overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У червні 2022 року надійшла до суду позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позивач зазначив, що з 14.07.2007 перебуває у шлюбі з відповідачем, що зареєстрований Лівобережним відділом реєстрації шлюбів м. Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис № 854. В шлюбі народився син, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що спільне господарство з відповідачем не ведеться, подружжя не підтримують шлюбних відносин, не проживають разом. Кожен з подружжя має різні погляди на шлюб та сім`ю, відновити шлюбні стосунки неможливо. Позивач вважає, що примирення між ними не можливе і просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 23.06.2022 відкрито спрощене позовне провадження без виклику сторін. Відповідач надав заяву про визнання позову. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Як роз`яснив Пленум Верхового Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. Оскільки під час розгляду справи відповідач визнав позов у повному обсязі про розірвання шлюбу і таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову у повному обсязі.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, на що може бути витрачено значний час, суд у відповідності до ст. 259 ЦПК України, вважає можливим проголосити вступну та резолютивну частину рішення.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

В червні 2022 року позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що через взаємне непорозуміння їхня сім`я розпалася та вони перестали підтримувати подружні відносини. Оскільки, подружні стосунки неможливо поновити та шлюб носить формальний характер, просила шлюб між ними розірвати. Представник позивача подав до суду заяву, в якій позов підтримав та просив розглянути справу у його відсутності. Відповідач подав до суду заяву про визнання позову та просив розглянути справу у його відсутності. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 17 лютого 2018 року. Шлюб перший, від шлюбу дітей не мають. На даний час шлюбні стосунки між сторонами фактично припинені, сторони не бажають збереження сім`ї та наполягають на розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч.1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Статтею 113\~СК України визначено, що особа, яка змінила прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Таким чином, при розірванні шлюбу особа, яка змінила прізвище при державній реєстрації шлюбу, визначає для себе чи далі іменуватися цим прізвищем або відновити дошлюбне прізвище. З огляду на те, що позивач заявила про бажання далі іменуватися прізвищем « [PERSON] », то у рішенні суду має бути зазначено про вибір позивачем прізвища після розірвання шлюбу. На підставі\~ст.ст.\~112-114\~Сімейного Кодексу\~України,\~суд

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали його бабі [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без її участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] баба позивача, якій на праві власності належали земельні ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тростянецької сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯБ №800886 від 20 лютого 2006 року, а саме: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,09 га (кадастровий номер 6122688900:01:001:0945); земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,40 га (кадастровий номер 6122689800:01:001:1133). На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 08 листопада 2021 року заповіт, згідно якого заповіла вказані земельні ділянки позивачу. Позивач був зареєстрований та проживав зі спадкодавцем до її смерті та прийняв спадщину, що засвідчує довідка Залозецької селищної ради. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець відповідач [PERSON] претензій на обов`язкову частку у вказаному майні , яке належало її матері не має про що свідчить її заява. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - Озернянської сільської ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за нею, в порядку спадкування за заповітом, право власності на житловий будинок та земельні ділянки, які належали її матері [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що вона є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представника, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача, якій на праві власності належали: житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] , що засвідчує реєстраційне посвідчення Зборівського РБТІ; земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) площею 0,0600 га (кадастровий номер 6122686700:02:001:0207), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №527892; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0,1900 га (кадастровий номер 6122686700:02:001:0208), яка знаходиться у селі Озерна Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯК №527891; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,6810 га (кадастровий номер 6122686700:01:001:0436) на території Озернянської сільської ради Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області, згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ТР №058542. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 10 лютого 2000 року заповіт, згідно якого заповіла вказані земельні ділянки позивачу. Позивач у встановлений законом строк звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини з метою оформлення спадкових прав та було відкрито спадкову справу №68205078, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняла спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] , в інтересах неповнолітнього сина [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача - [PERSON] з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить визнати за її неповнолітнім сином, в порядку спадкування за законом, право власності на земельні ділянки, які належали його діду [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що її син є спадкоємцем цього майна, згідно закону і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без її участі, позов визнає, заперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] дід неповнолітнього [PERSON] [INFO] . [PERSON] на праві власності належали: земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 2,29 га (кадастровий номер 6122685100:01:001:0115), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №555591 від 14 жовтня 2005 року; земельна ділянка для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 0,55 га (кадастровий номер 6122685100:01:001:0377), згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯА №555336 від 13 жовтня 2005 року. Неповнолітній [PERSON] прийняв спадщину в силу ч.4 ст.1268 ЦК України. Позивач звернулася до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав на сина, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Інший спадкоємець відповідач [PERSON] претензій на частку у вказаному майні , яке належало її чоловіку не має про що свідчить її заява. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до відповідача - Залозецької селищної ради з вимогами про визнання права власності на спадкове майно. Позивач позовні вимоги підтримує, просить визнати за ним, в порядку спадкування за заповітом, право власності на земельні ділянки, які належали його матері [PERSON] , мотивуючи вимоги тим, що він є спадкоємцем цього майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак нотаріусом у видачі свідоцтва про право на спадщину відмовлено. Відповідач надав заяву, згідно якої просить слухати справу без участі їх представниказаперечень не має. Дослідивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] мати позивача, якій на праві власності належали: земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та спору (присадибна ділянка) площею 0,1438 га (кадастровий номер 6122655300:02:003:0665), яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 0,0398 га (кадастровий номер 6122655300:02:003:0666), яка знаходиться у смт. Залізці Тернопільського (Зборівського) району Тернопільської області. На випадок смерті [PERSON] розпорядилася належним їй майном, склавши 24 грудня 2012 року заповіт, згідно якого заповіла вказані земельні ділянки позивачу. Позивач звернувся до нотаріуса з метою оформлення спадкових прав, однак не може отримати свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що оригінали правовстановлюючих документів на майно спадкодавцем втрачено, рекомендовано визнавати право власності на спадкове майно в судовому порядку. Згідно зі ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна, згідно заповіту і прийняв спадщину, однак не може отримати свідоцтво про право на спадщину у нотаріуса, до нього правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за ним слід визнати право власності на спадок.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що між ними склалися неприязні відносини, шлюб розпався і відновленню не підлягає. Позивач згідно поданої заяви, позовні вимоги підтримав. Відповідачка, в судове засідання не з`явилася, не повідомила про причини неявки, не подала відзиву на позов, в зв`язку\~з чим\~суд вважає,\~що слід\~провести заочний\~розгляд справи. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] 22 липня 1989 року зареєстрували шлюб. Між подружжям склалися неприязні відносини, вони спільно не проживають, їх шлюб розпався і відновленню не підлягає, а тому його слід розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначив, що між ним та [PERSON] (дошлюбне прізвище « [PERSON] ») 02.03.2013 року укладено шлюб. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить його інтересам. Відповідач своїх заперечень щодо позову не надала. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 02.03.2013 року між [PERSON] та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Комунарським відділом державної реєстрації актів, актовий запис №90,що що підтверджується свідоцтвом про шлюб [NUMBER] . За час перебування у шлюбі сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження виданим Шевченківським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, серії [NUMBER] . Спільне життя з між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини припинено. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу, в якій зазначила, що між нею та [PERSON] , 14 вересня 2010 року укладено шлюб. Від шлюбу мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Фактично шлюбні відносини між сторонами припинилися, спільного господарства не ведуть, примирення неможливе, збереження шлюбу суперечить її інтересам. Відповідач своїх заперечень щодо позову не надав. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку щодо обґрунтованості позову і наявності підстав для його задоволення. Згідно ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, 14.09.2010 року між [PERSON] ») та [PERSON] укладено шлюб, зареєстрований Дружелюбівською сільською радою Вільнянського району Запорізької області, актовий запис №04. За час перебування у шлюбі сторони мають спільних дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] [INFO] . Спільне життя з між сторонами не склалося, фактично шлюбні відносини припинено. Враховуючи обставини справи, те, що сторони подружні стосунки не підтримують, примиритися наміру позивач та відповідач не мають, суд приходить до висновку, про те, що сім`ю зберегти немає можливості, тому шлюб розриває.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

АТ КБ "ПРИВАТБАНК" звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути заборгованість станом на 14.12.2021 року за кредитним договором б/н від 03.01.2020 року у розмірі 27514,70 грн., яка складається з 22130,85 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 5383,85 грн. заборгованості за простроченими відсотками, обґрунтовуючи тим, що відповідач звернувся до АТ КБ "ПРИВАТБАНК" з метою отримання банківських послуг та підписав анкету заяву б/н від 03. 01.2020 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач при підписанні анкети-заяви підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами, які викладені на банківському сайті, складають між ним та Банком Договір про надання банківських послуг. Представник АТ КБ "ПРИВАТБАНК" просив розглядати справу без участі позивача, відповідач відзив на позов не надавав. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до таких висновків. 14.06.2018 року відповідач [PERSON] звернувся до ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" (наразі змінено назву ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" на АТ КБ "ПРИВАТБАНК") з метою отримання банківських послуг та підписав анкету-заяву б/н, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок та підписав інформацію про основні умови кредитування. За змістом ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу. За своєю правовою природою кредитний договір може бути публічним договором (стаття 633 ЦК України), договором приєднання (стаття 634 ЦК України). Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Враховуючи вищезазначене,суд вважає , що між сторонами виникли кредитні правовідносини. З виписки, наданої Банком по рахунку клієнта вбачається що відповідач користувався кредитною карткою. Відповідачем не спростовано факту отримання грошових коштів від Банку та розрахунок заборгованості відповідача за вищезазначеним кредитним договором у цій справі. Суд дійшов висновку, що в результаті порушення відповідачем умов кредитного договору № б\\н від 03.01.20220 року, Банк мав право на нарахування відповідачу у цій справі заборгованості за кредитним договором станом на 14.12.2021 року у розмірі 27514,70 грн., яка складається з: 22130,85 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту; 5383,85 грн. заборгованості за простроченими відсотками, враховуючи строк дії вище зазначеного договору сторін, в межах строку дії картки відповідача в межах позовних вимог Банку у цій справі. З урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача необхідно стягнути судовий збір

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою у обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів позивача, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити вступну та резолютивну частину рішення суду.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного рішення суду, пов`язаного з потребою в обґрунтуванні доводів сторін, на що може бути витрачений значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

В травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить розірвати, зареєстрований 28 січня 1994 року з відповідачем шлюб, посилаючись на те,\~що спільне життя з \~останньою не склалося, шлюбно-сімейні відносини фактично припинилися і збереження шлюбу суперечить його інтересам. В судове\~засідання сторони,\~які\~ були\~належним чином\~повідомлені про\~час і\~місце розгляду\~справи,\~не з`явилися.\~При цьому,\~позивач позовні вимоги підтримав та заявив клопотання про розгляд справи за його відсутності.\~\~\~\~\~ Відповідач\~ про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності, правом подати відзив не скористалася. Судом встановлено, що 28 січня 1994 року виконавчим комітетом Побережківської сільської ради Богуславського району Київської області актовим записом № 1 було зареєстровано шлюб між позивачем та відповідачем. \~Частиною 2 статті 112 Сімейного кодексу України (далі СК України) визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Відповідач проти доводів позивача щодо фактичного припинення сімейних відносин з позивачем та необхідності розірвання шлюбу не заперечила, а тому суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позову [PERSON] . За змістом статті 141 ЦПК України суд\~ присуджує з\~ відповідача на користь позивача понесені нею і документально підтверджені судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору.

Outcome: approved