Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У грудні 2021 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Дніпропетровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ), і просить визнати його батьком [PERSON] , [INFO] , та зобов`язати Дніпропетровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Київ) внести зміни до актового запису № 2533 від 24.11.2021 року, шляхом виключення [PERSON] , як батька дитини та включити до запису про батька дитини [PERSON] . В обґрунтування заявленого позову вказує, що з 2020 року разом проживає однією сім`єю та веде спільне господарство із [PERSON] та її дітьми від першого шлюбу. Від спільного проживання [PERSON] . [INFO] народила дочку [PERSON] , однак через те, що [PERSON] на момент народження спільної дитини, перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, а тому батьком дитини був записаний її колишній чоловік [PERSON] в силу положень ст. 122 Сімейного кодексу України. Позивач стверджує, що саме він являється батьком народженої дитини, а тому просить визнати його батьківство і виключити відомості про [PERSON] як батька дитини. Позивач [PERSON] в судове засідання подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав та просить задоволити. Відповідач [PERSON] , надіслав на адресу суду, заяву про розгляд справи у його відсутність, проти позовних вимог [PERSON] не заперечує, оскільки не являється біологічним батьком [PERSON] , [INFO] . Третя особа - [PERSON] в судове засідання подала заяву про розгляд справи у її відсутність, проти задоволення позовних вимог не заперечує. Представник третьої особи Дніпровського відділення ДРАЦС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства Юстиції України в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про слухання справи у їх відсутності, у вирішенні заявлених вимог позивача покладаються на думку суду. Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Статтею 121 СК України визначено, що права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статями 122 та 125 цього Кодексу. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Відповідно до ст. 128 СК України, за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. За приписами ч. 1 ст. 129 СК України особа, яка вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала у шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до її чоловіка, якщо він записаний батьком дитини, позов про визнання свого батьківства. Предметом доказування в таких справах, є походження дитини від особи, яка вважає себе її батьком. У пункті 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначено, що особа, котра вважає себе батьком дитини, народженої жінкою, яка в момент зачаття або народження дитини перебувала в шлюбі з іншим чоловіком, має право пред`явити до останнього, якщо того записано батьком, позов про визнання свого батьківства. Згідно зі ст. 129 СК України зазначена особа може звернутися з такими вимогами у межах строку позовної давності (один рік), перебіг якого починається з дня, коли ця особа дізналася або могла дізнатися про своє батьківство. У тих випадках, коли батьком дитини записано конкретну особу, вимоги про визнання батьківства мають розглядатись одночасно з вимогами про виключення відомостей про цю особу як батька з актового запису про народження дитини. Відповідно до пункту 20 глави 1 розділу ІІІ Правил реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року №52/2 з відповідними змінами, при вирішенні судом спорів про визнання батьківства, материнства, оспорювання батьківства чи материнства, встановлення фактів батьківства та материнства зміни до актових записів про народження вносяться відповідно до законодавства, яке регулює порядок внесення змін до актових записів цивільного стану. Відповідно до п. 2.13.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, які затверджено наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 року №96/5 та зареєстровано в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 року за №55/18793, рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану, є підставою для внесення відповідних змін до актового запису. За положеннями ст. 134 СК України, на підставі заяви осіб, зазначених у статті 126 СК України або рішення суду, орган державної реєстрації актів цивільного стану вносить відповідні зміни до Книги реєстрації народжень та видає нове Свідоцтво про народження. В силу ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Судом встановлено, що [PERSON] зареєструвала шлюб із [PERSON] 08.06.2013 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , виданого повторно 28.05.2020 року. [INFO] [PERSON] народила дочку [PERSON] , батьком якої у свідоцтві про народження зазначений - [PERSON] . Разом з тим, згідно з поясненнями позивача, що він проживає однією сім`єю із [PERSON] з 2020 року, однак через те, що дитина народилася, коли [PERSON] перебувала із [PERSON] у зареєстрованому шлюбі, останнього було записано в актовому записі як батьком у відповідності до ч. 1 ст. 122 СК України. Окрім того враховуючи, пояснення відповідача [PERSON] у своїх письмових поясненнях зазначив, що він дійсно не являється батьком народженої [PERSON] . Факт визнання батьківства [PERSON] відносно [PERSON] повністю підтверджується зібраними у справі доказами в їх сукупності, визнанням позову відповідача. Крім того, на переконання суду, встановлення даного факту буде повністю відповідати інтересам дитини. Таким чином, суд дійшов переконання того, що [PERSON] дійсно являється батьком [PERSON] , [INFO] , а тому позовні вимоги підлягають задоволенню. На підставі ст.ст. 122, 128, 129, 134 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved