Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

В провадженні суду перебувала цивільна справа за позовом [PERSON] до директора Вінницької обласної станції юних натуралістів Драгомирецької Ольги Авксентіївни та Вінницької обласної станції юних натуралістів про визнання протиправним та скасування наказу про відсторонення, поновлення допуску до роботи, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу. Рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2022 року позовні вимоги задоволено у повному обсязі. \~Стягнуто з Вінницької обласної станції юних натуралістів на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 724 грн. 10.06.2022 року представник позивача - адвокат Кравець Р.Ю. звернувся до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення по даній справі. Заява мотивована тим, що 03.06.2022 р. рішенням суду позовні вимоги задоволено у повному обсязі. Однак, ухвалюючи вищевказане судове рішення, представник позивача зазначає що суд не вирішив питання про судові витрати, які понесла [PERSON] у виді витрат на правничу допомогу в розмірі 8300 грн. та витрат на оплату судового збору у розмірі 2\~724 грн., у зв`язку з чим виникла необхідність у розгляді питання про ухвалення додаткового рішення. Позивач та її представник - адвокат Кравець Р.Ю. в судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд заяви у їх відсутність, просили задовольнити заяву у повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні частково визнала заявлені вимоги, а саме стягнення правничої допомоги в розмірі 5\~000 грн. та судового збору. Щодо стягнення решти суми, заперечила. Повідомила суду, що з акту надання послуг від 06.06.2022 р. вбачається, що представник позивача вказав про участь у судовому засіданні від 17.01.2022 р., хоча такого засідання не відбувалось. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що є підстави для ухвалення додаткового рішення, виходячи з наступного. Відповідно до ст. 270 ч. 1 п. 3 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Як вбачається із рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 03.06.2022 року, при ухваленні останнього судом було вирішено питання щодо стягнення судових витрат за оплату судового збору у розмірі 2\~724 грн. Однак не вирішувалось питання стягнення судових витрат на правничу допомогу, які були понесені позивачем та про стягнення яких було заявлено представником позивача та на підтвердження яких позивачем надано Договір про надання правничої допомоги №256 від 08.12.2021 року, рахунок на оплату №1330 від 08.12.2021 р. на суму 5\~000 грн., акт надання послуг №1029 від 13.12.2021 р., рахунок на оплату №39 від 17.01.2022 р. на суму 3\~300 грн., акт надання послуг №201 від 06.06.2022 р. та копії квитанцій №26 від 08.12.2021 року на суму 5\~000 грн. та квитанція № 0.0.2421030056.1 від 17.01.2022 року на суму 3\~300,00 грн. Відповідно до ч. 3 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі і в тому самому порядку, що й судове рішення протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Статтею 141 ч.1 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається із рішення Вінницького міського суду від 03.06.2022 року, питання стягнення витрат позивача по сплаті судового збору, судом вирішено та тягнуто з Вінницької обласної станції юних натуралістів на користь [PERSON] судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 724 грн., тобто питання по судових витратах понесених позивачем при сплаті судового збору, судом вирішено при розгляді справи по суті, а тому в даному випадку задорволенню не підлягає. Що ж стосується витрат, понесених позивачем на професійну правову допомогу, то суд зважає на наступне. \~Відповідно до ч.ч. 1-2 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. \~За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:\~1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат;\~3) для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~За змістом п. 1 ч. 2 ст. 137 та ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат на оплату професійної правничої допомоги адвоката встановлюється і розподіляється судом згідно з умовами договору про надання правничої допомоги при наданні відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, як уже сплаченої, так і тієї, що лише підлягає сплаті (буде сплачена) відповідною стороною або третьою особою. \~Отже, витрати на надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою чи тільки має бути сплачено. Натомість положеннями п. 2 ч. 2 ст. 137 ЦПК України регламентовано порядок компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги (витрати на проїзд, проживання, поштові послуги тощо), для розподілу яких необхідною умовою є надання відповідних доказів, які підтверджують здійснення таких витрат. \~Вищевказане узгоджується із позицією Верховного Суду, висловленою в постанові від 03.10.2019 по справі № 922/455/19. Водночас, за змістом ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: \~1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); \~2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~У разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 і ч. 6 ст. 137 ЦПК України). Загальне правило розподілу судових витрат визначене в ч. 2 ст. 141 ЦПК України. Разом із тим, у частині 3 наведеної норми цього Кодексу визначено критерії,

Outcome: partial