Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач [PERSON] , звернувсь до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Коростишівгаз» ( надалі ПРАТ « Коростишівгаз»), третя особа: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», в якому просив суд: - визнати протиправними дії ПРАТ «Коростишівгаз» щодо відмови у наданні відповіді на заяву [PERSON] від 14 грудня 2021 року; - зобов`язати ПРАТ «Коростишівгаз» розглянути заяву [PERSON] від 14 грудня 2021 року у встановленому Законом порядку. - стягнути з рахунків ПРАТ «Коростишівгаз» на користь [PERSON] кошти на відшкодування моральної шкоди у сумі 33500,00 грн. та кошти на відшкодування коштів витрачених на подання і розгляд даної позовної заяви в сумі 1460 грн. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.12.2021 р. [PERSON] звернувся до ПРАТ «Коростишівгаз» із зверненням «14.12.21 КГ заява МЄ про надання розрахунку за розподіл газу повторно», в якому на підставі і в порядку, встановленому ЗУ «Про звернення громадян» посилаючись на норми Кодексу газорозподільних систем, затвердженого Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 № 2494, просив: провести перерахунок плати за послуги розподілу газу за 2020-2021 роки та внести уточнення до рахунку на послуги розподілу природного газу, вказавши суму переплати. Письмової відповіді про задоволення заяви чи відмову в задоволенні вимог, позивач не отримав. Крім цього, відповідач у справі своїми діями щодо ненадання [PERSON] відповіді на звернення спричинив немайнову шкоду, яка полягає в тому, що позивач був змушений захищати своє право у судовому порядку, а отже витрачати значних зусиль та часу для його відновлення, захист порушеного права вимагав додаткових зусиль для організації його часу, побуту, що призвело до порушення стосунків з оточуючими людьми, порушення нормальних життєвих зв`язків, виникненні негативного для нього явища, зокрема неодноразового повторного звернення для встановлення істини у справі та доказування протиправної бездіяльності відповідача, витрачання особистого часу, значних коштів, сил для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на психоемоційному стані, спричинених неправомірними діями та бездіяльністю відповідача. Розмір моральної шкоди позивач визначив в сумі 33500 грн. На підготовку матеріалів позовної заяви до суду був витрачений час, вартість якого складає 1460 грн. Вищевказані обставини стали підставою для звернення до суду з позовом. Ухвалою Коростишівського районного суду Житомирської області від 28.02.2022 відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі. Відповідачем ПРАТ «Коростишівгаз» подано відзив, відповідно до якого просили закрити провадження в частині позовних вимог про визнання протиправними дії відповідача та зобов`язати розглянути повторно звернення за відсутності предмету спору, а в задоволенні позовних вимог про стягнення моральної шкоди, судових витрат, витрат на підготовку позовної заяви відмовити. Відповідно до відзиву товариством було отримано лист позивача від 14.12.2021 року, який зареєстрований за вх. № 160/4 від 16.12.2021. Відповідачем 13.01.2022 року за № 08/28 надіслано [PERSON] звичайною поштовою кореспонденцією відповідь на звернення. В позовній заяві позивач, стверджував, що відповідь не отримав, а тому відповідачем повторно надіслано поштовим зв`язком відповідь за № 45 від 21.03.2022 рекомендованою поштовою кореспонденцією. ПРАТ «Коростишівгаз» не перебуває в договірних відносинах щодо надання послуг з розподілу природного газу з позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . За даною адресою у товариства маються договірні відносини з [PERSON] , що підтверджується договором від 09.07.2013 року. Відповідно до змін в чинному законодавстві на підставі рішень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг (надалі НКРЕКП), послуга за постачання природного газу і послуга з розподілу природного газу були розділені. Постановою НКРЕКП № 1736 від 11.06.2015 р. була надана ліцензія ТОВ «Поліссягаз» на здійснення господарської діяльності з постачання природного газу на території Коростишівського району. Відповідно до Постанови НКРЕКП № 927 від 26.03.2015 була надана ліцензія ПАТ «Коростишівгаз» (нині ПРАТ) на здійснення господарської діяльності з розподілу природного газу на території Коростишівського району. Постановою НКРЕКП № 2500 від 30.09.2015 р. затверджено Типовий договір постачання природного газу побутовим споживачам, а постановою НКРЕКП № 2498 від 30.09.2015 затверджено Типовий договір з розподілу природного газу. Абонент [PERSON] приєдналась до Типового договору з розподілу природного газу, здійснюючи оплату наданих послуг з розподілу газу з 2015 року через постачальника природного газу ТОВ «Поліссягаз». З урахуванням Постанови НКРЕП № 2494 від 30.09.2015 споживачу природного газу [PERSON] був присвоєний ЕІС код 56ХМ12L00005872Е. У зв`язку з прийняттям НКРЕКП постанови № 2080 від 07.10.2019 року змінились умови та порядок оплати за послуги з газопостачання. Починаючи з 01.01.2020 року споживачі природного газу отримуватимуть окремі рахунки до сплати за послуги з розподілу природного газу (за фізичну доставку) та рахунок за природній газ як товар. За результатами розгляду звернення позивача йому повідомлено про неправильність його доводів щодо нарахування вартості послуг з розподілу газу для споживача послуг абонента [PERSON] . Позивачем не додано доказів погіршення стану здоров`я і не доведено причинного зв`язку між протиправними діями відповідача та погіршенням здоров`я позивача, а тому позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди, судових витрат та витрат на підготовку позовної заяви задоволенню не підлягають . Третя особа - громадська організація «Проти придурків та ідіотів» своїм правом щодо надання пояснень не скористалась. Сторонами до суду не подано заперечень про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін. Відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Суд, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що, 14 грудня 2021 року позивач [PERSON] , надіслав заяву до ПРАТ «Коростишівгаз» відповідно до якої просив провести перерахунок плати за послуги розподілу газу за 2020-2021 роки. Внести уточнення до рахунку на послуги розподілу природного газу, вказавши суму передплати. Так, відповідно до ч. 1\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з принципу змагальності сторін, передбаченого\~ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст.\~13\~ч. 1,\~3 ЦПК України\~суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Аналіз наведених норм процесуального права дає підставу вважати, що кожна сторона сама визначає стратегію свого захисту, зміст своїх вимог і заперечень, тягар доказування лежить на сторонах спору, а суд розглядає справу виключно у межах заявлених ними вимог та наданих доказів. Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову (правові висновки, що викладені в постановах Верховного Суду від 08.08.2019 р. у справі №450/1686/17 та від 15.07.2019 р. у справі №235/499/17). Підставою звернення до суду [PERSON] на його думку є порушення\~Закону України «Про звернення громадян»\~ щодо ненадання відповіді на заяву позивача від 14.12.2021 р. 13 січня 2021 року за № 08/28 відповідачем ПАТ`Коростишівгаз» надано відповідь [PERSON] на лист від 14 грудня 2021, що зареєстрований за вх. № 160/4 від 16 грудня 2021 р., відповідно до якої вказали, що за адресою [ADDRESS] , ЕІС-код 56XM12L00005872Е, зареєстрований споживач [PERSON] . Згідно робочого проекту обліковуються прилади: газовий котел КСТГ та плита газова ПГ-4. Для визначення величини обсягу замовленої потужності приймається обсяги спожитого природного газу не за календарний рік, а за газовий рік. Здійснено розрахунок в таблиці, в якій зазначено обсяг спожитого природного газу за газовий рік з 01.01.2018 по 31.09.2019, 01.10.2019 по 31.09.2020. Для розрахунку потужності на 2021 рік було взято мінімальну річну замовлену потужність для відповідної категорії споживача. Для правильного визначення щомісячних обсягів споживання природного газу, споживачу потрібно вчасно передавати покази лічильника до ПРАТ «Коростишівгаз». Відповідачем, 21.03.2022 за вих. № 45 позивачу [PERSON] було повторно направлено відповідь на звернення від 14.12.2021, на адресу: [ADDRESS] . Відповідь була надіслана рекомендованим листом, про що надано підтвердження, а саме копію фіскального чеку від 22.03.2022 № 000211488 00013. Згідно\~ст. 1 Закону України «Про звернення громадян»\~громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення. Відповідно до ст. 3 вищевказаного закону - Заява (клопотання) - звернення громадян із проханням про сприяння реалізації закріплених\~Конституцією\~та чинним законодавством їх прав та інтересів або повідомлення про порушення чинного законодавства чи недоліки в діяльності підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, народних депутатів України, депутатів місцевих рад, посадових осіб, а також висловлення думки щодо поліпшення їх діяльності. Клопотання - письмове звернення з проханням про визнання за особою відповідного статусу, прав чи свобод тощо. Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки. Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення ( ст.\~15\~ч.3,\~4 Закону України «Про звернення громадян»). Отже відповідачем було розглянуто заяву позивача від 14.12.2021 р. та надіслано відповідь, а тому позовні вимоги в частині визнання протиправними дій та зобов`язання відповідача розглянути заяву [PERSON] задоволенню не підлягають. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди в розмірі 33500 грн. суд дійшов наступного висновку. Відповідно до частини 1\~ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, заподіяної в результаті порушення її прав. На підставі ч. 3\~ст. 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних і душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступені вини особи, що заподіяла моральну шкоду, якщо вина є підставою для відшкодування, а так само з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення.\~\~ Відповідно до\~ст. 1167 ЦК України\~моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.\~ Відповідно до п. 2\~Постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27 березня 1992 року «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди»\~розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що відповідно до норм\~Цивільного кодексу\~шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодування в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.\~ Позивачем в порушення норми ст.\~81,\~83 ЦПК України\~не надано доказів на підтвердження фактів та обставин протиправних дій відповідача та завданням йому моральної шкоди. Крім того, оскільки суд дійшов до висновку про відсутність порушень прав позивача зі сторони відповідача то і не підлягають задоволенню вимоги в частині відшкодування моральної шкоди , які є похідними вимогами. Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити і в задоволенні вимог позивача в частині стягнення з відповідача коштів на відшкодування коштів витрачених на подання і розгляд даної позовної заяви в розмірі 1460 грн., які є судовими витратами і суд вирішує їх з врахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Згідно ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Статтею 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності,\~ суд дійшов висновку, що позовні вимоги є такими, що не знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а в їх задоволенні слід відмовити.

Outcome: dismissed