Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду 02.09.2021 з позовом, уточнивши його 04.11.2021, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис №20630, вчинений 18.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. про стягнення з [PERSON] \~на користь\~ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН\~ФІНАНС» грошових\~коштів у\~розмірі 10\~397,10грн та стягнути з ТОВ «ФІНАНСОВА\~КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН\~ФІНАНС»судові витрати по справі. Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 27.08.2019 [PERSON] через мережу Інтернет було підписано електронну заявку про надання кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», за якою вона отримала кошти у розмірі 4\~000,00 грн та сплатила у повному обсязі. Про те, що у неї існує заборгованість, позивачка дізналася 15.06.2021, коли на її адресу надійшов лист від приватного виконавця Сидорук Л.В. з постановами від 08.06.2021 про відкриття виконавчого провадження №65716772, про розмір витрат виконавчого провадження, про стягнення з боржника основної винагороди. При вивченні даного виконавчого провадження, [PERSON] стало відомо, що 18.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. було вчинено виконавчий напис №20630 про стягнення з позивачки 10\~397,10 грн, на підставі якого і було відкрито приватним виконавцем виконавче провадження. Стягувачем у виконавчому провадженні зазначено ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС». Позивачка зазначає, що вказаний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням вимог законодавства, оскільки останнім не враховано та не перевірено факту безспірності заборгованості, відносно якої вчинився виконавчий напис. Крім того, із надісланих приватним виконавцем постанов не вбачається з яких сум складається загальна сума заборгованості, яка була прийнята нотаріусом та зазначена в документах виконавчого провадження, а саме: чи включає вона в себе залишок заборгованості по кредиту, відсотки, штраф та суму витрат, пов`язаних із вчиненням виконавчого напису. З огляду на те, що кредит позивачкою погашений, очевидно, що відповідність розрахунків заборгованості та відсотків нотаріусом не перевірялося. Також, нотаріусом при вчиненні виконавчого напису не було врахованого того факту, що неустойка (штраф, пеня) та сума плати нотаріуса не передбачена умовами договору. Оскільки при вчиненні нотаіальної дії приватним нотаріусом було порушено вимоги Закону України «про нотаріат» та Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, позивачка змушена звернутися до суду з позовом, в якому просить визнати вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 08.11.2021 позовна заява прийнята в провадження в порядку загального позовного провадження із призначенням до підготовчого засідання. Разом із позовною заявою позивачкою подано заяву про забезпечення позову, у задоволенні якою ухвалою суду від 03.09.2021 відмовлено. Ухвалою суду від 01.02.2022 закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду по суті. У судове засідання позивачка не з`явилася, суду подала заяву, в якій позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача та треті особи до суду не з`явилися, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином, у встановлений судом строк клопотання про розгляд справи за їх участю в судовому засіданні не подали. Третя особа приватний виконавець Сидрук Л.В. на електронну адресу суду подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, належне повідомлення відповідача, не подання відзиву у встановлений строк, суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку представника позивача проти заочного розгляду справи. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Судовим розглядом встановлено, що 27.08.2019 між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» укладено договір №850084724, за умовами якого товариство надає позичальнику кредит без конкретної споживчої мети на суму 4\~000,00 грн на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом. Строк дії договору становить 30 днів. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у розмірі 0,01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом, починаючи з першого дня перерахування суми кредиту до закінчення строку кредиту, визначеного в п 1.3. договору. З урахуванням положень п. 1.4.договору позичальник сплачує товариству проценти за користування кредитом за фактичний час користування кредитом з розрахунку 3,65% річних (а.с. 51-52). Відповідно до графіка розрахунків, що є додатком №1 до договору №850084724 від 27.08.2019, сукупна вартість кредиту складає 100,30% від суми кредиту або 4\~012,00 грн та включає в себе: проценти за користування кредитом 0,30% від суми кредиту або 12,00 грн та суму кредиту 4\~000,00 грн (а.с. 53). Як вбачається з виписки, 27.08.2019 на картковий рахунок [PERSON] надійшли кошти у розмірі 4\~000,00 грн із зазначенням операції зарахування переказу Moneyveo, а 17.12.2019 відбулося списання переказу Moneyveo у розмірі 3050,00 грн (а.с. 8). Крім того, відповідно до квитанції №3014702347007133 від 17.12.2019 [PERSON] перераховано на рахунок ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» 2\~040,00 грн із призначенням платежу оплата заборгованості за договором позики (а.с. 10). Приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. 18.05.2021 вчинено виконавчий напис про стягнення із [PERSON] , яка є боржником за кредитним договором №850084724 від 27.08.2019, укладеним з ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога», правонаступником якого на підставі договору відступлення права вимоги від 03.01.2020 є ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС», за період з 09.04.2021 по 07.05.2021 у розмірі 9\~197,10 грн, що складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту 3\~999,40 грн, по несплаченим відсоткам за користування кредитом 5\~197,70 грн. Дата набрання виконавчим написом законної сили 18.05.2021. Строк пред`явлення його до виконання - 3 роки. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом отримано плату із стягувача, ТОВ «ФК «СОНАТІ», в розмірі 1\~200,00 грн, яка підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Зареєстровано у реєстрі за №20630 (а.с. 53 зворот). На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 08.06.2021 відкрито виконавче провадження ВП №65716772. Боржником вказано [PERSON] , стягувачем ТОВ «ФК\~«ОНЛАЙН ФІНАНС»(а.с. 13, 49). Також, за виконавчим провадженням №65716772 приватним виконавцем Сидорук Л.В 08.06.2021 винесено постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та стягнення з боржника основної винагороди, а 09.07.2021 про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи божника (а.с. 14, 15, 45). Звертаючись до суду з позовом, позивачка посилалася на те, що оскаржуваний виконавчий напис не відповідає вимогам законодавства, зокрема Закону України «Про нотаріат» та Постанові Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, оскільки на момент вчинення оспорюваного виконавчого напису вимоги відповідача до позивача не були безспірними. Надаючи оцінку таким доводам позивача та обґрунтованості пред`явлених нею вимог, суд виходить з наступного. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених ч. 1 ст. 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч. 1 ст. 39 Закону України «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником (п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат», п.п. 1.1, 1.2 Порядку, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Заборгованість або інша відповідальність боржника визнається безспірною і не потребує додаткового доказування у випадках, якщо подані для вчинення виконавчого напису документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Положеннями ч.1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», п.п. 3.1 п. 3 гл. 16 Порядку передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Безспірність заборгованості\~чи іншої\~відповідальності боржника\~-\~це обов`язкова\~умова вчинення\~нотаріусом виконавчого\~напису (ст. 88 Закону України «Про нотаріат»). Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором, і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника вимога кредитора вважається безспірною. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З огляду на наведене та з урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Із змісту оспорюваного виконавчого напису слідує, що вчинений він нотаріусом на підставі документів про перехід від ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» до нового кредитора ТОВ «ФК\~«ОНЛАЙН ФІНАНС»»права вимоги за договором, укладеним із [PERSON] , та виключно з посиланням на положення законодавства України, що регулює порядок вчинення виконавчих написів. Приватний нотаріус при вчиненні нотаріальної дії керувався ст.ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат» та п. 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою КМУ від 29.06.1999 № 1172. Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів від 26.11.2014 №622 Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постанова набрала законної сили з моменту її проголошення. Підставою для скасування вказаного нормативного акту стало те, що саме по собі включення тих чи інших документів, які встановлюють заборгованість, до Переліку, не засвідчує безспірності заборгованості чи іншої відповідальності боржника перед стягувачем, а їх безспірний характер повинен бути затверджений відповідними документами, відповідно до умов вчинення виконавчих написів, закріплених у ст. 88 Закону України «Про нотаріат». Встановлення оскаржуваною постановою виключного переліку документів, необхідних для отримання виконавчого напису, звужує передбачені ст.88 Закону України «Про нотаріат» умови вчинення виконавчих написів і не відповідає положенням ст. 87 цього Закону. При прийнятті постанови від 22.02.2017, колегією суддів застосовано вимоги положення п. 10.2 Постанови Пленуму ВАС України «Про судове рішення в адміністративній справі» від 20.05.2013 № 7, згідно якого визнання акту суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акту. Суд, з метою недопущення порушень прав та законних інтересів осіб, що є позичальниками, вважав за необхідне визнати нечинною Постанову Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 в частині, з моменту її прийняття. Таким чином, постанова Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14 набрала законної сили цього ж дня, 22.02.2017, отже і п. 2 Постанови Кабінету Міністрів України «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» від 26.11.2014 №662 також втратив чинність з цього дня. В подальшому ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 залишено без змін. Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, не знайшовши підстав для такого перегляду. З викладеного вбачається, що Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджений постановою Кабінет Міністрів України від 29.06.1999 №1172 у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до договору, укладеного між [PERSON] та ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога». Крім того, позивачкою долучено виписку з карткового рахунку та квитанцію про сплату заборгованості за договором позики, з яких вбачається про погашення нею заборгованості у загальному розмірі 5\~028,80 грн, що свідчить про відсутність доказів безспірності заборгованості за кредитом при зверненні відповідача до приватного нотаріуса, що унеможливлювало вчинення виконавчого напису. Відомості про надання нотаріусу стягувачем оригіналу договору № 850084724 від 27.08.2019, укладеного із [PERSON] виконавчий напис також не містить. Доказів зворотного відповідачем суду не надано. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Враховуючи вищевикладене, суд доходить висновку про те, що на час вчинення виконавчого напису не було належним чином встановлено безспірності вимог відповідача до позивача, а отже, виконавчий напис не може вважатися таким, що не потребує додаткового доказування, а відтак не підлягає примусовому виконанню, у зв`язку з чим вимога про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованою та підлягає задоволенню. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат відповідно до ст. 141 ЦПК України, суд враховує ухвалення рішення на користь позивача, а тому вважає за необхідне стягнути з ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» на користь [PERSON] витрати по сплаті судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved