Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач Кіровоградський міським центр зайнятості звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 2901,58 грн. В обґрунтування зазначив, що 06.05.2020 року відповідач звернувся до Кіровоградського міського центру зайнятості про надання статусу безробітного та призначення виплати. Відповідач отримав статус безробітного згідно зі ст. 43 Закону 5067-VI та наказу №НТ200506 від 06.05.2020 року, та призначено допомогу по безробіттю з 06.05.2020 по 30.04.2021. З 08.10.2020 року позивач припинив відповідачу виплату допомоги по безробіттю у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування на підставі наказу від 23.11.2020 року № НТ201123. У жовтні 2020 року Кіровоградським міським центром зайнятості здійснено обмін інформацією з ГУ ДПС України, Пенсійним фондом України в результаті якого виявлено, що відповідач у період перебування на обліку, як безробітній в Кіровоградському міському центрі зайнятості, отримував дохід від КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.». Кіровоградським міським центром зайнятості складено акт розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення №335 від 23.11.2020 року. В результаті проведеного розслідування встановлено, що відповідач зареєструвавшись у Кіровоградському міському центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю з 04.08.2020 року по 07.10.2020 року, одночасно працював у КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» водієм автотранспортних засобів з 13.08.2020 по 13.10.2020 року. Відповідач був прийнятий на роботу КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» згідно з наказом від 10.08.2020 № 69-К та звільнений з роботи 13.10.2020 року за власним бажанням згідно з наказом від 06.10.2020 року № 83-К. За відпрацьований час відповідачу було виплачено заробітну плату. 18.01.2021 року позивачем виданий наказ № 8-Д «Про повернення коштів» в сумі 2901,58 грн. З метою досудового врегулювання спору позивач направив відповідачу лист-претензію від 21.01.2021 року № 06-34/111/9. Коштів відповідач у добровільному порядку не повернув. За таких обставин, просить стягнути з відповідача на користь позивача безпідставно набуті ним кошти в сумі 2901,58 грн., а також судовий збір. Ухвалою Ленінського районного суду м. Кіровограда від 08.10.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено справу до розгляду. Копія ухвали про відкриття провадження та призначення справи до розгляду, з копією позовної заяви та доданими до неї документами були направлені за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцю проживання відповідача. У судове засідання представник позивача надала заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала, просила задовольнити (а.с. 63). Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. ст. 128-131 ЦПК України. Про причини неявки до суду не повідомив, правом подання відзиву на позовну заяву не скористався. Згідно ч.1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. За таких обставин, суд вирішує справу на підставі наявних матеріалів та доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, враховуючи неявку в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Згідно п. 2 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про зайнятість населення», безробітний - особа віком від 15 до 70 років, яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Статус безробітного надається особам, які зазначені у ч.1 ст. 43 Закону України "Про зайнятість населення". Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 43 вказаного Закону, статусу безробітного може набути особа працездатного віку до призначення пенсії (зокрема на пільгових умовах або за вислугу років), яка через відсутність роботи не має заробітку або інших передбачених законодавством доходів як джерела існування, готова та здатна приступити до роботи. Із матеріалів справи вбачається, що відповідач отримав статус безробітного відповідно до наказу Кіровоградського міського центру зайнятості № НТ200506 від 06.05.2020, та йому було призначено допомогу по безробіттю з 06.05.2020 по 30.04.2021 (а.с.10). Відповідно до наказу КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» № 69-к від 10.08.2020 року на підставі заяви [PERSON] , останнього було прийнято на посаду водія автотранспортних засобів з 13.08.2020 на 8-ми годинний робочий день, з оплатою праці за фактично відпрацьований час (а.с. 14,15). Наказом КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.» № 83-К від 06.10.2020 року [PERSON] звільнено за власним бажанням з 13.10.2020 року, з виплатою компенсації за невикористану відпустку (а.с. 16, 17). Таким чином, встановлено, що відповідач перебував у трудових відносинах з КТ «Автолегіон-Варванської Ю.В.». в період отримання допомоги по безробіттю з 04.08.2020 року по 07.10.2020 року у Кіровоградському міському центрі зайнятості. Внаслідок чого 23.11.2020 року Кіровоградським міським центром зайнятості складено акт № 335 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про зайнятість населення» (а.с. 12-13) Частиною 3 ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» встановлено, що сума виплаченого забезпечення та вартості наданих соціальних послуг застрахованій особі внаслідок умисного невиконання нею своїх обов`язків та зловживання ними стягується з цієї особи відповідно до законодавства України з моменту виникнення обставин, що впливають на умови виплати їй забезпечення та надання соціальних послуг. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положеннями ст. 1215 ЦК України, передбачено, що підставами за яких безпідставно набуте майном не підлягає поверненню, крім іншого є заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншими ушкодженнями здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплату проведено фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. Аналіз наведених норм закону та ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» свідчить, що надміру сплачені, безпідставно нараховані суми допомоги по безробіттю можуть бути утримані за умови зловживань з боку заявника або умисного подання недостовірних даних. Відповідно до сформованої правової позиції Верховного Суду, яка викладена в постанові № 753/9858/17-ц від 12.04.2018, а саме: задовольняючи позов суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, правильно виходив із того, що особа, перебуваючи на обліку в центрі зайнятості та отримуючи допомогу по безробіттю, у порушення вищевказаних вимог закону не подав своєчасно відомості про його трудові відносини, що є підставою для стягнення з нього виплаченої за вищевказаний період допомоги по безробіттю. У відповідності до п. 18. ч. 2 ст. 22 Закону України "Про зайнятість населення" центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері зайнятості населення та трудової міграції, його територіальні органи відповідно до покладених на них завдань мають право звіряння даних, зазначених у документах страхувальника, з базою даних центрального органу виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну податкову і митну політику, та Пенсійного фонду України, а у разі потреби - шляхом проведення виїзних планових та позапланових перевірок страхувальників. Наказом Кіровоградського міського центру зайнятості від 23.20.2020 року № НТ 201123 відповідачу припинено виплату допомоги по безробіттю, та припинено реєстрацію як безробітного з 08.10.2020 року у зв`язку з невідвідуванням без поважних причин центру зайнятості протягом 30 робочих днів з дати прийняття рішення про таке відвідування (а.с.11). Наказом № 8-Д від 18.01.2021 прийнято рішення щодо повернення відповідачем отриманих під час перебування на обліку коштів за період з 13.08.2020 року по 07.10.2020 року (а.с.26). Відповідно до розрахунку заборгованості, що заявлена до стягнення з [PERSON] за період з 13.08.2020 року по 16.09.2020 року становить 2901,58 грн. (а.с. 32). На адресу відповідача Кіровоградським міським центром зайнятості 21.01.2021 року за вих. № 06-34/111/9 направлено повідомлення про повернення незаконного отриманих коштів в сумі 2901,58 грн. (а.с. 27-28). В добровільному порядку кошти відповідачем не сплачені. Аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 2901,58 грн., оскільки ним порушено чинне законодавство щодо перебування на обліку в органах служби зайнятості як безробітного, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved