Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якої діє представник адвокат Сочка В.І., звернулася в суд з позовною заявою до Першої ужгородської державної нотаріальної контори, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про зняття заборони (архівного запису) на нерухоме майно. В обґрунтування позову представник позивача посилається на те, що [PERSON] є співвласником 1/2 частини житлового будинку загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки позивачка в 1/2 частині вказаного житлового будинку складає 1/4. Підставою для набуття права власності було свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2311. Відповідно до інформаційної довідки Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 253502775 від 20.04.2021 позивачу стало відомо про накладене обтяження на вказаний житловий будинок у вигляді заборони (архівний запис), зареєстрованої 04.10.2006 11:33:55 за № 3830023 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 47. Підставою обтяження для накладення заборони на об`єкт будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , було повідомлення, б/н, 24.05.1962, Ужгородського фанерно-меблевого комбінату. Власником об`єкту обтяження вказаний [PERSON] ( [PERSON] ), причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані заборони (архівного запису): архівний номер: 660283LVOV31, архівна дата: 12.08.1998, дата виникнення: 24.05.1962, № реєстру: 16547-208, внутр. № F101ЕD02D29ЕF38313В34, коментарий: 2829-22. Вказує, що [PERSON] ( [PERSON] ) є дідом позивача, що підтверджується свідоцтвом про народження позивача та свідоцтвом про народження її батька [PERSON] . [PERSON] ( [PERSON] ) помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] ( [PERSON] ) спадкоємцями по 1/2 частині житлового будинку стали [PERSON] (жінка) та [PERSON] (син). Зазначає, що після смерті [PERSON] 2019 року право власності на 1/4 частки 1/2 житлового будинку в [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про спадщину набули [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (позивач). Як зауважує представник позивача, з метою зняття заборони на житловий будинок позивач звернулася до Першої ужгородської державної нотаріальної контори. Позивач надала довідку про погашення боргу [PERSON] , видану Ужгородським фанерно-меблевим комбінатом № 145 від 22.09.1969, що фактично є підтвердженням виконання зобов`язань боржника перед Ужгородським фанерно-меблевим комбінатом, а тому вказана заборона підлягає вилученню з єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Однак відповідачем було надано відповідь про неможливість зняття заборони, у зв`язку із відсутністю документів щодо обтяження, та запропоновано звернутися для отримання документів до Закарпатського обласного державного нотаріального архіву. На звернення позивача від 13.08.2021 Закарпатський обласний державний нотаріальний архів повідомив про неможливість надання будь-яких документів, на підставі яких було накладено заборону, реєстраційний номер обтяження № 3830023, зареєстровано 04.10.2006 11:33:55 за № 3830023 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, зокрема б/н, 24.05.1962, Ужгородський фанерно-меблевий комбінат. Також повідомляє, що станом на сьогодні одержання будь-яких додаткових документів, що підтверджують відсутність заборгованості від Ужгородського фанерно-меблевого комбінату є неможливим у зв`язку із припиненням юридичної особи Ужгородський фанерно-меблевий комбінат відповідно до запису 13241170013000135 від 14.05.2013, що підтверджується витягом з ЄДР. Тобто, оскаржувана заборона накладена понад 50 років тому в інтересах Ужгородського фанерно-меблевого комбінату, який ліквідований ще у 2013 році. Звертає увагу, що фактично наявна заборона вказаного будинку, на даний час не забезпечує виконання будь-яких реальних вимог, чи виконання рішення суду, а відтак є беззмістовною, та такою, що здійснює перешкоди у користуванні приватною власністю. Існування заборони на відчуження нерухомого майна перешкоджає позивачу розпоряджатися своїм майном. На підставі викладеного, представник позивача просить суд зняти заборону (архівний запис) на житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , накладений 04.10.2006 11:33:55 за № 3830023 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, 88000, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 47, на підставі повідомлення, б/н, 24.05.1962, Ужгородського фанерно-меблевого комбінату, додаткові дані: архівний номер: 660283LVOV31, архівна дата: 12.08.1998, дата виникнення: 24.05.1962, № реєстру: 16547-208, внутр. № F101ЕD02D29ЕF38313В34, коментарий: 2829-22, зареєстрований в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за 04.10.2006 за № 3830023, шляхом виключення з Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна запису від 04.10.2006 про заборону (архівний запис) житлового будинку, реєстраційний номер обтяження 63830023. Також представник позивача просить стягнути з Першої ужгородської державної нотаріальної контори на користь позивача судовий збір у розмірі 908 грн. Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 21.09.2021 прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою. Розгляд справи постановлено проводити у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач у судове засідання не з`явилася, при цьому її представник подав до суду заяву, згідно з якою просить розглянути справу без їх участі на підставі наявних у справі матеріалів та задовольнити позовні вимоги повністю. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, хоча про час і місце судового розгляду повідомлявся належним чином шляхом надіслання судових повісток про виклик рекомендованими поштовими відправленнями, про причини неявки не повідомлено, відзив на позов не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача, у судове засідання не з`явилися, письмові пояснення щодо позову не подано, клопотань про відкладення справи до суду не надходило. За приписами ч. ч. 1, 2, 8 ст. 279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити повністю, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно з інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки: 253502775, дата формування: 20.04.2021) позивач [PERSON] є співвласником 1/2 частини житлового будинку загальною площею 61,8 кв.м., житловою площею 32,5 кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Розмір частки позивача в 1/2 частині даного будинку складає 1/4. Підставою для набуття права власності є свідоцтво про право на спадщину, серія та номер 2311, видане 03.12.2019 приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу Селехман О.А. На вказаний житловий будинок накладено обтяження у вигляді заборони (архівний запис), зареєстрованої 04.10.2006 11:33:55 за № 3830023 реєстратором: Перша ужгородська державна нотаріальна контора, Закарпатська область, м. Ужгород, вул. Собранецька, 47. Підставою обтяження для накладення заборони на об`єкт будинок, состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] , є повідомлення, б/н, 24.05.1962, Ужгородського фанерно-меблевого комбінату. Власником об`єкту обтяження є [PERSON] , причина відсутності коду: архівний запис. Додаткові дані заборони (архівного запису): архівний номер: 660283LVOV31, архівна дата: 12.08.1998, дата виникнення: 24.05.1962, № реєстру: 16547-208, внутр. № F101ЕD02D29ЕF38313В34, коментарий: 2829-22. Відповідно до свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] та свідоцтва про народження її батька [PERSON] серії [NUMBER] [PERSON] ( [PERSON] ) є дідом позивача. [INFO] [PERSON] ( [PERSON] ) помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , та після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок, спадкоємцями якого по 1/2 частині житлового стали [PERSON] (жінка) та [PERSON] (син). 03.12.2019, після смерті [PERSON] , право власності на 1/4 частки 1/2 житлового будинку за адресою: [ADDRESS] , на підставі свідоцтва про спадщину набули [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Довідкою № 145 від 22.09.1969, виданою головним бухгалтером Ужгородського фанерно-меблевого комбінату, стверджується, що [PERSON] повністю погасив видану йому позичку у сумі 700 крб. Відповідно до довідки, виданої державним нотаріусом Першої ужгородської державної нотаріальної контори Бучацька Л.В. від 26.08.2021 № 558/01-16, Перша ужгородська державна нотаріальна контора повідомила [PERSON] , що згідно з архівними даними Реєстру для реєстрації заборон Першої ужгородської держнотконтори за 1961-1989 роки на підставі повідомлення б/н «Ужгородський фанерно-меблевий комбінат» щодо видачі позики від 24.05.1962 реєстратором Першою ужгородською держнотконторою було зареєстровано обтяження: заборона (архівний запис) майна, а саме житлового будинку [ADDRESS] , що належало [PERSON] , комментарий [NUMBER] , щодо видачі позички 700 крб. Документи Першої ужгородської державної нотаріальної контори за 1962 рік передані на зберігання в Закарпатський обласний державний нотаріальний архів. Позивач звернулася до Закарпатського обласного державного нотаріального архіву із вимогою надати копії документів, на підставі яких було накладено заборону, на що їй повідомлено про неможливість надання таких документів, а також повідомлено, що реєстри для реєстрації заборон зберігаються в Першій ужгородській державній нотаріальній конторі. На даний час юридична особа ЗАТ «Ужгородський фанерно-меблевий комбінат» є припиненою (дата запису: 14.05.2013, номер запису: 13241170013000135), що підтверджується інформацією з Єдиного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Таким чином, наявність вказаної заборони (архівного запису) на відчуження нерухомого майна житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , порушує права та законні інтереси позивача, як співвласника цього житлового будинку, що належить їй на праві спільної часткової власності, оскільки унеможливлює право розпоряджатися своєю власністю. Статтею 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод регламентовано, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини будь-яке втручання органу влади у захищене право не суперечитиме загальній нормі, викладеній у першому реченні частини першої статті 1 Протоколу 1, лише якщо забезпечено «справедливий баланс» між загальним інтересом суспільства та вимогами захисту основоположних прав конкретної особи. Питання стосовно того, чи було забезпечено такий справедливий баланс, стає актуальним лише після того, як встановлено, що відповідне втручання задовольнило вимогу законності і не було свавільним (рішення у справі «Беєлер проти Італії» (Beyeler v. Italy) (GC), № 33202/96, п. 107, ECHR 2000-I). Вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права (рішення у справі «Ентрік проти Франції» (Hentrich v. France) від 22 вересня 1994 року, серія А, № 296-A, сс. 1920, п. 42). Статтею 41\~Конституції України\~регламентовано,\~що кожен\~має право\~володіти,\~користуватися і\~розпоряджатися своєю\~власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до ст. ст. 11, 15 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають з дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства. Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки їх порушення. Перелік способів захисту прав та інтересів передбачений ст. 16 ЦК України. За приписами ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. За змістом ч. 2 ст. 386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню. Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. За змістом ст. 73 Закону України «Про нотаріат» нотаріус за місцем розташування жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, іншого нерухомого майна чи місцем розташування земельної ділянки, або за місцезнаходженням однієї із сторін правочину накладають заборону їх відчуження: за повідомленням установи банку, підприємства або організації про видачу громадянину позики (кредиту) на будівництво, капітальний ремонт чи купівлю жилого будинку (квартири); при посвідченні договору довічного утримання; при посвідченні договору про заставу жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна; за повідомленням іпотекодержателя; в усіх інших випадках, передбачених законом. Згідно зі ст. 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна. Відповідно до п. п. 5.1 п. 5 глави 15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 за № 296/5, нотаріус, який накладав заборону, знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: кредитора про погашення позики; про припинення (розірвання, визнання недійсним) договору застави (іпотеки); про припинення договору іпотеки у зв`язку з набуттям іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання, після припинення договору іпотеки у зв`язку з відчуженням іпотекодержателем предмета іпотеки; про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору; органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини; про скасування рішення суду про оголошення фізичної особи померлою або закінчення п`ятирічного строку з часу видачі свідоцтва про право на спадщину на майно особи, оголошеної померлою; про смерть другого з подружжя, що склали спільний заповіт; про скасування рішення суду про позбавлення батьків дитини батьківських прав або відібрання дитини без позбавлення батьківських прав; про смерть відчужувача за спадковим договором або про смерть другого з подружжя, що уклали спадковий договір;про відчуження майна, переданого під виплату ренти; за рішенням суду; в інших випадках, передбачених законом. Відповідно до положень ст. ст. 4, 5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно зі ст. ст. 13, 76, 80, 81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ст. 89 ЦПК України). За наведених обставин та беручи до уваги, що відповідач Ужгородська районна державна нотаріальна контора, як реєстратор, не має визначених законодавством підстав для зняття за заявою позивача заборони на відчуження об`єкта нерухомого майна, при цьому Ужгородський фанерно-меблевий комбінат припинив свою діяльність, а позивач позбавлена можливості реалізувати свої права власника нерухомого майна в інший, крім судового захисту, спосіб, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 908 грн.

Outcome: approved