Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клюшка 118» звернулося з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні майном. Позовні вимоги мотивовані тим, що згідно з технічним паспортом багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі 5-го під`їзду відповідного багатоквартирного будинку знаходиться приміщення аварійного (пожежного) виходу цільовим призначенням якого є забезпечення безпеки мешканців будинку. Таке приміщення є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, яке являє собою спільну сумісну власність всіх співвласників відповідного багатоквартирного будинку (власників квартир та/або нежитлових приміщень). Відповідне допоміжне приміщення 1-го поверху 5-го під`їзду було самовільно зайнято громадянкою [PERSON] та її дітьми. З цього приводу ОСББ «Клюшка 118» було направлено заяви до Суворовського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області, які було зареєстровано ЖЄО №42858 від 17.11.2020 р„ №43147 від 18.11.2020 р„ №43887 від 25.11.2020 р„ №44734 від 02.12.2020 р.. За результатами розгляду вищеперерахованих матеріалів було надано висновки про результати проведення перевірки матеріалів затверджені начальником Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майором поліції О.В. Суржиком від 15.12.2020 року. Згідно з Висновками службовими особами Національної поліції було встановлено, що приміщення аварійного виходу розташоване у пожежному переходів 5-ї під`їзду будинку [ADDRESS] , не було самовільно зайняте, а було виділено керівництвом КП «ЖКС «Північний» в якості службового житла громадянки [PERSON] [INFO] , де вона проживає по теперішній час з двома дітьми та має намір на оформлення житла. Таким чином, Висновками Національної поліції було підтверджено факт того, що Відповідачем було зайнято допоміжні нежитлові приміщення багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , які являють собою спільну сумісну власність співвласників відповідного багатоквартирного будинку. Нежитловими приміщенням є ізольовані приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійними об`єктами нерухомого майна. Як слідує з Висновків громадянка [PERSON] [INFO] має намір на оформлення житла. Отже, зважаючи на першочергове призначення спірного приміщення, технічну документацію на багатоквартирний будинок слід дійти до висновку про те, що засвідчення права власності на відповідне приміщення багатоквартирного будинку не вбачається можливим. Також, як слідує з Висновків Національної поліції, Відповідач повідомляє про те, що спірне приміщення було надано їй керівництвом КП «ЖКС «Північний» в якості службового житла. У підтвердження своїх слів Відповідачем було надано довідку вих.№151 від 21.09.2017 року видану директором КП «ЖКС «Північний» Р.О. Горячевим, копія якої додається. У відповідній довідці йдеться про те, що КП «ЖКС «Північний» виділив допоміжне приміщення пожежного переходу 5-го під`їзду багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в якості службового житла. Проте, згідно з актом списання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] складеним КП «ЖКС «Північний» у відповідному будинку наявні всього 2 нежитлових приміщення, які, в свою чергу, не мають відношення до справи. Зважаючи на вищевикладене просить суд: Усунути перешкоди у користуванні співвласниками багатоквартирного будинку спільним майном шляхом зобов`язання [PERSON] [INFO] звільнити приміщення евакуаційного (пожежного) виходу, яке розташований на І поверсі 5-го під`їзду багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання представник позивача не з`явився, згідно клопотання, просив справу розглянути у його відсутність, а також не заперечував проти постановляння заочного рішення. Ухвалою суду від "13" липня 2021р. було відкрито спрощене провадження по справі. Відповідачу було направлено ухвалу про відкриття провадження по справі разом з позовом на додатками та запропоновано надати відзив на позовну заяву. Однак, відзиву від відповідача на позов до суду не надходило. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, судові повістки за адресою реєстрації не отримує, у зв`язку із чим, на підставі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 131 ЦПК України вважається повідомленим про розгляд справи. Суд вважає можливим, розглянути справу у порядку заочного провадження, відповідно до вимог ст.ст. 280-281 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, судом встановлені наступні обставини, а також відповідні правовідносини. Так судом встановлено, що шляхом проведення установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку за місцезнаходженням [ADDRESS] було прийнято рішення про створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Клюшка 118», що підтверджується випискою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб- підприємців та громадських формувань. Копії вищезазначених документів додаються. 01 березня 2020 року згідно з актом списання багатоквартирний будинок за адресою: [ADDRESS] було списано з балансу КП «ЖКС «Північний». З того ж дня відповідний багатоквартирний будинок перебуває в управлінні ОСББ «Клюшка 118». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна. Згідно з технічним паспортом багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] на першому поверсі 5-го під`їзду відповідного багатоквартирного будинку знаходиться приміщення аварійного (пожежного) виходу цільовим призначенням якого є забезпечення безпеки мешканців будинку. Таке приміщення є допоміжним приміщенням багатоквартирного будинку, яке являє собою спільну сумісну власність всіх співвласників відповідного багатоквартирного будинку (власників квартир та/або нежитлових приміщень). Відповідне допоміжне приміщення 1-го поверху 5-го під`їзду було самовільно зайнято громадянкою [PERSON] та її дітьми. З цього приводу ОСББ «Клюшка 118» було направлено заяви до Суворовського відділу поліції в м. Одеса ГУНП в Одеській області, які було зареєстровано ЖЄО №42858 від 17.11.2020 р„ №43147 від 18.11.2020 р„ №43887 від 25.11.2020 р„ №44734 від 02.12.2020 р.. За результатами розгляду вищеперерахованих матеріалів було надано висновки про результати проведення перевірки матеріалів затверджені начальником Суворовського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області майором поліції О.В. Суржиком від 15.12.2020 року. Згідно з Висновками службовими особами Національної поліції було встановлено, що приміщення аварійного виходу розташоване у пожежному переходів 5-ї під`їзду будинку [ADDRESS] , не було самовільно зайняте, а було виділено керівництвом КП «ЖКС «Північний» в якості службового житла громадянки [PERSON] [INFO] , де вона проживає по теперішній час з двома дітьми та має намір на оформлення житла. Таким чином, Висновками Національної поліції було підтверджено факт того, що Відповідачем було зайнято допоміжні нежитлові приміщення багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] , які являють собою спільну сумісну власність співвласників відповідного багатоквартирного будинку. Визначення поняття спільне майно багатоквартирного будинку надано в ч. 2 ст. 382 Цивільного кодексу України та продубльовано в п. 6 ст. 1 ЗУ «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» від 14.05.2015 р. № 417-УІІІ. Тож, відповідно до вказаних норм спільним майном багатоквартирного будинку, зокрема, є: приміщення загального користування, у тому числі допоміжні. Згідно ст. 10 ЗУ «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» питання про використання спільного майна належить до виключної компетенції загальних зборів Об`єднання. Так, співвласники багатоквартирного будинку, як єдиний правомочний суб`єкт щодо розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, не надавало згоди, дозволів на використання вищевказаного допоміжного приміщення.Більше того, видача будь-яких дозволів на проживання або зайняття евакуаційних приміщень є незаконним, а такі дозволи слід вважати нікчемними Згідно з ст. 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» допоміжними приміщенням багатоквартирного будинку є приміщення, призначені для забезпечення експлуатації будинку та побутового обслуговування його мешканців (колясочні, комори, сміттєкамери, горища, підвали, шахти і машинні відділення ліфтів, вентиляційні камери та інші підсобні і технічні приміщення). Нежитловими приміщенням є ізольовані приміщення в багатоквартирному будинку, що не належить до житлового фонду і є самостійними об`єктами нерухомого майна. Як слідує з Висновків громадянка [PERSON] [INFO] має намір на оформлення житла. Проте, у рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004 визначено: "1.1. Допоміжні приміщення (підвали, сараї, кладовки, горища, колясочні та ін.) передаються безоплатно у спільну власність громадян одночасно з приватизацією ними квартир (кімнат у квартирах) багатоквартирних будинків. Підтвердження права власності на допоміжні приміщення не потребує здійснення додаткових дій, зокрема створення об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, вступу до нього.". Також, у рішенні Конституційного Суду України від 02.03.2004 №4-рп/2004 зазначено: допоміжні приміщення (кладові, сараї і т. ін.) передаються у власність квартиронаймачів безоплатно і окремо приватизації не підлягають. Згідно з позицією КГС ВС викладеною у Постанові від 08.04.2020 № 915/1096/18 допоміжними приміщеннями є всі без винятку приміщення багатоквартирного житлового будинку, незалежно від наявності або відсутності в них того чи іншого обладнання, комунікацій, адже їх призначенням є обслуговування не лише будинку, а й власників квартир, підвищення життєвого комфорту і наявність різних способів задоволення їх побутових потреб, пов`язаних із життєзабезпеченням. І лише приміщення, що з самого початку будувалися як такі, використання яких мало інше призначення (магазини, перукарні, офіси, поштові відділення тощо), залишаються тими, що не підпадають під правовий режим допоміжних приміщень. Отже, зважаючи на першочергове призначення спірного приміщення, технічну документацію на багатоквартирний будинок слід дійти до висновку про те, що засвідчення права власності на відповідне приміщення багатоквартирного будинку не вбачається можливим. Також, як слідує з Висновків Національної поліції, Відповідач повідомляє про те, що спірне приміщення було надано їй керівництвом КП «ЖКС «Північний» в якості службового житла. У підтвердження своїх слів Відповідачем було надано довідку вих.№151 від 21.09.2017 року видану директором КП «ЖКС «Північний» Р.О. Горячевим, копія якої додається. У відповідній довідці йдеться про те, що КП «ЖКС «Північний» виділив допоміжне приміщення пожежного переходу 5-го під`їзду багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] в якості службового житла. Проте, згідно з актом списання багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] складеним КП «ЖКС «Північний» у відповідному будинку наявні всього 2 нежитлових приміщення, які, в свою чергу, не мають відношення до справи. Згідно з п. 4 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. (ч. 1 ст. 2 ЦПК України). Відповідач не скористалася процесуальним правом подачі відзиву на позовну заяву, а також доказів на підтвердження своїх заперечень щодо заявлених позивачем вимог, та за відсутності доказів поважності причин неподання учасниками розгляду заяв по суті справи, суд вирішує справу за наявними письмовими матеріалами, що відповідає положенню частини восьмої статті 178 Цивільного процесуального кодексу України. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право. Згідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб (ст. 316 ЦК України). Згідно із ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Право користування полягає в тому, що власник має юридично закріплену можливість використовувати корисні якості речі (майна) для себе, здобувати з цього користь, вигоду. Право розпорядження означає юридично забезпечену можливість встановлювати, змінювати, припиняти юридичну долю речі (майна). Право розпорядження закріплює абсолютну владу власника над річчю (майном), яка може виражатися навіть у відчуженні або знищенні речі (майна). Відповідно до ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Право власності припиняється у разі: відчуження власником свого майна; відмови власника від права власності; припинення права власності на майно, яке за законом не може належати цій особі; знищення майна; викупу пам`яток культурної спадщини; примусового відчуження земельних ділянок приватної власності, інших об`єктів нерухомого майна, що на них розміщені, з мотивів суспільної необхідності відповідно до закону; звернення стягнення на майно за зобов`язаннями власника; реквізиції; конфіскації; припинення юридичної особи чи смерті власника (ст. 346 ЦК України). Власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва (ч. 1 ст. 383 ЦК України). Як роз`яснено у п.33 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 07 лютого 2014 року за №5 « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого. Відповідно до положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння. За правилами ч. 4 ст. 334 ЦК України, - «Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.». За правилами ст. 321 ЦК України, - «Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні ».? На підставі ст. 391 ЦК України, - «Власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.». Згідно ст. 356 ЦК України: «власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю». Частиною 3 статті 358 ЦК України встановлено: «кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації». Також п.14 Пленуму Верховного суду України від 20.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист приватної власності»: якщо поділ квартири, що є спільною частковою власністю здійснити неможливо, то за позовом співвласника може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири. Відповідно до ст.ст. 133, 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судові витрати на користь позивача у розмірі 2370 грн.

Outcome: approved