Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 12.09.2015 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області за актовим записом № 1418. Позов мотивовано тим, що 12.09.2015 року вона уклала шлюб із відповідачем [PERSON] , який був зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1418, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2015 року. Від даного шлюбу спільних дітей не мають. Спільне життя у позивачки з відповідачем не склалося з причин того, що вони втратили почуття взаємної поваги та любові, мають різні погляди на життя та життєві цінності, ведення домашнього господарства. Між ними постійно безпідставно виникають лайки та непорозуміння, внаслідок чого збереження шлюбу та спільне проживання стало неможливе і суперечить їхнім інтересам. Шлюб носить тільки формальний характер, так як подружжя не проживає з листопада 2021 року та не підтримують сімейно-шлюбних відносин. Відтак вважає, що причини, які спонукають її наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя чоловіком (відповідачем), як подружжя та збереження шлюбу неможливе. 06.05.2022 року суддею Погребищенсього районного суду Вінницької області ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Суд, дослідивши письмові докази, вважає, що позов слід задовольнити, виходячи із наступного. Судом встановлено, що сторони 12.09.2015 року зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білоцерківського міськрайонного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 1418, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданим 12 вересня 2015 року (а.с. 6). Відповідно до частини третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду відповідно до статті 110 цього кодексу. Згідно із ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно частини другої статті 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя i збереження шлюбу суперечили б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. Згідно із ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази, з`ясувавши дійсні причини пред`явлення позову про розірвання шлюбу, встановивши, що сторони припинили подружні стосунки, шлюб фактично розпався, подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, суд дійшов висновку про задоволення позову. Після розірвання шлюбу [PERSON] просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Так, позивачкою [PERSON] згідно квитанції № 0.0.2511117953.1 від 11.04.2022 року сплачено судовий збір при подачі до суду позову про розірвання шлюбу в сумі 992 (дев`ятсот дев`яносто дві) грн. 40 коп., який відповідно до ст.141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Outcome: approved