Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивачем подано до суду позов до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Свої позовні вимоги мотивує тим, що відносно нього постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М., на підставі Виконавчого напису №35776 від 12 травня 2021 року відкрито виконавче провадження №6776346, за яким з позивача стягуються на користь відповідача грошові кошти у розмірі 20937 грн. 50 коп. В ході виконавчого провадження постановою приватного виконавця Приходько Ю.М. від 03 грудня 2021 року накладено арешт на кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику. Також, 03 грудня 2021 року приватний виконавець виніс постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та постанову про стягнення з боржника основної винагороди. Оскільки, виконавчий напис нотаріуса вчинений безпідставно, на не посвідченому нотаріальному договорі і з порушенням чинного законодавства, так як станом на день вчинення виконавчого напису були відсутні правові підстави для його вчинення на кредитному договорі, що вчинений не в нотаріальній формі, та виконавчий напис вчинено нотаріусом без реального дослідження безспірності заборгованості, тому позивачем і подано до суду позов про визнання таким, що не підлягає виконанню Виконавчий напис вчинений 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 20937 грн. 50 коп. та вирішення питання щодо судових витрат. Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18 лютого 2022 року дану справу передано на розгляду судді Фетісовій Н.В. Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 29 березня 2022 року. Крім того, з метою всебічного, повного і об`єктивного з`ясування обставин справи витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. 21 лютого 2022 року ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області зупинено стягнення за виконавчим написом від 12 травня 2021 року, вчиненим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 20937,50 грн. на підставі якого приватним виконавцем виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. 03 грудня 2021 року було відкрито виконавче провадження № 6776346. У зв`язку з військовим станом в Україні та розпорядженням голови Верховного Суду від 08.03.2022 цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит-капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович та приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Юрій Михайлович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, була направлена за підсудністю до Корсун-Шевченківського районного суду Черкаської області. 05 травня 2022 року розпорядженням голови Верховного Суду повернуто підсудність розгляду справ Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області та цивільну справу призначено до розгляду на 09 год. 30 хв. 29 червня 2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, згідно письмової заяви його представника, яка подана через канцелярію суду просили суд розглядати справу без його участі та участі його представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал»» в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце судового засідання був повідомлений належним чином про що свідчить повідомлення Укрпошти про вручення рекомендованого поштового відправлення, а також не подав відзиву на позовну заяву і не повідомив про поважні причини неявки в судове засідання. Третя особа,\~яка не\~заявляє самостійні\~вимоги щодо\~предмету спору\~приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М.\~в судове\~засідання не\~з`явився,\~через невручення\~рекомендованого поштового\~відправлення,\~яке було\~повернуто до\~суду Укрпоштою\~за адресою:\~01001,\~м.\~Київ,\~вул.\~Мала Житомирська,\~буд.\~6/5,\~за адресою\~робочого місця\~(контори)\~приватного нотаріуса.На виконання ухвали Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 21 лютого 2022 року про відкриття провадження у справі та витребування доказів, приватним нотаріусом не було надано витребовувані документи, а саме: завірені належним чином документи, що були подані ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» для вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості за кредитним договором. Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору приватний виконавець виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. в судове засідання також не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи, без його участі. Відповідно до ч.2 ст.\~247\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши наявні у справі докази, суд приходить до наступних висновків. 12 травня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинено виконавчий напис (реєстровий номер 35776) про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 20937 грн. 50 коп., що складається із заборгованості за період з 22 березня 2021 року по 10 травня 2021 року із простроченої заборгованості за тілом кредиту 5000 грн. та за нарахованими та несплаченими відсотками 15007 грн. 50 коп. на підставі кредитного договору №2134561 від 25 грудня 2020 року, укладеного між позивачем та первісним кредитором ТОВ «Мілоан» (а.с.14). З виконавчого напису вбачається, що ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» відступлено право вимоги на підставі Договору відступлення прав вимоги №65-МЛ від 23.03.2021 року за кредитним договором №2134561 від 25.12.2020 року, укладеного між ТОВ «Мілоан» та [PERSON] . Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. від 03 грудня 2021 року, за вищезазначеним виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., відкрито виконавче провадження №67763464 про стягнення з боржника [PERSON] . на користь стягувача ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» заборгованості в розмірі 20937 грн. 50 коп., стягнення з боржника основної винагороди приватного виконавця у розмірі 2093 грн. 75 коп., а також стягнення мінімальних витрат приватного виконавця в розмірі 434 грн. (а.с.27, 30-33). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Чернігівської області Приходько Ю.М. від 03 грудня 2021 року, в межах виконавчого провадження №67763464, накладено арешт на грошові кошти боржника, що містяться на відкритих рахунках, також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника, крім коштів, що містяться на рахунках накладення арешту та/або звернення стягнення на які заборонено законом, та належить боржнику [PERSON] у межах суми звернення стягнення з урахуванням виконавчого збору/основної винагороди приватного виконавця, витрат виконавчого провадження, штрафів 23465 грн. 25 коп. (а.с.28, 29). За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно із частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» (далі Закон), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, а саме: п. 1 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Судове рішення про визнання протиправним (незаконним) та нечинним нормативно-правового акта чи окремих його положень має ті ж наслідки, що і визнання такого акта чи окремих його положень такими, що втратили чинність (скасовані) органом, уповноваженим приймати або скасовувати такий акт. Отже, нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. Таким чином, постанова № 662, якою вносилися зміни до Переліку документів, що передбачали можливість вчинення нотаріусами виконавчих написів на кредитних договорах, не посвідчених нотаріально, яка набрала чинності 10 грудня 2014 року, втратила чинність (у частині) 22 лютого 2017 року з набранням законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від у справі № 826/20084/14. Подібні правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21), постанові Верховного Суду від 08 грудня 2021 року у справі №751/5727/20 (провадження №61-13976св21). Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 12 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції, чинній на момент вчинення виконавчого напису) Ї «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання». Докази посвідчення нотаріально кредитного договору укладеного між банком та позивачем, ні відповідачем, ні третіми особами, не надано, на чому наполягає і позивач, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Подібні правові висновки Верховний Суд викладав, зокрема, у постановах: від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження\~№ 61-12629св19), від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17 (провадження № 61-14105св18), від 21 жовтня 2020 року у справі № 172/1652/18 (провадження № 61-16749св19), від 21 вересня 2021 року у справі № 910/10374/17 (провадження № 12-5гс21). Суд звертає увагу, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, про захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт, зокрема, подання стягувачем відповідних документів нотаріусу, не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне в стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, у судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів нотаріуса може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису, так і необґрунтованість вимог стягувача до боржника. Суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з переліком документів. Для правильного застосування положень ст. 87, 88\~Закону України\~«Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент учинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час учинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Аналогічний правовий висновок викладений у постанові Великої палати Верховного Суду від 29 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц. Протягом всього часу розгляду справи в суді, стороною відповідача, відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України, не було надано суду, належних і допустимих доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором. Також стороною відповідача не було надано доказів надсилання стороні позивача досудової вимоги про виконання зобов`язань за кредитним договором, що позбавило його процесуальної можливості реалізувати свої права щодо вирішення спору в добровільному порядку чи оскарження такої заборгованості. За таких обставин, оскільки станом на час вчинення виконавчого напису зазначена у ньому заборгованість не була безспірною, оскільки оскаржується позивачем, а також, враховуючи, що нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису застосовано не чинні на той момент норми, які регулюють вчинення виконавчих написів по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі, суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, суд враховує, що відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. Частиною 1 статті 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до частини восьмої статті 141\~ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Відповідно до ст.ст.137, 141\~ЦПК України судові витрати в розмірі 1488,60 грн., за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову, слід покласти на відповідача - ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал». При цьому, суд враховує, що положеннями статті 59\~Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. За змістом\~статті 137\~ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»). Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта. Суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою. За матеріалами справи встановлено, що у своїй позовній заяві [PERSON] просить стягнути з ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» на його користь судові витрати в повному обсязі. При цьому у позовній заяві позивачем визначено попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, зокрема витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 3000 грн. 29 червня 2022 року представником позивача подано копію Договору №22 про надання правничої допомоги від 20 грудня 2021 року, відповідно до яких [PERSON] та адвокат Бульба Р.В. уклали даний договір про те, що адвокат бере на себе зобов`язання надавати юридичну допомогу у справі про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 12 травня 2021 року приватним нотаріусом КМНО Остапенко Є.М., №35776, про стягнення з [PERSON] 20937 грн. 50 коп. на користь ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал». Вартість адвокатських послуг складає 3000 грн. Надано детальний опис виконаних робіт в рамках договору про надання правничої допомоги у справі №742/735/22 від 28 червня 2022 року на суму 3000 грн. та квитанції. Адвокат не повинен підтверджувати розмір гонорару, якщо гонорар встановлений сторонами договору у фіксованому розмірі. Розмір винагороди за надання правової допомоги визначений у договорі у вигляді фіксованої суми, не змінюється в залежності від обсягу послуг та витраченого адвокатом часу. Такий правовий висновок міститься в постанові КАС ВС від 28.12.2020 у справі № 640/18402/19. Крім того, відповідно до правової позиції, висловленої Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 19 лютого 2020 року у справі №755/9215/15-ц розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Враховуючи викладене, зважаючи на що позов [PERSON] до ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-капітал» про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, задоволено судом у повному обсязі, характер виконаної адвокатом роботи, принципи співмірності та розумності судових витрат, критерій реальності адвокатських витрат, а також критерій розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи, її складності, суд приходить до висновку, що витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають відшкодуванню в повному обсязі. На підставі викладеного, керуючого ст.ст.2, 12, 13, 81, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 284, 352, 354-355, п.9, п.п.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України, суд

Outcome: approved