Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

У листопаді 2021 року до Новомиргородського районного суду Кіровоградської області надійшла позовна заява [PERSON] до Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про визнання права власності на земельну ділянку у порядку спадкування, вказавши, що [INFO] померла тітка чоловіка позивача [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею на момент смерті проживав за вказаною адресою чоловік позивача [PERSON] , [INFO] . В період останніх років її життя чоловік позивача проживав разом з тіткою, вів з нею спільне господарство, доглядав за нею та за власний кошт здійснював її поховання, а після смерті вступив у володіння спадковим майном, а саме: житловим будинком по [ADDRESS] та іншими речами. На момент смерті за померлою [PERSON] значилася земельна ділянка частка (пай) розміром 7.10 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Хлібороб» с. Каніж, Новомиргородського району, Кіровоградської області, яка належала їй на підставі сертифікату серії КР № 012455, виданого Новомиргородською РДА від 20 травня 1996 року. За життя [PERSON] 17 лютого 2000 року склала заповіт на користь племінника [PERSON] (чоловіка позивача), який не оформив свідоцтво право на спадщину через хворобу, після чого помер [INFO] . За час життя чоловіка [PERSON] сертифікат серії [NUMBER] , виданий Новомиргородською РДА від 20 травня 1996 року на земельну частку (пай) зберігався у нього, а після смерті в його документах, позивач даний сертифікат не знайшла. Після смерті [PERSON] непрацездатних, неповнолітніх і інших спадкоємців за законом, крім позивача, нікого немає. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті свого чоловіка [PERSON] , позивач фактично прийняла спадщину. Відповідно до довідки № 2351 від 15.09.2017 року виданою КИ «Новенське» [PERSON] в тому, що її чоловік [PERSON] на момент смерті проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] за даною адресою, позивач також проживала і була зареєстрована. В липні 2021 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко Алли В`ячеславівни за оформленням спадщини, а саме земельної ділянки частка (пай) розміром 7.10 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Хлібороб» с. Каніж, Новомиргородського району, Кіровоградської області, яка належала [PERSON] на підставі сертифікату серії КР №012455, виданого Новомиргородською РДА від 20 травня 1996 року, однак нотаріус надала роз`яснення № 43/01-16 від 12.07.2021 року, що у зв`язку з відсутністю у позивача документів, що посвідчують право власності спадкодавця [PERSON] на земельну ділянку частку (пай), їй необхідно звернутися до суду з позовною заявою про визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. На підставі вищевикладеного позивач просить суд визнати за нею право власності на земельну ділянку площею 7,10 умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі на місцевості, що перебувала в колективній власності КСП «Хлібороб», с. Каніж, Новомиргородського району, Кіровоградської області, відповідно до сертифіката на право на земельну частку (пай), серії КР № 012455 виданого Новомиргородською РДА від 20 травня 1996 року в порядку спадкування після смерті [PERSON] . Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] повідомлені у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явилися, проте представник позивача направила до суду заяву з проханням розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила їх задовольнити. Представник відповідача Новомиргородської міської ради повідомлений у встановленому законом порядку про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився, проте направив до суду клопотання з проханням розглядати справу без його участі, не заперечує проти задоволення позовних вимог. Дослідивши письмові докази у справи, суд прийшов до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню за таких підстав. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Виходячи з вимог ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвеціїї про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно зі статтею 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Згідно ст.2 Указу Президента України від 10 листопада 1994 р. № 666/94 «Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва» кожному члену підприємства, кооперативу, товариства видається сертифікат на право приватної власності на земельну частку (пай) із зазначенням у нього розміру частки (паю) в умовних кадастрових гектарах, а також у вартісному виразі. За правилами ст.2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства кооперативу товариства, відповідно до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. У відповідності до постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» згідно зі статтею 25 ЗК при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Згідно з пунктом 17 Перехідних положень Земельного кодексу України від 25 жовтня 2001 року сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення власникам таких часток (паїв) у натурі (на місцевості) земельних ділянок та видачі їм державних актів на право власності на землю. Згідно до ст.548 ЦК УРСР в ред. 1963 р. для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Згідно п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР в ред. 1963 р. спадкоємець визнається таким, що прийняв спадщину, я кщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. Відповідно до вимог статей 524, 548 ЦК УРСР в ред.1963р. спадкування здійснюється за заповітом або за законом, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому право на земельну частку (пай) переходить до спадкоємців на загальних підставах. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , актовий запис про смерть № 2965, яка є тіткою [PERSON] , [INFO] (тітка чоловіка позивача), що підтверджується листом Міського відділу державної реєстрації смертей Кіровоградського міського управління юстиції №141-09/01.322 від 15.01.2016 року (а.с.14), довідкою № 556 від 20.09.2017 року, виданою виконавчим комітетом Канізької сільської ради Новомиргородського району Кіровоградської області (а.с.17). На момент смерті за померлою [PERSON] значилася земельна ділянка частка (пай) розміром 7.10 умовних кадастрових гектарів, що перебуває в колективній власності КСП «Хлібороб» с. Каніж Новомиргородського району, Кіровоградської області, яка належала їй на підставі сертифікату серії КР № 012455, виданого Новомиргородською РДА 20 травня 1996 року, що підтверджується копією довідки № 382 від 19 липня 2021 року, виданої Новомиргородською міською радою Кіровоградської області (а.с.16), та копією листа № 520/118-18 від 21.09.2018 року виданого Відділом в Новомиргородському районі ГУ Держгеокадастру у Кіровоградській області, згідно якого [PERSON] дійсно видавався сертифікат за № 322 від 20.05.1996 року серія КР № 012455, розмір земельної частки (паю) в умовних кадастрових гектарах 7,1 га на земельну частку (пай) по КСП «Хлібороб» (а.с.18). За життя [PERSON] 17 лютого 2000 року склала заповіт на користь [PERSON] , який зареєстрований в книзі нотаріальних дій за № 10 (а.с.12). Померла [PERSON] була зареєстрована та проживала з 20 лютого 1922 року по день смерті [INFO] за адресою: [ADDRESS]. Разом з нею на момент смерті проживав за вказаною адресою [PERSON] , [INFO] , а після її смерті вступив в управління спадковим майном (а.с.16). За таких обставин суд вважає, що [PERSON] у відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК України 1963 року прийняв спадщину після смерті [PERSON] і вона належала йому з моменту відкриття спадщини. 5 січня 1975 року між позивачем і [PERSON] , [INFO] , укладено шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу, актовий запис № 2, вчинений Канізьким сільським ЗАГС Новомиргородського району Кіровоградської області. [INFO] у с. Нове Кіровоградської області у віці 49 років помер громадянин [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 11 від 10 лютого 2003 року, виданого Новенською селищною радою Кіровського району м. Кіровограда (а.с.13). Відповідно до довідки № 2351 від 15 вересня 2017 року, виданою КП «Новенське» [PERSON] , чоловік позивача [PERSON] на момент смерті був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті і у подальшому до подачі даного позову до суду разом з ним проживала і була зареєстрована дружина [PERSON] , [INFO] (а.с.17). За таких обставин суд вважає, що [PERSON] у відповідності до ст.ст.548, 549 ЦК України 1963 року прийняла спадщину після смерті [PERSON] і вона належить їй з моменту відкриття спадщини. 12 липня 2021 року та 8 червня 2022 року позивач зверталася до приватного нотаріуса Кропивницького міського нотаріального округу Бондаренко А.В. за оформленням спадщини після смерті чоловіка [PERSON] , однак нотаріус відмовила у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю у позивача документів, що посвідчують право спадкодавця на земельну частку (пай). Підсумовуючи викладене, суд констатує, що спадкодавець [PERSON] за життя отримала право на земельну частку (пай) згідно вище згаданого сертифікату серії КР № 012455. Після смерті [PERSON] фактично прийняв спадщину за заповітом [PERSON] , але не оформив свої спадкові права. Після смерті [PERSON] фактично прийняла спадщину за законом як спадкоємець першої черги [PERSON] , але не оформила свої спадкові права. Враховуючи відсутність відомостей про інших спадкоємців, суд вважає за необхідне визнати за позивачем [PERSON] право на земельну частку (пай) згідно вище вказаного сертифікату серії КР №012455. Згідно вимог ст.ст.125, 126 ЗК України право власності на земельну частку (пай) виникає після одержання її власником документа, що посвідчує це право, та його державної реєстрації. З огляду на вказані норми законодавства, беручи до уваги, що право власності на земельну частку (пай) у спадкодавця [PERSON] не виникло, то суд позбавлений можливості визнати право власності на земельну частку (пай) за позивачем в порядку спадкування за законом, у зв`язку з чим в цій частині позову необхідно відмовити.

Outcome: partial