Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Товариства з обмеженою відповідальністю «М.В.Л. Груп», третя особа без самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр МВС в Рівненській області про визнання недійсним договору купівлі-продажу та визнання права власності на транспортний засіб. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує те, що 27 травня 2013 року він придбав транспортний засіб автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Документи, які були підставою для первинної реєстрації транспортного засобу за ним на даний час знищені, у зв`язку із закінченням строків зберігання (три роки) на підставі п. 203 Наказу МВС від 10.01.2014 року № 5 ДСК «Про затвердження переліку документів, що створені під час діяльності органів внутрішніх справ, навчальних закладів підприємств та закладів охорони здоров`я, що належать до сфери управління МВС України із закінченням строків зберігання документів». 24 травня 2017 року ним було укладено договір комісії № 6726/17/004011, згідно якого комісіонер, ТОВ «М.В.Л. Груп», в інтересах Комітента ( [PERSON] ) прийняв на себе обов`язок відчуження транспортного засобу автомобіля марки FIAT, модель DOBLO, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] . Вартість транспортного засобу згідно договору комісії складає 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень. ТОВ «М.В.Л. Груп» 24.05.2017 року на виконання договору комісії в інтересах [PERSON] , як комісіонера, уклало договір купівлі-продажу транспортного засобу. Згідно договору купівлі-продажу ТОВ«М.В.Л. Груп» після оплати, передає у власність покупцеві, [PERSON] , транспортний засіб - автомобіль марки FIAT, модель DOBLO, 2008 року випуску, номер кузова [NUMBER] . За домовленістю сторін вартість транспортного засобу складає 32 000 (тридцять дві тисячі) гривень. На підставі договору купівлі-продажу відповідачка набула права власності на транспортний засіб. Позивач вважає, що договір купівлі-продажу транспортного засобу укладений між продавцем ТОВ«М.В.Л. Груп» та покупцем [PERSON] є недійсним через те, що покупець не підписала цей договір. 09.07.2020 року головою ліквідаційної комісії В.Белець подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області письмові пояснення на позовну заяву, в яких просить в задоволенні позовних вимог [PERSON] відмовити. Зазначає, що на момент перереєстрації, а саме 25.05.2017 року в наявних базах МВС не було інформації стосовно накладених арештів на транспортний засіб марки FIAT, модель DOBLO, номер кузова [NUMBER] , 2008 року випуску. Вважає, що оскільки реєстраційні операції з вказаним транспортним засобом були проведені посадовими особами сервісного центру правомірно на підставі поданих необхідних документів, а тому відповідач 1 [PERSON] набула право власності на транспортний засіб марки FIAT, модель DOBLO, номер кузова [NUMBER] , 2008 року випуску, що вказує на те, що кожен із власників є добросовісним набувачем. 21.07.2020 року відповідачем 1 [PERSON] подано через канцелярію Рівненського міського суду Рівненської області відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає та просить відмовити у їх задоволенні. Вказує, що право позивача при укладенні договору купівлі-продажу порушено не було, оскільки підпис у договорі купівлі-продажу поставлений нею. Зазначає, що саме нею було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, сплачено за нього кошти. Оскільки позивач є її батьком та за її згодою користується автомобілем, вважає, що вказані обставини не можуть свідчити про недійсність правочину. Позивач та його представник адвокат Шендера О.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримали з підстав викладених у позовній заяві, просять їх задоволити. Позивач вказав, що в 2013 році він придбав автомобіль та пригнав його на територію України, розмитнив та оформив його на себе. В 2017 році його дружина оформила великий кредит, який не віддавала. Оскільки він є інвалідом і цей автомобіль був його єдиним засобом для пересування, вирішили оформити автомобіль через комісійну фірму та зареєстрували його на доньку [PERSON] . Так як вона на той момент навчалася і не мала змоги прийти за документами, тому їх віддали йому і автомобіль залишився у нього. Крім того, вказав, що мав намір продати автомобіль. Для цього звернувся до ТОВ «М.В.Л. Груп» 24.05.2017 року і уклав з ними договір комісії та в договорі поставив свій підпис. В договорі купівлі-продажу, де ТОВ «М.В.Л. Груп» діяло в інтересах позивача, здійснив відчуження, так як ним - [PERSON] самостійно вибирався покупець, його дочка [PERSON] , яка і зазначена як покупець в договорі. Зазначав, що про укладення договору купівлі-продажу було відомо в день укладення. Проте після укладення договору купівлі-продажу грошові кошти за автомобіль не отримував, про що вказує відсутність квитанції про оплату. Представник відповідача адвокат Савурко О.О. в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просить в їх задоволенні відмовити. Вказав, що позивач договір комісії з ТОВ «М.В.Л. Груп» не оспорює, що підтверджує наміри позивача продати автомобіль та вказує на дійсність договору купівлі-продажу автомобіля. Крім того, зазначив, що сплату грошових коштів на розрахунковий рахунок договір комісії, як і договір купівлі-продажу, не передбачає. Щодо договору купівлі-продажу автомобіля, то позивач не був стороною договору, а підпис в графі «Покупець» поставлений відповідачкою. Сплата грошових коштів за договором купівлі-продажу автомобіля підтверджується підписом представника ТОВ «М.В.Л. Груп» та передачею документів і транспортного засобу для покупця, як і передбачено договором. Представник відповідача 2 - ТОВ «М.В.Л. Груп» в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, причину неявки суду не повідомив. Заяв чи клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Представник третьої особи без самостійних вимог на предмет спору Регіональний сервісний центр МВС в Рівненській області в судовому засіданні позовні вимоги не визнала, просить в їх задоволенні відмовити. Вказала, що позивач як власник автомобіля звернувся до Сервісного центру для укладення договорів комісії та купівлі-продажу, що і було зроблено посадовими особами сервісного центру правомірно, виходячи з волі позивача, який мав намір переоформити вказаний автомобіль на [PERSON] , що і було зроблено. Державна реєстрація містить порядок перевірки обмежень і обтяжень щодо продажу транспортного засобу, а також покупець повинен надати транспортний засіб на огляд фахівця експертної служби на відповідність номерам агрегатів, що свідчить, що транспортний засіб був наявним у момент реєстрації у позивача, і лише після перевірки на ім`я покупця було видано свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу і номерні знаки. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного. Судом встановлено, що 25.05.2017 року відбулась перереєстрація транспортного засобу марки FIAT, модель DOBLO, номер кузова [NUMBER] , 2008 року випуску у територіальному сервісному центрі № 5641 регіонального сервісного центру МВС в Рівненській області на [PERSON] за Договору комісії № 6726/17/004011 від 24.05.2017 року та Договором купівлі-продажу укладеним між ТОВ «М.В.Л. Груп» № 6726/17/004011 від 24.05.2017 року з [PERSON] (а.с. 131, 132). Реєстрація автомобіля за [PERSON] здійснювалась наступним чином. [PERSON] виступаючи як комітент уклав з ТОВ «М.В.Л. Груп» в подальшому як комісіонер договір комісії № 6726/17/004011 від 24.05.2017 року (а.с. 132). Одночасно було укладено між ТОВ «М.В.Л. Груп», яке є комісіонером та [PERSON] (надалі - Покупець) договір купівлі-продажу транспортного засобу № 6726/17/004011 від 24.05.2017 року (а.с. 131). З наданих пояснень позивача в судовому засіданні повністю спростовуються ті обставини, на які він посилається в своїй позовній заяві. Так, з пояснень позивача в судовому засіданні, судом встановлено, що саме він був ініціатором продажу вказаного автомобіля для своєї дочки [PERSON] . Вказане відчуження відбувалося з його власної волі, в його особистій присутності в сервісному центрі МВС м. Рівне при укладенні вищезазначених договорів, де ним же було отримано свідоцтво про реєстрацію спірного транспортного засобу за [PERSON] , який на той час перебував у його користуванні. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Відповідно до п. 26 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06.11.2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», особами, які беруть участь у справі про визнання правочину недійсним, є насамперед сторони правочину. Правове регулювання відносин, пов`язаних із купівлею-продажем ТЗ, здійснюється на підставі положень ЦК з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів від 7.09.1998 року № 1388, які визначають певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договорів. За змістом п. 8 наведеного порядку, державна реєстрація (перереєстрація) транспортних засобів проводиться на підставі заяв власників, поданих особисто, і документів, що посвідчують їх особу, підтверджують правомірність придбання, отримання, ввезення, митного оформлення транспортних засобів, відповідність конструкції транспортних засобів установленим вимогам безпеки дорожнього руху, а також вимогам, які є підставою для внесення змін до реєстраційних документів. Документом, що підтверджує правомірність придбання транспортних засобів, їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери, є засвідчений підписом відповідної посадової особи, що скріплений печаткою: довідка-рахунок за формою згідно з додатком 1, видана суб`єктом господарювання, діяльність якого пов`язана з реалізацією транспортних засобів та їх складових частин, що мають ідентифікаційні номери. Таким чином, договір купівлі-продажу належного позивачу автомобіля вчинявся в його інтересах,\~як продавця, комісіонером ТОВ «М.В.Л. Груп» і був спрямований на реальне настання наслідків сторонами. Судом встановлено та не оспорювалось позивачем, що він мав намір на відчуження автомобіля та вчиняв послідовні дії, пов`язані з припиненням його права власності на автомобіль, що відповідало його внутрішній волі. Тому посилання позивача, як на підставу встановлення факту не підписання договору відповідачем [PERSON] не є переконливим та обґрунтованим доказом. Оглянутий в судовому засіданні оригінал договору купівлі-продажу, де в графі « [PERSON] » наявний підпис має місце і відповідачка підтвердила підписання правочину. Відповідно до дослідженого оригіналу договору комісії слідує, що позивач претензій до ТОВ «М.В.Л. Груп» щодо не проведення розрахунку не висував, договір комісії не оскаржував. Крім того, позивач у договорі купівлі-продажу стороною не був, що вказує на відсутність порушеного права та безпідставність позовних вимог. Сам факт, що позивач отримав в сервісному центрі МВС м. Рівне 25.05.2017 року особисто свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу за новим власником [PERSON] , не висловлював при цьому ні тоді, ні впродовж 3 років будь-яких претензій щодо цього та протягом цього періоду користувався транспортним засобом, і лише через 3 роки з моменту реєстрації автомобіля за [PERSON] , а саме 26.05.2020 року звернувся до суду з даним позовом, може свідчити про недобросовісність дій позивача, які спрямовані, на думку суду, на штучне створення умов для визнання недійсним договору купівлі-продажу, який був укладений з його власної волі, відповідно до домовленості сторін і згідно до вимог діючого законодавства. Таким чином, оцінюючи зібрані докази по справі в їх сукупності та співставленні, належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також їх достатності і взаємному зв`язку, суд приходить до висновку, що в задоволенні позовних вимог слід відмовити за безпідставністю.

Outcome: dismissed