Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

І. Стислий виклад позиції позивача Киїнська сільська рада Чернігівського району Чернігівської області звернулася до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення її батьківських прав щодо неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] є одинокою матір`ю. Остання ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків, вона не піклуються про фізичний і духовний розвиток своєї дитини [PERSON] , [INFO] , не створює належних умов для її проживання, навчання, підготовки до самостійного життя. Дитина разом з матір`ю проживає у гуртожитку. Зі слів сусідів та місцевих жителів, [PERSON] зловживає алкогольними напоями, ніколи ніде не працювала і вихованням доньки не займалася. Вказані дії є підставою для позбавлення її батьківських прав. ІІ. Заяви (клопотання) учасників справи та інші процесуальні дії у справі Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 14.01.2022 року відкрив провадження у справі за правилами загального позовного провадження і призначив підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 10 лютого 2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті на 16 березня 2022 року. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неповідомленням відповідача про день, час та місце розгляду справи. У судове засідання представник позивача та представник третьої особи не прибули, про день, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином. Від представника позивача та третьої особи надійшли заяви про розгляд справи без їх участі. Відповідачка у судове засідання не прибула, про день, час та місце розгляду справи повідомлялася завчасно і належним чином відповідно до ст.128, ст.131 ЦПК України, про причини неявки в судове засідання суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала. З урахуванням вищевикладеного судом 29 червня 2022 року постановлена ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів. Згідно ст. 223 ЦПК України, суд ухвалив судове засідання проводити у відсутність сторін. У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин [INFO] народилася [PERSON] . Її матір`ю є [PERSON] - відповідач у справі. Відомості про батька записані відповідно до ст.135 Сімейного кодексу України, що підтверджується копією свідоцтва про народження та актовим записом про народження №206 (а.с.7,10). Згідно інформації директора ЗОШ №34 малолітня дитина навчалася у період з 28.08.2017 до 16.12.2019 років. За час навчання мати жодного разу не була на зборах, але спілкувалася з класним керівником по телефону, із розмови було помітно, що мати дівчинки перебуває у стані алкогольного сп`яніння (а.с.14). Також у період з 22.01.2020 до 23.09.2021 [PERSON] навчалась в Чернігівській ЗОШ І-ІІІ ступенів №5. Мати дівчинки не підтримувала зв`язок із школою, не цікавилася успіхами дитини, що підтверджується інформацією директора школи від 23.11.2021 (а.с.15). Відповідно інформації КНП «Сімейна поліклініка» Чернігівської міської ради №01-12/1536 від 18.11.2021 [PERSON] приходила на прийом постійно з бабусею, з якою і укладено декларацію про медичне обслуговування, мати здоров`ям дитини не цікавилась, на прийом не приходила (а.с.16). За заявою матері від 31.08.2021 дівчинку тимчасово влаштовано в Чернігівській центр соціально - психологічної реабілітації дітей, в якому вона перебуває з 23.09.2021 (а.с.17,18). Під час відвідування дитини мати - [PERSON] майже завжди мала ознаки алкогольного сп`яніння, що підтверджують акти відвідування сім`ї №37 від 29.10.2021, № 43 від 10.11.2021, №56 від 08.12.2021, надані спеціалістом сектору надання соціальних послуг Киїнської сільської ради (а.с.19-21). Згідно листа Чернігівського районного управління поліції від 10.12.2021 в м. Чернігів на «Привокзальному» ринку по вул. Вокзальна невідомий чоловік вчинив насильницькі дії сексуального характеру по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] , яка проживає з матір`ю у її співмешканця за адресою [ADDRESS] (а.с.11). При обстеженні умов проживання малолітньої дитини за адресою [ADDRESS] , встановлено, що умови проживання в будинку незадовільні, порушені санітарні норми, не об лаштоване місце для відпочинку дитини, що підтверджується актом №24 від 31.08.2021 (а.с.12). Відповідно листа ТОВ фірми «Технова» від 25.11.2021 року [PERSON] не значиться у списках колишніх та теперішніх працівників (а.с.13). Згідно заяви від 01.12.2021 [PERSON] не заперечувала щодо позбавлення її батьківських прав по відношенню до своєї доньки [PERSON] (а.с.23). Рішенням виконавчого комітету Киїнської сільської ради №227 від 15.12.2021 року затверджено висновок про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.25-28). ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін Статтею 3 Конвенцію про права дитини встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і відповідальності своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Статтею 150 СК України та статтею 12 Закону України «Про охорону дитинства», встановлено обов`язки батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно із ст. 8 ч. 2 Закону України «Про охорону дитинства», батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Статтею 8 цього Закону встановлено право кожної дитини на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Згідно із ст. 12 ч. 6 Закону України «Про охорону дитинства», батьки несуть відповідальність за порушення прав і обмеження законних інтересів дитини, невиконання та ухилення від виконання батьківських обов`язків відповідно до закону. Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Найкращі інтереси дитини, залежно від їх характеру та серйозності, можуть перевищувати інтереси батьків. Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою ст.164 СК України. Зокрема, п. 2 ч.1 ст.164 СК України визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Тлумачення п.2 ч.1 ст.164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно п.16,17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків з не залежних від неї причин. Статтями 12, 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши надані стороною позивача докази, суд дійшов висновку, що відповідачка свідомо не займається вихованням дитини, байдуже ставиться до неї, не піклується про стан її здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не цікавиться її життям та здоров`ям. Відповідачка не приймає активних дій щодо усунення причин, які перешкоджали належному вихованню дитини, не змінює свого ставлення до дитини, ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків. За вказаних вище обставин, суд дійшов висновку, що відповідачка ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню та утриманню малолітньої [PERSON] , [INFO] , що передбачено ст. 150, 151, 155 Сімейного Кодексу України, а отже, на підставі ст.ст. 164, 165 Сімейного Кодексу України, має бути позбавлена батьківських прав. Зокрема, в даному випадку позбавлення батьківських прав не призведе до відібрання дитини у матері, оскільки вона з нею не проживає. Тобто, позбавлення батьківських прав відповідачки не змінить тривалу існуючу відчуженість між матір`ю та дитиною. Окремо необхідно наголосити, що застосовуваний захід не є безстроковим і відповідачка має право у випадку зміни поведінки на поновлення батьківських прав в порядку передбаченому СК (стаття 169). За вищевказаних обставин, суд дійшов висновку про задоволення позову. V. Розподіл судових витрат У відповідності до положень ст.141 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 908,00 грн. На підставі наведеного,

Outcome: approved