Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. У серпні 2021 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та посилається на те, що заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року з нього на користь [PERSON] стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з 24 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що вже звертався до суду у 2020 році з позовом про зміну розміру та способу сплати аліментів, а також скасування заборгованості за аліментами, у задоволенні позову йому було відмовлено. 17 лютого 2021 року позивач зареєстрував шлюб з [PERSON] . Від шлюбу має доньку [PERSON] , [INFO] . На тепер позивач утримує доньку та свою дружину, яка перебуває у декретній відпустці. Він має офіційну роботу, регулярний та стабільний заробіток, а тому, на його думку, за доцільне буде встановлення аліментів у частці від його заробітку. Його заробітна плата на посаді водія становить 6782,64 грн , і з урахуванням сплати аліментів за рішенням суду йому на руки залишається 2730 грн. На тепер він вимушений сплачувати великий борг зі сплати аліментів за минулий час. Також відповідач стягує з нього пеню за несвоєчасну сплату аліментів. Тому позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми у розмірі 3500 гривень на 1/4 частку від його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно від дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитини повноліття. 2. Процесуальні дії у цивільній справі та ставлення сторін до позову. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду від 18 листопада 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. 12 січня 2022 року на адресу суду надійшов відзив від [PERSON] , в якому вона заперечувала проти задоволення позову. Зазначила, що дитину [PERSON] вона народила до досягнення повноліття, на тепер за допомогою свого батька утримує сина. Позивач весь час умисно ухиляється від сплати аліментів, має велику заборгованість. Позивач змінюючи роботу, приховує реальний розмір своєї заробітної плати, та свідомо переходить на менш оплачувану роботу. Заборгованість зі сплати аліментів виникла внаслідок бездіяльності позивача та не може бути підставою для зміни розміру аліментів. Крім того, спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, може бути змінений виключно за позовом одержувача аліментів, платник аліментів може звернутись з позовом про зменшення розміру аліментів. Також зміна сімейного стану позивача не є безумовною підставою для зміни розміру аліментів. Позивач не довів належними та допустимими доказами погіршення свого матеріального стану, а тому у задоволенні позову [PERSON] просить відмовити. Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 21 лютого 2022 року було закрито підготовче провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримує позов та наполягає на його задоволенні. Зазначив, що [INFO] у новому шлюбі позивача народилась друга донька, а відтак його сімейний стан змінився та можливість утримувати сина [PERSON] зменшилась. Представник відповідача [PERSON] не визнає позов та просить суд відмовити у його задоволенні. Зазначив, що позивачем не надано жодного доказу того, що він утримує дружину та доньок. Розмір його заробітної плати є навмисно заниженим і таким, що не може задовольнити потреби позивача, його нової дружини, двох доньок та сина. Крім того, з позовом про зміну способу стягнення аліментів може звернутись лише [PERSON] , як одержувач аліментів, з якою проживає син сторін, і за вибором якої був визначений фіксований розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 3. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року (а.с.10-11), залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 2 жовтня 2020 року (а.с.135-136), зі [PERSON] на користь [PERSON] були стягнуті аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з 24 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття, а також аліменти на утримання [PERSON] в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 24 грудня 2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] . 9 грудня 2019 року старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Сорока В.І. виніс постанову про відкриття виконавчого провадження №60828367 з виконання виконавчого листа №2/753/3456/19, виданого 6 грудня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 3500 гривень щомісячно, починаючи з 24 грудня 2018 року до досягнення дитиною повноліття (а.с.28). Зі змісту довідки-розрахунку заборгованості з аліментів №3837 за період з 24 грудня 2018 року по 31 грудня 2021 року, складеної 13 січня 2022 року державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Курилко І.О. (а.с.130-131), вбачається, що у [PERSON] виникла заборгованість по сплаті аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 79321 гривень 89 копійок. 10 грудня 2019 року старший державний виконавець Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Супрун Л.Ю. винесла постанову про відкриття виконавчого провадження №608303313 з виконання виконавчого листа №753/25015/18, виданого 6 грудня 2019 року Дарницьким районним судом м. Києва, про стягнення зі [PERSON] на користь [PERSON] аліментів на її утримання в розмірі 1500 гривень щомісячно, починаючи з 24 грудня 2018 року до досягнення дитиною трирічного віку, а саме до [INFO] (а.с.29). Зі змісту довідки-розрахунку заборгованості з аліментів №3840 за період з 24 грудня 2018 року по 31 грудня 2021 року, 13 січня 2022 року державним виконавцем Бориспільського МР ВДВС ГТУЮ у Київській області Курилко І.О. (а.с.132-133), вбачається, що у [PERSON] виникла також заборгованість по сплаті аліментів на утримання [PERSON] в розмірі 37451 гривні 60 копійок. 17 лютого 2021 року [PERSON] зареєстрував шлюб з [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 17 лютого 2021 року (а.с.20). Від шлюбу у [PERSON] та [PERSON] народились доньки [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копіями свідоцтв про народження (а.с.21,172). Рішенням Бориспільського міськрайонного суду від 23 лютого 2021 року (а.с.13-14) у задоволенні позову [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру та способу сплати аліментів, а також скасування заборгованості за аліментами було відмовлено. Постановою Київського апеляційного суду від 2 липня 2021 (а.с.15-18) рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 23 лютого 2021 року було змінено в мотивувальній частині, в іншій частині рішення залишено без змін. Рішенням Дніпровського районного суду м.Києва від 11 січня 2021 року (а.с.32-36) було частково задоволено позов [PERSON] до [PERSON] та стягнуто з нього неустойку (пеню) за період прострочення сплати аліментів на утримання дитини та коштів на утримання матері дитини з 24 грудня 2018 року по 18 березня 2020 року у розмірі 15000,00 грн. Постановою Київського апеляційного суду від 28 грудня 2021 року (а.с.137-139) було частково змінено рішення Дніпровського районного суду м.Києва від 21 липня 2021 року та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] пеню за прострочення сплати аліментів за період з 19 березня 2020 року по 22 березня 2021 року у розмірі 30000,00 грн. Як вбачається з довідки про доходи позивача від 21 липня 2021 року (а.с.22) [PERSON] працює у ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" з 11 листопада 2020 року та його сума доходу з 01.01.2021 по 30.06.2021 склала 38160,34 грн. Зі змісту додатку №4ДФ Податкового розрахунку сум доходу, нарахованого [PERSON] (а.с.159-161) вбачається, що заробітна плата [PERSON] у ТОВ "ВП Роганський м`ясокомбінат" у липні, серпні, вересні, листопаді 2021 року склала 6270,00 грн, у жовтні 2021 року - 6518,51 грн, у грудні 2021 року - 6770,00 грн. Спірні правовідносини регулюються главою 15 «Обов`язок матері, батька утримувати дитину та його виконання» розділу ІІІ «Права та обов`язки матері, батька та дитини» СК України. 4. Норми права, якими керувався суд при вирішенні спору. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України №789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Також згідно з статтею 8\~Закону України\~від 26\~квітня 2001\~року №2402-ІІІ\~"Про\~охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. За змістом статті 180\~СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини 3 статті 181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом (ч.1 ст.183 СК України). Згідно з ч.1 ст.184 СК України суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Як вбачається з позовної заяви позивач просить змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми в розмірі 3500,00 грн. на 1/4 частку з усіх видів його заробітку (доходу). При цьому позивач [PERSON] - платник аліментів обґрунтував свої вимоги положеннями ч.1 ст.192 СК України, ст.ст.181, 184 СК України. Частина 3 ст.181 СК України, якою суд керується при вирішенні спору по справі, у чинній редакції викладена в редакції Закону\~№ 2037-VIII від 17.05.2017. За її змістом право вибору способу стягнення аліментів надано лише тому з батьків, з ким проживає дитина, а визначений рішенням суду спосіб стягнення аліментів може бути змінений лише за позовом одержувача аліментів. Стаття 192 СК України передбачає можливість зміни лише розміру аліментів, а не способу їх стягнення. Також позивач у позові посилається на неактуальну редакцію ч.1 ст.184 СК України, яка у редакції до Закону № 2037-VIII від 17.05.2017, була викладена наступним чином: «Якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Однак, ця норма у чинній редакції визначає, що «Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі». Суд категорично не погоджується з позицією позивача про те, що заяву про зміну способу стягнення аліментів може подати не лише одержувач аліментів, а і платник аліментів. Вимогою верховенства права є дотримання принципу юридичної визначеності, що обумовлює однакове застосування норми права, недопущення можливостей для її довільного трактування. Юридична визначеність норми права є ключовою умовою забезпечення кожному ефективного судового захисту незалежним судом. Закон має бути достатньо доступним, чітко сформульованим і передбачуваним у своєму застосуванні для убезпечення від будь-якого ризику свавілля. Норма закону, що викладена у ч.3 ст.181 СК України передбачає, що спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Тобто, платник аліментів не наділений правом змінювати спосіб стягнення, таке право має одержувач аліментів. Так само норма закону, що викладена у ч.1 ст.184 СК України передбачає, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Тобто, правом подати заяву, якою визначити спосіб стягнення аліментів у твердій грошовій сумі, наділений одержувач аліментів, а не платник аліментів. І так само платник аліментів не наділений правом змінювати цей спосіб отримання аліментів, визначений отримувачем аліментів, в даному випадку матір`ю дитини [PERSON] . На думку суду, вищевикладені норми статей Сімейного кодексу України чітко сформульовані і не передбачають довільного трактування так, як їх трактує позивач - платник аліментів. Попередня редакція СК України недостатньою мірою розкривала питання зміни способу стягнення аліментів, а тому вказаний недолік було усунено судовою практикою. Так, норма статті 192 СК передбачала можливість зміни розміру аліментів за позовом платника аліментів або одержувача аліментів. Відповідно до позиції Верховного Суду, висловленої в постанові № 638/7075/16-ц від 19 березня 2018 року, зміна розміру аліментів може мати під собою й зміну способу їх присудження. В цьому рішенні Верховний Суд розширив право звернутися з позовом про зміну способу стягнення аліментів як на одержувача, так і на платника аліментів. Вказана правова позиція, яка стосувалася норм СК України в попередній редакції, на тепер не узгоджується з нормами ст.181 СК у новій редакції, якою передбачено, що вибір способу стягнення аліментів є виключною прерогативою отримувача аліментів. Таке положення ч.3 ст.181 СК України спрямоване на забезпечення найкращих інтересів дитини та тієї особи, з якою дитина проживає. У судовому засіданні представник відповідача [PERSON] підтвердив, що [PERSON] як одержувач аліментів категорично не погоджується на зміну способу їх стягнення. Суд зазначає, що позивач, як платник аліментів, має право звертатися з позовом про зміну розміру стягнутих рішенням суду аліментів, але в межах визначеного таким рішенням способу їх стягнення. Крім того, позивач фактично мав намір змінити спосіб стягнення аліментів, посилаючись на зміну свого сімейного стану народження станом на день подання позову однієї дитини, а станом на день прийняття рішення - двох дітей у новому шлюбі, проте не довів обставин, на які він посилався як на обґрунтування своїх вимог, що слугувало б підставою для задоволення його позову. Так, як зазначив Верховний Суд у постановах від 28 травня 2021 року по справі №715/2073/20, від 03 червня 2020 року у справі № 760/9783/18-ц, від 16 вересня 2020 року у справі № 565/2071/19 зміна сімейного стану народження другої дитини від іншого шлюбу, не є безумовною підставою для зменшення розміру аліментів. Так, позивачем не надано жодного доказу, що дружина [PERSON] та дочки [PERSON] та [PERSON] перебувають на його утриманні. Також варто зазначити, що наявність боргу зі сплати аліментів у позивача викликана свідомим обранням позивачем роботи з рівнем оплати праці у розмірі мінімальної заробітної плати. Так, у постанові від 05 лютого 2020 року у справі №664/252/19 Верховний Суд зазначив, що батько зобов`язаний вживати всіх необхідних заходів із метою отримання законних джерел для забезпечення гідних умов для проживання розвитку дитини, оскільки він не є непрацездатною особою. Такий висновок повною мірою відповідає інтересам дитини та захищає її права. Тобто, будучи працездатною особою, [PERSON] має вживати заходів щодо працевлаштування на роботу з достойною заробітною платою, яка забезпечить гідні умови життя як дитини, так і самого позивача. Крім того, позивач припинив сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання самої відповідачки, що має сприяти покращенню його матеріального стану та збільшити можливість утримувати сина сторін. Подання позову [PERSON] про стягнення з [PERSON] неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів є її правом і обумовлене несвоєчасною сплатою аліментів, і не може бути підставою для перегляду розміру аліментів, що стягуються з [PERSON] . З огляду на це, суд дійшов до переконання про відсутність підстав для зміни способу стягнення аліментів, визначених заочним рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , оскільки питання зміни способу стягнення аліментів є виключним правом їх одержувача, а тому у задоволенні позову [PERSON] належить відмовити. 6. Розподіл судових витрат. При пред`явленні позову [PERSON] сплатив судовий збір в розмірі 908,00 гривень. Ця обставина підтверджується квитанцією (а.с.1). Однак у задоволенні позову відмовлено. Тому підстави для відшкодування позивачу судових витрат відсутні.

Outcome: dismissed