Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~\~\~17 лютого 2021 року позивач звернувся до Шевченківського районного суду м.Києва із даним позовом. Свій позов обґрунтовував тим, що відповідно до кредитного договору № 102/3 від 12.08.2008 року між позивачем та ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? було укладено кредитний договір, відповідно до якого банк надав йому грошові кошти у розмірі 6833 євро 38 євро центів. За користування кредитними коштами він зобов`язаний був сплачувати 11% річних. При цьому, 12.08.2008 р. між ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? та [PERSON] , було укладено договір поруки, за яким вона відповідає перед банком за виконання позивачем зобов`язань у повному обсязі. Позивачем виконувались вимоги зазначеного вище договору. Однак, станом на грудень 2012 року у нього виникла заборгованість перед ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк?, і останній звернувся до Броварського міськрайонного суду Київської області з позовом до позивача та [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл., у справі № 1007/13202/2012, провадження № 2/361/352/13 від 15.02.2013 року позовні вимоги ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? 40 390 грн. 74 коп. За вказаним рішенням суду було відкрито виконавче провадження № 42016545. Оскільки вказана заборгованість була позивачем повністю сплачена, то Головним державним виконавцем Лопатинською Н.О. було прийнято постанову від 12.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження. На початку 2020 року йому стало відомо, що між відповідачем по даному позову ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? було укладено договір про відступлення права вимоги №42053, згідно якого право вимоги до нього за договором 102/3 від 12.08.2008 року перейшло до ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус?. У зв`язку з цим, ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус? звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні за рішенням Броварського міськрайонного суду від 15.02.2013 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2020 року в задоволені даної заяви відповідача було відмовлено. Судом було встановлено, що позивачем було виконано зобов`язання перед банком у повному обсязі ще у 2015 році, і виконавче провадження з цього приводу закрито. В серпні 2020 року позивачу стало зрозуміло, що йому не дораховують пенсію. На його письмове звернення до Пенсійного фонду, він отримав відповідь, де зазначено, що з його пенсії проводяться утримання згідно виконавчого листа № 625 від 19.08.2019 (ВП 59906139 від 27.09.2019 р.), який направлений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. Відповідно до виконавчого листа борг складає 128310,46 грн, виконавчі дії в сумі 569,00 грн., виконавчий збір в сумі 12831,04 грн. на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 625 від 19.08.2019 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М., за яким пропонується стягнути з позивача на користь відповідача грошові кошти у розмірі 128310,46 грн, згідно кредитного договору 102/3 від 12.08.2008 рою укладеного між [PERSON] та ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк?, а також Договору про відступлення права вимоги № 42053, укладеного між ПАТ ?Всеукраїнський акціонерни банк? та ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус? за невиплачену в строк заборгованість за період з 12.08.2008 р. по 25.04.2019 р., яка складається з: 90625,91 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 34906,31 грн. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам; 2778,24 грн. - заборгованість по нарахованим комісіям. Вважає, що вказаний вище виконавчий напис вчинено з порушенням чинного законодавства, у зв`язку з чим, він є таким, що не підлягає виконанню. Отже, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у позивача не існувало заборгованості перед відповідачем. Ці обставини доводяться рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл., у справі № 1007/13202/2012, провадженні № 2/361/352/13 від 15.02.2013 року, постановою про закриття виконавчого провадження від 12.11.2015 р., копією платіжного доручення № 2801 від 12.11.2015 р., та ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2020 року. 18 лютого 2021 року ухвалою судді Шевечнківського районного суду м.Києва Волошин В.О. матеріали цивільної справи передано на розгляд за підсудністю до Броварського міськрайонного суду Київської області . 15 липня 2021 року вказані матеріали надійшли до Броварського міськрайонного суду Київської області та відповідно до Протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено головуючу суддю Радзівіл А.Г. 20 липня 2021 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. прийнято до провадження та відкрито провадження у справі за вищевказаним позовом за правилами спрощеного позовного провадження. Призначено судове засідання для розгляду справи по суті на 05 листопада 2021 року. 08 лютого 2022 року представник відповідача ТОВ Інвест Хаус подала до суду заяву про зупинення провадження у справі до вирішення питання щодо заміни сторони виконавчого провадження. Ухвалою суду від 20 червня 2022 року зана заява була залишена без розгляду. \~В судовому засіданні позивач та його представник позов підтримали, пояснення надали аналогічно викладеним у позовній заяві. \~В судове засідання представник відповідача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений. \~Треті особи в судове засідання не з`явились, про день, час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. \~Суд, вислухавши позивача та його представника, вивчивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі, та виниклі їм правовідносини, дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що 12.08.2008 року між [PERSON] та ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? було укладено кредитний договір №102/3, відповідно до якого банк надав йому грошові кошти у розмірі 6833 євро 38 євро центів. За користування кредитними коштами він зобов`язаний був сплачувати 11% річних. Також, 12.08.2008 р. між ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? та [PERSON] , було укладено договір поруки, за яким вона відповідає перед банком за виконання позивачем зобов`язань у повному обсязі. Оскільки [PERSON] не виконував свої зобов`язання, то банк звернувся до суду. Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл., у справі № 1007/13202/2012, провадження № 2/361/352/13 від 15.02.2013 року позовні вимоги ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? було задоволено. Стягнуто солідарно з [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? 40 390 грн. 74 коп. За вказаним рішенням суду було відкрито виконавче провадження № 42016545. Оскільки вказана заборгованість була позивачем повністю сплачена, то Головним державним виконавцем Лопатинською Н.О. було прийнято постанову від 12.11.2015 року про закінчення виконавчого провадження. На початку 2020 року [PERSON] стало відомо, що між ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус? та ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк? було укладено договір про відступлення права вимоги №42053, згідно якого право вимоги за договором №102/3 від 12.08.2008 року перейшло до ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус?. У зв`язку з цим, ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус? звернулися до Броварського міськрайонного суду Київської області з заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні за рішенням Броварського міськрайонного суду від 15.02.2013 року. Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2020 року в задоволені даної заяви ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус? було відмовлено, у зв`язку з тим, що судом було встановлено, що позивачем було виконано зобов`язання перед банком у повному обсязі ще у 2015 році, і виконавче провадження з цього приводу закрито. В серпні 2020 року позивачу стало зрозуміло, що йому не дораховують пенсію. На його письмове звернення до Пенсійного фонду, він отримав відповідь, де зазначено, що з його пенсії проводяться утримання згідно виконавчого листа № 625 від 19.08.2019 (ВП 59906139 від 27.09.2019 р.), який направлений приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. Відповідно до виконавчого листа борг складає 128310,46 грн, виконавчі дії в сумі 569,00 грн., виконавчий збір в сумі 12831,04 грн. на користь приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. З постанови про відкриття виконавчого провадження вбачається, що приватним виконавцем Варавою Р.С. відкрито виконавче провадження за виконавчим написом № 625 від 19.08.2019 р. приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Журавльової Л.М., за яким пропонується стягнути з позивача на користь відповідача грошові кошти у розмірі 128310,46 грн, згідно кредитного договору 102/3 від 12.08.2008 рою укладеного між [PERSON] та ПАТ ?Всеукраїнський акціонерний банк?, а також Договору про відступлення права вимоги № 42053, укладеного між ПАТ ?Всеукраїнський акціонерни банк? та ТОВ Фінансова компанія ?Інвест Хаус? за невиплачену в строк заборгованість за період з 12.08.2008 р. по 25.04.2019 р., яка складається з: 90625,91 грн. - сума заборгованості по тілу кредиту; 34906,31 грн. - сума заборгованості по нарахованим відсоткам; 2778,24 грн. - заборгованість по нарахованим комісіям. Отже, на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису у позивача не існувало заборгованості перед відповідачем. Ці обставини доводяться рішенням Броварського міськрайонного суду Київської обл., у справі № 1007/13202/2012, провадженні № 2/361/352/13 від 15.02.2013 року, постановою про закриття виконавчого провадження від 12.11.2015 р., копією платіжного доручення № 2801 від 12.11.2015 р., та ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 17.02.2020 року. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~76\~ЦПК\~України доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких суд\~встановлює\~наявність\~або відсутність\~обставин\~(фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших\~обставин,\~які\~мають\~значення для\~вирішення\~справи. Ці\~дані\~встановлюються\~такими засобами: 1)\~письмовими,\~речовими\~і\~електронними доказами; 2)\~висновками\~експертів; 3)\~показаннями\~свідків. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~77\~ЦПК\~України належними\~є\~докази,\~які\~містять\~інформацію щодо\~предмета\~доказування. Предметом\~доказування\~є\~обставини,\~що\~підтверджують\~заявлені вимоги\~чи\~заперечення\~або мають\~інше\~значення\~для розгляду\~справи\~і\~підлягають встановленню\~при\~ухваленні\~судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Відповідно ч. 2 ст.78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Відповідно ч.1,\~2\~ст.\~80\~\~ЦПК\~України \~достатніми\~є\~докази,\~які\~у\~своїй сукупності\~дають\~змогу\~дійти висновку\~про\~наявність\~або відсутність\~обставин\~справи,\~які\~входять\~до предмета\~доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно ч.1,\~5,\~6,\~7\~ст.\~81\~ЦПК\~України кожна\~сторона\~повинна\~довести ті\~обставини,\~на\~які\~вона посилається\~як\~на\~підставу своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~встановлених\~цим\~Кодексом. Докази\~подаються\~сторонами\~та іншими\~учасниками\~справи. Доказування\~не\~може\~ґрунтуватися на\~припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Відповідно ч.1,\~2,\~3\~ст.\~83\~ЦПК\~України сторони\~та\~інші\~учасники справи\~подають\~докази\~у справі\~безпосередньо\~до\~суду. Позивач,\~особи,\~яким\~законом\~надано право\~звертатися\~до\~суду в\~інтересах\~інших\~осіб,\~повинні\~подати\~докази разом\~з\~поданням\~позовної заяви. Відповідач, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повинні подати суду докази разом з поданням відзиву або письмових пояснень третьої особи. За загальним правилом статей 15, 16\~ЦК\~України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18\~ЦК\~України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" та\~Глава\~16\~розділу\~II\~Порядку\~вчинення\~нотаріальних дій\~нотаріусами\~України,\~затвердженого\~наказом\~Міністерства юстиції\~України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, згідно зі статтею 87\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" в\~редакції,\~чинній на\~момент видачі\~виконавчого напису,\~для стягнення\~грошових сум\~або витребування\~від боржника\~майна нотаріуси\~вчиняють виконавчі\~написи на\~документах,\~що встановлюють\~заборгованість.\~Перелік документів,\~за якими\~стягнення заборгованості\~провадиться у\~безспірному порядку\~на підставі\~виконавчих написів,\~встановлюється Кабінетом\~Міністрів України . Статтею 88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу II Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу II Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету\~Міністрів\~України\~від 29\~червня\~1999\~року\~N\~1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України\~"Про\~нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Стаття 50\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України "Про нотаріат"). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням зазначеного та приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88\~Закону\~України\~"Про\~нотаріат" у\~такому\~спорі\~суд повинен\~перевірити\~доводи\~боржника в\~повному\~обсязі\~й установити\~та\~зазначити\~в рішенні,\~чи\~справді\~на момент\~вчинення\~нотаріусом\~виконавчого напису\~боржник\~мав\~безспірну заборгованість\~перед\~стягувачем,\~тобто,\~чи\~існувала\~заборгованість взагалі,\~чи\~була\~заборгованість саме\~такого\~розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Обґрунтовуючи позов, позивач серед іншого, посилався на те, що взагалі укладав кредитних договорі, йому не було відомо про існування кредитного договору, про виниклу заборгованість, та про звернення відповідача до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, йому не було стягувачем направлено будь-якої письмової вимоги та нотаріусу не надані документи, що підтверджують безспірність суми боргу. \~У постанові від 13 жовтня 2021 року у справі N 554/6777/17-ц (провадження № 61-17750св20) Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Матеріали справи відомостей про отримання позивачем (боржником) відповідного повідомлення не містять. \~Таким чином суд дійшов висновку про доведеність та обґрунтованість вимог позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. Як вбачається із довідки відділу з питань виплати пенсій №8 Управління з питань виплати пенсій Головного управління Пенсійного фонду України у Київській області від 01 липня 2020 року з пенсії [PERSON] за виконавчим листом за № 625 від 19 серпня 2019 року стягнуто 569 грн. 00 коп. виконавчого збору. Відповідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що позов задоволений, слід стягнути із відповідача на користь позивача понесені ним судові витрати, які підтверджуються квитанціями від 22.04.2021 року на суму 916 грн. 20 коп. та 420 грн. 40 коп.

Outcome: approved