Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з вище вказаною заявою. В обґрунтування позовних вимог вказала, що [INFO] у сторін народилась спільна дитина. Згодом, 30 березня 2017 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб. Станом на момент звернення до суду, сторони не підтримують шлюбних стосунків, а їх спільна дитина повністю знаходиться на утриманні позивачки. Разом з тим, відповідач жодної матеріальної допомоги дитині не надає. З огляду на викладене [PERSON] просить стягувати щомісячно з відповідача на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У судове засідання учасники справи не з`явились, хоча про дату, час та місце розгляду вказаної справи повідомлялись належним чином . Натомість, позивач скерувала до суду заяву відповідно до якої просила здійснювати судовий розгляд справи без її участі, вимоги, заявлені у позові, підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити. Причини неявки відповідача суду невідомі. Виходячи з наведених вище обставин, розгляд справи вирішено проводити за правилами спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та у відсутність фіксації його перебігу, що регламентовано положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Підстав для зміни такого порядку сторонами не наведено і судом не встановлено. Відповідач на підставі положень п. 3 ч. 8 ст. 128 ЦПК України, будучи належним чином та завчасно проінформованим про існування даного спору, свого ставлення до заявлених вимог не висловив та жодних доказів на дослідження суду не надав. Проаналізував матеріали надані позивачем, а інші суд позбавлений можливості отримувати за власною ініціативою, встановлено наступні фактичні обставини справи та відповідно ним правовідносини. [INFO] у сторін народилась спільна дитина - [PERSON] . 30 березня 2017 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб. Правовідносини між сторонами у справі врегульовані наступними положеннями норм матеріального права. Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до її повноліття. Відповідно до ч. 1, 3 ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд, відповідно до ст. 182 СК України, враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Окрім цього, відповідно до ст. 191 ЦПК аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Проаналізував фактичні обставини справи та норми законодавства, якими врегульовані правовідносини між сторонами, суд дійшов висновку, що освітлені раніше фактичні обставини справи дають достатні підстави для задоволення вимог про стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання спільної дитини. На підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за подання позову про стягнення аліментів, від сплати якого відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена при зверненні до суду. Разом з тим, позивачем заявлена вимога щодо стягнення з відповідача на її користь сум понесених судових витрат за розгляд даної цивільної справи. Однак матеріали справи не містять жодних відомостей щодо таких витрат позивача, а відтак суд позбавлений можливості здійснити їх розподіл у відповідності до приписів Цивільного процесуального кодексу України. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved