Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Представник позивача - адвокат Тарасенко Р.В., який діє в інтересах позивача - [PERSON] , звернувся до Октябрського районного суду м. Полтави з позовом до відповідача ТОВ «Вердикт Капітал», третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської область Колейчик В.В., про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що при вчиненні виконавчого напису № 12488, вчиненим приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком Володимиром Вікторовичем 15.05.2020 року про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 48 634,20 грн., було порушено Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України: нотаріус не отримав від відповідача оригінал нотаріально посвідченого договору; сума заборгованості за тілом кредиту процентами та комісією є по суті оспорюванню сумою та такою, що не визнана позивачем як безумовна, що є обов`язковим для вчинення виконавчого напису нотаріусом; вчинення виконавчих написів на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями не вбачається за можливе; заборгованість у розмірі 48 634,20 грн. - не є безспірною, так як боржник не отримував засвідчену копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, крім того, нотаріус не впевнився в строках звернення до нього, а також зазначає, що підставою для винесення виконавчого напису №12488 заявився Кредитний договір №630064332 від 09.12.2013 року, але позивачка ніколи його не укладала з відповідачем. Крім того, зазначає, що за оспорюваним виконавчим написом в порядку його примусового виконання з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» стягнуто грошові кошти на 01.01.2022 року в сумі 18 698,21 гривень. Позивач просив визнати виконавчий напис №12488, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської область Колейчиком Володимиром Вікторовичем 15.05.2020 року про стягнення зі [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 48 634,20 грн., таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТОВ «Вердикт Капітал» грошові кошти як безпідставно набуте майно в сумі 18 698,21 грн., а також витрати пов`язані зі сплатою судового збору та витрат на правову допомогу. У судове засідання позивач не з`явився, надала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить задовольнити. Представник позивача - адвокат Тарасенко Р.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в повному обсязі, позов просив задовольнити. Відповідач - представник ТОВ «Вердикт Капітал» в судове засідання не з`явилися, про місце та час слухання справи повідомлені належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Заяви про розгляд справи за відсутності їх представника від відповідача не надходило. Третя особа: приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчик В.В., до суду не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Згідно ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, якщо відповідач не з`явився без поважних причин або без повідомлення причини, не подав відзив, а позивач не заперечує проти такого вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. З цих підстав суд, відповідно до ст.ст. ч.4 ст. 223, 280 ЦПК України, розглянув справу у заочному порядку та ухвалив рішення. Суд, у відповідності до вимог ст.223 ЦПК України, вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних у справі даних і доказів. Фіксація судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалась відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку. Виконавчим написом №12488 від 15.05.2020 р., вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчиком В.В. підтверджується, що з позивачки [PERSON] стягнуто на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 48 634,20 грн. 15.06.2020 року постановою приватного виконавця Клименка Р.В. відкрито виконавче провадження ВП №62346514, щодо виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Колейчика В.В. №12488 від 15.05.2020 р., а також винесену Постанову про стягнення з боржника основної винагороди та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження. Позивач не погодився з винесеним виконавчим написом та на обґрунтування своєї позиції зазначив законні підстави. Відповідно до ст.ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд вважає, що позивачем обґрунтовані підстави звернення до суду, а відповідач не забажав надати докази на спростування позиції позивача. Звернувшись до суду із вказаними позовними вимогами позивач посилався на те, що нотаріусом не перевірено чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки Позивач не отримував жодної вимоги від Відповідача. Нотаріус повинен був перевірити чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вищевказаному Переліку документів, та переконатися належним чином у безспірності заборгованості, що підлягає стягненню, а цього зроблено не було. Статтями 87,88 Закону України «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№ 296/5, який набрав чинності 07 березня 2012 року, регулюється вчинення виконавчого напису нотаріусом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість.Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно до п.1 Постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, якою затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, зазначено, що для одержання виконавчого напису з підстав, що випливають з кредитних відносин додається, зокрема засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Відповідач не надав суду копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю, тому доводи позивача не спростовані. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат» від 02 вересня 1993 року нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до п.п. 1.1, 3.1, 3.2, 3.3, 3.4, 3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У висновку Верховного Суду України у справі №6-158цс15 від 20 травня 2015 року, зазначено, що суд повинен встановити, що банком нотаріусу надано всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень. На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області - Колейчик В.В., при вчиненні виконавчого напису від 15.05.2020 р. року та зареєстрованого в реєстрі за №12488 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 48 634,20 грн., повинен був отримати оригінал нотаріально посвідченого кредитного договору; копію письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості, впевнитись в безспірності заборгованості, а також у наявності доказів урегулювання спору шляхом направлення вимоги про погашення заборгованості позивачем. Отже, нотаріус при вчиненні напису, не здійснив всіх обов`язкових дій, тому, суд вважає позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, обґрунтовані та доведені позивачем, а позов підлягає задоволенню. З виконавчого напису №12488 від 15.05.2020 р. вбачається, що Акціонерне товариство «Альфа-Банк» передало право вимоги до різних юридичних осіб, в тому числі і ТОВ «Вердикт Капітал», в той же час, нотаріус повинен був впевнитись, що права та обов`язки, що виникли внаслідок укладення Кредитного договору №630064332 від 09.12.2013 року, укладеному між позивачкою та АТ «Альфа-Банк», були передані саме ТОВ «Вердикт Капітал», а не будь-якій іншій особі. Крім того, наданим позивачем доказами: Звітами про здійснення відрахування та виплати на 01.11.2021 року, на 01.12.2021 року, на 01.01.2022 року, підтверджується, що за виконавчим провадженням ВП №62346514, з [PERSON] стягнуто сума 18 698,21 гривень. В ст.1212 ЦК України закріплено: Особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Пунктом 3 ч.3 ст.1212 ЦК України визначено, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні. Суд вважає, що оскільки виконавчий напис визнаний таким, що не підлягає виконанню, то ТОВ «Вердикт Капітал» набуло майно у вигляді грошових коштів у розмірі 18 698,21 гривень безпідставно і воно підлягає поверненню в повному обсязі. Питання про стягнення судового збору суд вирішує відповідно до ст.141 ЦПК України, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 1452,80 грн. судового збору. На підставі ст.ст.3,15,16,1212 ЦК України, ст.ст.87,88 Закону України «Про нотаріат», постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року№296/5,

Outcome: approved