначено відповідачеві строк для подання відзиву. Відповідач [PERSON] відзиву до суду не подав. Ухвалою суду від 09.05.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін вказаної цивільної справи, на розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. У судове засідання представник позивача АТ "Акцент-Банк" не з`явився, у позовній заяві просив розгляд справи провести без його участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримав лише в частині стягнення заборгованості за кредитом, у задоволення вимоги про стягнення заборгованості за відсотками просив відмовити. З урахуванням заяв сторін у справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглядати справу на підставі наявних у ній матеріалів. Водночас у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. 20.03.2019 відповідач [PERSON] заповнив та підписав анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в А-Банку (а.с.6 зворотня сторона) і отримав кредит у вигляді кредитного ліміту на платіжну картку. З розрахунку заборгованості за кредитним договором №Б/Н від 20.03.2019 вбачається, що станом на 19.10.2021 у [PERSON] утворилась заборгованість в сумі 15635,32 грн., яка складається з 11389,98 грн. - заборгованість за кредитом, 4245,34 грн. - заборгованість за відсотками (а.с.5-6). Розглядаючи даний спір, суд виходить із того, що між сторонами виникли правовідносини, які регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит". Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Судом встановлено, що відповідач звертався до позивача за отриманням кредитних коштів, що доводиться його заявою від 20.03.2019. Також, як встановлено судом з розрахунку заборгованості за кредитом відповідача, сума коштів, які використано позичальником в межах кредитного ліміту станом на 19.10.2021 складає 11389,98 грн. За відсутності будь-яких інших доказів у справі щодо розміру заборгованості відповідача перед позивачем, його погашення відповідачем, суд встановлює такий розмір заборгованості виходячи з розрахунку позивача та вважає доведеним факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем за кредитом у сумі 11389,98 грн., який необхідно стягнути на користь позивача. Разом з тим, вирішуючи питання в іншій частині позовних вимог, суд виходив з наступного. Відсотки є договірною умовою згідно положень ЦК України. Однак, в заяві-Анкеті від 20.03.2019, яка підписана відповідачем, така не обумовлена. Як на підставу для стягнення таких коштів з відповідача, позивач посилається на «Умови та правила надання банківських послуг», а також «Тарифи Банку», які викладені на сайті банку. Проте, вказане не може бути визнане складовою частиною договору кредиту, а отже і підставою для стягнення коштів. Так, Велика Палата Верховного Суду у своїй постанові від 03.07.2019 у справі №342/180/17 висловила правову позицію, де вказала, що надані позивачем Правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. За таких обставин, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в частині стягнення заборгованості за відсотками. На підставі вищенаведеного, оцінивши зібрані у справі докази, суд вважає що позов підлягає до часткового задоволення, а саме в частині стягнення суми основного боргу за кредитом 11389,98 грн. Також, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним і документально підтверджені судові витрати, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог у розмірі 1653,64 грн.

Outcome: partial