Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому просила визнати [PERSON] таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначала, що на підставі ордера на жиле приміщення №\~1220 від 21 листопада 1990 року, виданого виконавчим комітетом Броварської районної ради народних депутатів на підставі рішення райвиконкому від 20 листопада 1990 року №\~309, вона разом із членами своєї сім`ї: чоловік [PERSON] , дочка [PERSON] і дочка [PERSON] вселилися у квартиру [ADDRESS] та стали в ній проживати. Відповідач у справі, її чоловік [PERSON] у цій квартирі фактично не проживає з 1993 року, тобто більше 28 років, проте він залишається зареєстрованим у ній, комунальні послуги не сплачує, участі в утриманні житла не бере, його особисті речі в квартирі відсутні, перешкод у користуванні квартирою йому ніхто не чинив, що підтверджується актом обстеження житлово-побутових умов від 17 листопада 2021 року, складеним депутатом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області у присутності сусідів. Місце перебування відповідача [PERSON] на даний час їй невідоме, зв`язок з ним відсутній. За змістом ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї понад шість місяців без поважних причин така особа втрачає право користування жилим приміщенням. Враховуючи наведені вище обставини, вважає, що [PERSON] втратив право користування зазначеною квартирою. Реєстрація відповідача у квартирі порушує її права як наймача вказаного жилого приміщення, оскільки вона змушена сплачувати комунальні послуги з урахуванням зареєстрованого у квартирі відповідача [PERSON] , також вона позбавлена можливості оформити субсидію на оплату комунальних послуг. Позивач [PERSON] та її представник адвокат Ільїнов Р.В. у судове засідання не з`явилися, останній подав до суду заяву, у якій просив суд розглянути справу у їх відсутність, позов підтримують повністю. Проти ухвалення у справі заочного рішення не заперечують. Відповідач [PERSON] повторно у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за зареєстрованим місцем його проживання, про причини неявки суд він не повідомив, відзив на позов до суду не подав. За змістом ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо відповідач, будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явився без поважних причин або без повідомлення причин неявки та не подав відзив на позов, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Провівши заочний розгляд справи, з`ясувавши позицію позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив такі факти і відповідні їм правовідносини та дійшов наступних висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 12, ч. ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є наймачем жилого приміщення двокімнатної квартири [ADDRESS] . У дане жиле приміщення вона вселилася на підставі ордера на жиле приміщення №\~1220 від 21 листопада 1990 року, виданого виконавчим комітетом Броварської районної ради народних депутатів на підставі рішення райвиконкому від 20 листопада 1990 року №\~309, разом із членами своєї сім`ї: чоловік [PERSON] , відповідач у цій справі, дочка [PERSON] та дочка [PERSON] . Відповідно до довідки від 12 лютого 2021 року №\~240, виданої виконавчим комітетом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, у зазначеній квартирі зареєстровано 7 (сім) осіб, у тому числі відповідач [PERSON] , 1956 року народження. Згідно із відомостями, наданими суду Відділом обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС у м.\~Києві та Київській області та Відділом Центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, відповідач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований з 16 січня 1991 року по теперішній час за адресою: [ADDRESS] . Із акта обстеження житлово-побутових умов від 12 лютого 2021 року, складеного депутатом Калитянської селищної ради Броварського району Київської області Шелест Л.Г. у присутності сусідів [PERSON] і [PERSON] , вбачається, що відповідач [PERSON] у вказаній вище квартирі не проживає з 1993 року, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги по утриманню квартири він не сплачує. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно із ч. 1 ст. 29 ЦК України, ст. 3 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання, у відповідному населеному пункті, в якому вона проживає постійно або тимчасово. У ч. 1 ст. 61 ЖК України встановлено, що користування жилим приміщенням у будинках державного і громадського житлового фонду здійснюється відповідно до договору найму жилого приміщення. За змістом положень ст. ст. 71, 72 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Пленум Верховного Суду України у п. 10 постанови №\~2 від 12 квітня 1985 року Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України роз`яснив, що у справах про визнання наймача або члена його сім`ї таким, що втратив право користування жилим приміщенням (ст. 71 ЖК), необхідно з`ясовувати причини відсутності відповідача понад встановлені строки. В разі їх поважності (перебування у відрядженні, у осіб, які потребують догляду, внаслідок неправомірної поведінки інших членів сім`ї тощо) суд може продовжити пропущений строк. Виходячи з наведеного, наймач або члени його сім`ї можуть бути визнані судом такими, що втратили право користування жилим приміщенням (квартирою) у будинках державного і громадського житлового фонду, в разі їх відсутності у жилому приміщенні без поважних причин понад шість місяців. При вирішенні питання про втрату наймачем або членами його сім`ї права користування жилим приміщенням з`ясуванню підлягають термін їх відсутності та поважність причини такої відсутності. Суд встановив, що відповідач [PERSON] не проживає у квартирі [ADDRESS] із 1993 року, його особисті речі в квартирі відсутні, комунальні послуги він не сплачує, причини його тривалого не проживання у даній квартирі суду невідомі. Оцінивши досліджені докази в їх сукупності, враховуючи, що відповідач [PERSON] більше шести місяців без поважних причин не проживає у квартирі [ADDRESS] , наймачем якої являється позивач [PERSON] , суд дійшов висновку, що відповідач втратив право користування вказаним жилим приміщенням, у зв`язку з його відсутністю в ньому без поважних причин понад встановлені законом строки, тому позов ґрунтується на вимогах закону та підлягає задоволенню. На підставі викладеного вище,

Outcome: approved