Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду із позовом, в якому просить виселити [PERSON] з квартири [ADDRESS] без надання іншого житлового приміщення. Заявлені позовні вимоги обгрунтовує тим, що згідно договору купівлі-продажу від 02.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю. Р., є власником квартири [ADDRESS] . В даній квартирі окрім неї зареєстрований також її син, як член сім`ї власника квартири. 31.12.2020 року, всупереч її волі та бажанню як власника майна, в належну їй на праві приватної власності квартиру вселилась відповідач, яка є співмешканкою її сина та безпідставно проживає по даний час. Відповідач не є членом її сім`ї, створює перешкоди у вільному користуванні майном, на пропозиції добровільно виселетись із квартири відмовляється, чим позбавляє її права вільного володіння, користування та розпоряджання майном. Просить позов задоволити та усунути перешкоди у користуванні квартирою шляхом виселення відповідача без надання їй іншого жилого приміщення. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 22.12.2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження в даній справі, розгляд справи вирішено проводити у порядку спрощеного позовного провадження. В судовому засіданні позивач заявлені нею позовні вимоги підтримала у повному обсязі, з підстав та мотивів, викладених у позовній заяві та просила задоволити, оскільки відповідач [PERSON] безпідставно вселилась та проживає по даний час в належній їй на праві приватної власності квартирі, добровільно виселитись відмовляється, крім того допускає зі своєї сторони неправомірну поведінку, ображаючи та принижуючи її, чим чинить їй як єдиному законному власнику вказаної квартири перешкоди у вільному користуванні нею. Відповідач, належним чином повідомлена про дату, час і місце судового розгляду справи, зокрема шляхом поміщення оголошення на офіційному веб-порталі «Судова влада України», на виклик суду повторно не з`явилась, про причини неявки суд не повідомила, заяви про розгляд справи за її відсутності не подала. У визначений судом відповідачу п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву, правом подання такого не скористалась, про наявність поважних причин не подання відзиву у визначений строк суд не повідомлено, заяви про поновлення строку для подання відзиву до суду також не подано. За таких обставин, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, враховуючи відсутність заперечень сторони позивача проти заочного розгляду справи, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, оцінивши подані докази, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Згідно ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Згідно ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Відповідно до ст. 150 ЖК України громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Судом встановлено, що позивачу [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 02.02.2010 року, посвідченого приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Сиротяком Ю. Р. та зареєстрованого в реєстрі за № 181, на праві приватної власності належить квартира [ADDRESS] . Наведене підтверджується також Витягом інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Згідно довідки, виданої ЛКП «Сяйво» від 04.07.2015 року за адресою: [ADDRESS] дійсно прописані та проживають 2 особи: [PERSON] , 1965 р.н. та син - [PERSON] , 1986 р.н. З акту про фактичне проживання особи від 31 травня 2022 року, виданого ОСББ «Вигоди 58» вбачається, що станом на дату складення вказаного акта за адресою: [ADDRESS] фактично проживають наступні особи: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Позивач звертаючись до суду із позовом про усунення перешкод у користуванні належною їй квартирою шляхом виселення [PERSON] посилається на те, що відповідач є співмешканкою її сина та вселившись у квартиру всупереч її волі як власника майна, не має жодних законних прав на користування даним помешканням та створює перешкоди у вільному розпорядженні таким майном його власнику. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК УРСР до членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 цього Кодексу. За змістом ч. 2 ст. 64 ЖК УРСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Згідно відповіді за відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС у Львівській області [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 310 ЦК України фізична особа має право на місце проживання. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Зі змісту ст. 12 ЦПК України вбачається, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків. Положеннями ч. 1 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що власником квартири [ADDRESS] є позивач [PERSON] та відповідно до норм чинного законодавства наділена правом вільного володіння, користування, розпорядження вказаним майном на власний розсуд, при цьому відповідач, яка не є членом сім`ї позивача, місце проживання якої не зареєстровано за згаданою адресою, також суду не представлено жодних доказів наявності у неї будь-яких правових підстав для проживання у квартирі [ADDRESS] , що на праві приватної власності належить позивачу, чим створює перешкоди у користуванні квартирою, оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є підставним та обґрунтованим і підлягає до задоволення.

Outcome: approved