Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

у лютому 2022 року [PERSON] звернувся у суд з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням. В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що він є власником особового рахунку квартири [ADDRESS] . Також в даній квартирі зареєстровані відповідачі, зокрема йогосестра [PERSON] та мати [PERSON] . Відповідачі не проживають у вказаній житловій площі, витрати по утриманню житла не несуть. Будь-якої домовленості про забезпечення за відповідачами житлової площі за період їх непроживання не існує. За таких підстав, позивач просить визнати [PERSON] та [PERSON] такими, що втратили право користування житловим приміщенням, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 08 лютого 2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. (а.с. 24) Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 01 червня 2022 року розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження. (а.с. 27) В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги та просив суд задовольнити позов з вищевказаних підстав. Відповідачі в судове засідання не з"явилися, хоча про час та місце рогляду справи повідомлялися судом. Вислухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Судом встановлено, що в квартирі [ADDRESS] травня 1991 року зареєстрований позивач [PERSON] , який є власником особового рахунку, а також з 06.09.1983 року відповідач [PERSON] . Відповідач [PERSON] зареєстрована за іншою адресою, що підтведжується даними довідки від 07.02.2022 року про реєстрацію місця проживання осіб відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Голосіївської РДА. (а.с. 23) Позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування вказаним жилим приміщенням, у зв`язку з тим, що вони не проживають у спірній квартирі, витрати по утриманню житла не несуть, особисті речі відповідачів в квартирі відсутні, будь-якої домовленості про збереження за відповідача житлової площі за період їх непроживання не існує. Суд вважає, що такі доводи позивача частково ґрунтуються на законі. Згідно ст. 71 ЖК УРСР при тимчасовій відсутності наймача або членів його сімї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Відповідно до ст. 72 ЖК УРСР визначення особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. На підтвердження своїх доводів щодо відсутності відповідачів у спірній квартирі позивач посилається на письмові докази. У матеріалах справи містяться Активід 10 вересня 2021р. та 16 травня 2021 року, складені позивачем в присутності сусідів квартир [ADDRESS] , відповідно до яких відповідачі у спірній квартирі не проживають з 2010 року.(а.с. 13,14). Оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] не проживає у спірній квартирі більше року без поважних причин, комунальні платежі не сплачує, в утриманні житла участі не бере, а тому вимога про визнання відповідача [PERSON] такою, що втратила право користування житлом підлягає задоволенню. Відповідач [PERSON] у спірному житловому приміщенні не зареєстрована. З огляду на наведене, позовна заява підлягає задоволенню частково. З урахуванням часткового задоволення позову, стягненню з відповідача [PERSON] на користь позивача підлягає 454,00 грн. судового збору.

Outcome: partial