Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

позивач звернувся до суду з позовом про відшкодування шкоди, покликаючись на те, що 19 березня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] та автомобіля марки «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали технічні пошкодження. Шкода завдана застрахованому автомобілю становить 49910,59 грн. Постановою Пустомитівського районного суду м. Львова від 04 травня 2020 року відповідача визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Станом на день дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «ПЗУ Україна», у зв`язку із чим вони звернулись із заявою про відшкодування заподіяної шкоди та таку було відшкодовано у розмірі 33150,74 грн. Просить стягнути на їх користь із відповідача 16501,26 грн. шкоди. Відповідача належним чином повідомлено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження, направлено ухвалу про відкриття провадження у справі рекомендованою поштовою кореспонденцією, що стверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення поштового відправлення, які повернулись до суду за закінченням терміну зберігання 13 травня 2022 року, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України, а тому суд вважає, що справу слід розглянути на підставі наявних у ній даних та доказів. Дослідивши докази, наявні у матеріалах справи суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю. Судом встановлено, що 19 березня 2020 року відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] , який було застраховано у ПрАТ «СК «Альфа страхування» та автомобіля марки «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] під керуванням відповідача [PERSON] . У відповідності до страхового акта ПрАТ «СК «Альфа страхування» №0486.206.20.01 сума страхового відшкодування автомобілю марки «Фольксваген», державний номерний знак [NUMBER] становить 49652,00 грн. У відповідності до ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Згідно з ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. У відповідності до ст.1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників, а тому покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, аналогічна позиція викладена Верховним Судом у постанові № 755/18006/15-ц. Велика Палата Верховного Суду вважає, що покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди. А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Внаслідок наведеного, відшкодувати шкоду, спричинену особою, чия цивільно-правова відповідальність застрахована, повинен страховик, стягнення із відповідача на користь позивача коштів на відшкодування шкоди у межах ліміту відповідальності страхувальника суперечить меті здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, аналогічна позиція міститься у постанові Верховного Суду № 127/12199/15-ц від 03 квітня 2019 року. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак, представником позивача не надано жодних доказів, що ПрАТ «ПЗУ Україна» виплатило позивачу лише 33150,74 грн., оскільки з наданої суду виписки по особовому рахунку ПрАТ «СК «Альфа страхування» можливо встановити лише виплати, які були здійснені позивачу виключно 03 серпня 2020 року та представником позивача не надано доказів, що ПрАТ «ПЗУ Україна» не виплачувало у інші дні їм страхове відшкодування, а також що ПрАТ «ПЗУ Україна» відмовляється та не має на меті виплатити решту суми страхового відшкодування у розмірі 16501,26 грн. А також, представник позивача не надав жодного обгрунтування чому саме відповідач [PERSON] повинна сплатити суму страхового відшкодування у розмірі 16501,26 грн. та як наслідок нести відповідальність за дорожньо-транспортну пригоду, враховуючи, що відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Однак, як вбачається із полісу страхування №124774168, сума страхового відшкодування цивільної відповідальності за шкоду майну, завдана автомобілем марки «Кіа», державний номерний знак [NUMBER] становить 100000,00 грн., а сума страхової виплати становить 49652,00 грн., що значно перевищує ліміт такої відповідальності. Таким чином, оцінюючи докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю позовних вимог, оскільки позивачем не представлено, а судом не отримано жодних переконливих доказів у їх підтвердження. А також, відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Отже, суд вважає, що розподіл судових витрат проводити не слід.

Outcome: dismissed