Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

09 лютого 2022 року [PERSON] звернулася до Очаківського міськрайонного суду Миколаївської області із позовною заявою до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД», в якій просила визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С., зареєстрований в реєстрі за № 39796, за вимогою ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» про стягнення з неї 14213 грн. 61 коп. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, а саме: подані відповідачем документи не підтверджували безспірності заборгованості боржника перед стягувачем, а також, що відповідачем не було належним чином повідомлено його про наявність заборгованості, просила про задоволення позову. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце її розгляду були повідомлені належним чином. Представник позивачки надала заяву про розгляд справи без її участі та участі позивачки, в якій, крім цього, зазначила, що повністю підтримує заявлені вимоги. Відповідач та треті особи правом надати відзив або пояснення на позовну заяву у порядку, передбаченому ЦПК України, не скористались. На виконання ухвали суду від 11 лютого 2022 року про витребування доказів приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Мельником Ю.А. надіслано до суду завірені належним чином копії матеріалів виконавчого провадження № 63406786 (а.с. 39-58). Дослідивши письмові докази, що є у справі, суд дійшов такого. Як вбачається з матеріалів справи, 08 вересня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм О.С. було вчинено виконавчий напис №39796 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «АЛАНД» заборгованості за кредитним договором в розмірі 13713 грн. 61 коп.та 500 грн. - за вчинення виконавчого напису нотаріусом (а.с. 42). Крім того, з позивачки стягнуто 1421 грн. 36 коп. в рахунок виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця (а.с. 48-49). У відповідності до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затверджено Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. Згідно з п. 2 даного переліку для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а саме: кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Виходячи з такого підходу до вирішення зазначеної категорії спорів, Верховний Суд України у постанові від 05 липня 2017 року (справа № 6-887/цс17) зазначив, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Та обставина, що відповідачем не надано жодного доказу направлення позивачці письмової вимоги про сплату заборгованості, вказує на існування спору щодо розміру заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було перевірено безспірності заявлених вимог. Таким чином, боргові зобов`язання, зазначені у виконавчому написі, не є безспірними. Зважаючи на викладене, суд дійшов переконання, що наявність таких обставин не свідчить про безспірний характер заборгованості, оскільки її розмір не був погоджений з позивачкою, а тому при вчиненні виконавчого напису від 08 вересня 2020 рокуу приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. були відсутні підстави вважати безспірною заборгованість [PERSON] за кредитним договором, і відтак вказану нотаріальну дію приватним нотаріусом вчинено без дотримання вимог ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та п.п. 3.1 п. 3 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року. З огляду на викладене, враховуючи те, що при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не були враховані обставини, які спростовують безспірність заборгованості між сторонами, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованим та підлягає задоволенню. Також у відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки судові витрати, що складаються з суми судового збору в розмірі 992 грн. 40 коп. за подання позовної заяви та 496 грн. 20 коп. - за заяву про забезпечення позову, сплата яких підтверджується відповідними квитанціями (а.с. 1, 15). На підставі викладеного,

Outcome: approved