Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовом, у якому просив розірвати шлюб між ним і [PERSON] , який зареєстрований 01 червня 1993 року Великодимерською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №\~26. В обґрунтування позову зазначав, що 01 червня 1993 року він та [PERSON] уклали шлюб, від цього шлюбу вони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Шлюб виявився невдалим. За час перебування у шлюбі між сторонами часто виникали непорозуміння та сварки через несумісність характерів, відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя. Між ними втрачені взаємні почуття любові та поваги один до одного. Із 2018 року сторони шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства вони не ведуть, проживають окремо. Їхня сім`я уже давно фактично розпалась, подальше спільне проживання подружжя і збереження шлюбу є неможливим та суперечить його інтересам. Спір майнового характеру відсутній. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу за його відсутності, позов підтримує в повному обсязі, просив суд його задовольнити. Відповідач [PERSON] у судове засідання теж не з`явилася, подала до суду заяву, у якій зазначала, що позов вона визнає, проти розірвання шлюбу не заперечує, просила суд розглянути справу за її відсутності. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 49 ЦПК України відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно із ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З`ясувавши позицію сторін, дослідивши матеріали справи, враховуючи, що визнання відповідачем позову закону не суперечить, прав, свобод чи інтересів інших осіб не порушує, суд вважає можливим ухвалити рішення про задоволення позову з наступних підстав. 01 червня 1993 року позивач [PERSON] та відповідач [PERSON] уклали шлюб, який зареєстрований Великодимерською сільською радою Броварського району Київської області, актовий запис №\~26. Від цього шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 10 ст. 7 СК України кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. За змістом положень ч. 1 ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 21, ч. 1 ст. 24 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У ч. 3 ст. 56 СК України визначено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Згідно із ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105, ч. 1 ст. 110 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Суд встановив, що сторони з 2018 року шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо, примиритися вони не бажають. Позивач наполягає на розірванні шлюбу. Відповідач проти розірвання шлюбу не заперечує, позов визнала. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам сторін. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховуючи, що сторони шлюбних відносин не підтримують, спільне господарство не ведуть, проживають окремо, суд дійшов висновку, що шлюб між [PERSON] і [PERSON] підлягає розірванню, оскільки подальше збереження цього шлюбу є неможливим та суперечить інтересам сторін. На підставі викладеного,

Outcome: approved