Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

\~ \~ \~ \~26.05.2022 року позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою на обґрунтування якої зазначила, що з 22.11.2002 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . За час подружніх відносин у них народилося двоє спільних дітей донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] . Подружні стосунки з чоловіком не склалися через відсутність порозуміння, взаємоповаги та різні погляди на шлюб та сімейне життя. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, спільні побут та господарство не ведеться. Вважає, що подальше спільне життя є неможливим, а шлюб існує суто формально. Враховуючи наведене, просить суд шлюб між нею та [PERSON] , зареєстрований 22.11.2002 року Відділом РАЦС Луцького МУЮ за актовим записом № 1470, розірвати та вирішити питання розподілу судових витрат. До початку судового засідання позивачкою було подано до суду заяву з проханням розгляд справи проводити без її участі, заявлені вимоги підтримує та просить їх задовольнити (а.с. 23) Відповідач до початку судового засідання також подав до суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позовні вимоги визнає (а.с. 24). Відповідно до вимог ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові докази по справі, суд приходить до наступного. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] перебувають у шлюбі з 22.11.2002 року, який зареєстровано Відділом РАЦС Луцького МУЮ за актовим записом № 1470, про що видано відповідне свідоцтво серії [NUMBER] (а.с. 8). \~ \~ \~ \~За час подружніх відносин та перебування у зареєстрованому шлюбі в сторін народилося троє спільних дітей донька [PERSON] , [INFO] , син [PERSON] , [INFO] та донька [PERSON] , [INFO] (а.с. 9-13). Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Судом встановлено, що сторони припинили шлюбно-сімейні стосунки через відсутність взаєморозуміння, втрати почуття поваги та любові один до одного. Сторони спільні побут та господарство не ведуть, мають окремі бюджети. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, а тому шлюб підлягає розірванню. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Після розірвання шлюбу позивачка бажає залишити за собою прізвище « [PERSON] », про що вона зазначила у своїй заяві. Згідно ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову, покладаються на відповідача. Із наведеного слідує, що з відповідача [PERSON] на користь позивачки [PERSON] підлягають стягненню судові витрати по справі, а саме: судовий збір в розмірі 992,40 грн. (а.с. 1). Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. \~ \~ \~ \~На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112 СК України,

Outcome: approved