Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача та просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем, оскільки виконавчий напис вчинено без дотримання вимог чинного законодавства, зокрема ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус не пересвідчився у безспірності розміру сум, що підлягають сятгненню, а відповідач ТОВ «ФТ «Авансар» пропустив строк, протягом якого міг звернутись із заявою про вчинення виконавчого напису. 04.10.2021 ухвалою суду відкрито провадження у справі. Справу принято до провадження судді Червонописького В.С. 28.09.2021 до суду подано заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого напису, в якій позивач просить суд вжити заходи забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на підставі оспорюваного виконавчого документу. 04.10.2021 ухвалою суду задоволено заяву позивача та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. 07.12.2021 надійшла заява від позивача про розгляд справи без її участі та не заперечувала проти ухвалення заочного рішення. Сторони в судове засідання не з`явились. Про розгляд справи були повідомлені належним чином шляхом публікації оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Суд вважає, що відповідачі належним чином повідомлені про дату та час судового розгляду справи, отже суд, з урахуванням положень ч. 4\~ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України, за згодою позивача розглядає справу в заочному порядку. Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за можливе розглянути справу без фіксування судового процесу. Дослідивши матеріали справи та надані позивачем докази судом встановлено наступне. 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем було вчинено виконавчий напис №68727 про стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором №2463809 від 01.03.2016, укладеним з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий цент», правонаступником якого є ТОВ «ФК «Авансар». На адресу позивача надійшли постанова приватного виконавця Канцедала Олександра Олександровича про стягнення з боржника основної винагороди виконавця, постанова про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження та поставнова про відкриття виконавчого провадження №66860389 від 17.09.2021. Згідно із статтею 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє\~виконавчі написи,\~якщо подані\~документи підтверджують\~безспірність заборгованості\~або іншої\~відповідальності боржника\~перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Процедуру вчинення виконавчого напису врегульовано у Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженому наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5. Як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі № 320/8269/15-ц, Велика Палата вважає, що питання визначення судами безспірності суми заборгованості під час розгляду справ про оскарження законності вчинення нотаріусом виконавчого напису, вже досліджене Верховним Судом України. Зокрема, у постанові Верховного Суду України від 20 травня 2015 року у справі № 6-158цс15 зазначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком № 1172, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів. У постанові Верховного Суду України від 04 березня 2015 року у справі № 6-27цс15 зазначено, що наявність спору про розмір заборгованості у суді на час вчинення виконавчого напису спростовує висновок суду про безспірність заборгованості боржника. Аналогічні правові висновки містяться й у постановах Верховного Суду України від 11 березня 2015 року у справі № 6-141цс14 та від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17. Так, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17 міститься правовий висновок про те, що суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком № 1172. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. У цій постанові також зазначено, що законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлює суд відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Велика Палата Верховного Суду наголошує на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого (постанова Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі № 6-887цс17). Позивач стверджує, що ним ніколи не підписувались жодні письмові угоди з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий цент». Так, матеріали справи не містять доказів того, що позивачем дійсно укладались будь-які кредитні договори з ТОВ «Інвестиційно-розрахунковий цент» або його правонаступником ТОВ «ФК «Авансар». Тобто, наявність заборгованості позивача перед ТОВ «ФК «Авансар» не підтверджена жодними доказами, а отже н є безспірною. Крім того, відповідно до листа Міністерства юстиції України, копія якого наявна в матеріалах справи, діяльність приватного нотаріуса Остапенка Є.М. з 29.06.2021 зупинена відповідно до наказу Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) від 30.06.2021 №1075/6. За таких обставин суд приходить до висновку про наявність підстав для визнання вчиненого 28.05.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. З урахуванням задоволення позову та на підставі ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України судовий збір підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved