Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

У травні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом на предмет стягнення з відповідача матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 11 жовтня 2020 року за участі транспортного засобу марки «Hyundai» модель «Elantra», д.н. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , якому позивач, уклавши з власником автомобіля [PERSON] 16 квітня 2020 року договір комісії, на правах комісіонера передав автомобіль за укладеним 14 травня 2020 року договором № 17 управління майном щодо транспортного засобу, проте повернувши після події ДТП автомобіль за актом, в якому зафіксовані обставини гідроудару двигуна, відмовився відшкодовувати витрати на ремонт двигуна, що не підпадають під страховий випадок, тому позивач просив суд стягнути з відповідача витрати на ремонт двигуна автомобіля в сумі 62300,00 грн. та неустойку згідно п.5.5. договору управління майном від 14 травня 2020 року за період з 12 жовтня 2020 рок по 23 листопада 2020 року в сумі 43000,00 грн. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено 19 травня 2021 року судді Колесніченко О.В. З відкриттям спрощеного позовного провадження з викликом учасників за ухвалою суду від 09 червня 2021 року (після надходження відомостей про зареєстроване місце проживання відповідача 08 червня 20221 року) з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду цієї справи по суті на засадах диспозитивності проведена її письмова підготовка без виникнення процесуальних ускладнень та без потреби у витребуванні доказів чи у сприянні в поданні доказів іншим чином. 03 серпня 2021 року відповідач через свого представника адвоката Ковтун Є.Ю. подав відзив на позов, в якому позовні вимоги не визнав повністю, заперечуючи проти доводів і аргументів позивача тим, що позивачем не надано доказів вини саме відповідача у пошкодженнях автомобіля, як і не надано належних і допустимих доказів дійсних пошкоджень та їх причин, з огляду на те, що акт про виявлені пошкодження він не підписував і він складався за його відсутності, а експертиза на предмет встановлення причин пошкоджень та характеру пошкоджень не проводилась, а сам пособі акт прийому-передачі виконаних робіт не свідчить про оплату вартості останніх, тому просив суд в задоволенні позову відмовити повністю. Третя особа самостійних заяв по суті справи не подавала. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав з наведених у позовній заяві підстав та наполягав на задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Відповідач та представник відповідача в судовому засіданні позов не визнали повністю та наполягали на відмові у задоволенні позовних вимог. Третя особа, будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, причин неявки суду не повідомила та про відкладення розгляду не клопотала, що згідно ст.223 ЦПК України не перешкоджає розгляду справи у її відсутності. Допитаний судом під присягою свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що є судовим експертом з 2009 року, має свідоцтво Центральної експертно-кваліфікаційної комісії Міністерства юстиції України № 1382 від 30 жовтня 2009 року, та за заявою АТ СГ «ТАС» проводив автотоварознавче дослідження автомобіля Hyundai Elantra, д.н. [NUMBER] , за результатами чого склав висновок № 7862 від 21 грудня 2020 року. При цьому, автомобіль оглядався декілька разів 15 жовтня, 27 жовтня та 15 грудня, однак за результатами оглядів складений один єдиний протокол, що відображає усі досліджені пошкодження. Виявлені пошкодження салону, оббивки, коробки передач від затоплення. Двигун експертом не перевірявся, оскільки заявником страховою компанією висновок з цих питань не замовлявся, і з приводу дослідження двигуна жодних питань не ставилось, тому з цього приводу йому як експерту нічого не відомо. Стосовно визначення причинно-наслідкового зв`язку виявлених пошкоджень питання експерту не ставились, оскільки він проводив не автотехнічну, а автотоварознавчу експертизу, тобто оцінював пошкоджені вузли та деталі з урахуванням коефіцієнту зносу. Були виявлені дефекти лакофарбового покриття та необхідний був ремонт більше трьох деталей. Допитаний судом під присягою свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що у 2020 році працював в ТОВ Перша Снекова Компанія» спочатку водієм в ТОВ «Драй-Міт», а потім в офісі заступником керуючого колоною, мав доступ до станції техобслуговування «Драй-Міт» на вул. Запорізьке шосе, 31-Б у м. Дніпрі, що обслуговувала автомобілі, які працювали на компанію. 11 жовтня 2020 року була дуже сильна злива і ця подія обговорювалась багатьма громадянами у місті, біля ТЦ «Мост-Сіті» була величезна калюжа. В той день він був на роботі та побачив в мережі інтернет відео з автомобілем компанії, яким керував [PERSON] , він ходив навкруги автомобіля, що перебував в величезній калюжі. Цього дня автомобіль привезли на евакуаторі до станції техобслуговування, відкрили двері звідти полилася вода, потім відкрили двигун і там також була вода. Вказана ситуація склалась через те, що [PERSON] , знаходячись в калюжі намагався завести двигун, що категорично неможна робити, оскільки станеться гідроудар, так як вода через патрубок, що знаходиться досить низько і може бути в воді, попаде одразу в двигун. Шандрі пропонували підписати акт дефектовки, проте він був дуже схвильований, знервований і від підпису відмовився, що відбувалося у його присутності, тому він засвідчив відмову водія від підпису в акті від 11 жовтня 2020 року. Огляд пошкодженого автомобіля проводив слюсар чи інша особа, не він, як проводили повний огляд не бачив, оскільки засвідчував в акті лише відмову водія від підпису. Допитаний судом під присягою свідок [PERSON] в судовому засіданні показав, що працює водієм в ТОВ «Драй-Міт» та пам`ятає, що в жовтні 2020 року була дуже сильна злива, внаслідок якої затоплено було пів міста, в тому числі і біля ТЦ «Мост-Сіті» усі вулиці та дорога. [PERSON] в цей день керував автомобілем товариства і автомобіль попав під зливу. Автомобіль в той же день привезли на евакуаторі на СТО компанії на вул. Запорізьке шосе, де йог оглянув механік та виявив, що стався гідроудар двигуна, проте [PERSON] відмовився від підписання акту дефектовки, що він бачив і засвідчив своїм підписом таку відмову. [PERSON] низький автомобіль, забір повітря знаходиться внизу, в калюжу заїжджати не можна, а тим паче заводити двигун, перебуваючи в калюжі, оскільки станеться гідроудар двигуна, що найімовірніше і відбулось. З приводу таких обставин проводиться інструктаж щодо цих моделей автомобіля. Про виявлення гідроудару двигуна на СТО повідомили механіки, що оглядали автомобіль. Суд, заслухавши усні пояснення представників сторін, показання свідків, дослідивши зібрані докази, дійшов висновку про вирішення справи в межах заявлених вимог за наявними в ній матеріалами з відмовою у позові, виходячи з встановлених у судовому засіданні наступних обставин. Судом встановлено, що [PERSON] на праві власності належить транспортний засіб автомобіль марки «Hyundai» модель «Elantra», д/н [NUMBER] , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] , виданим ТСЦ 1242(а.с.5). 16 квітня 2020 року [PERSON] уклала з ТОВ «Перша Снекова Компанія» в простій письмовій формі договір комісії, на правах комітента доручивши ТОВ «Перша Снекова Компанія» за пунктами 1.1-1.2 цього договору за плату у відповідності до ст.ст. 1011, 1013 ЦК України від його, комісіонера, імені самостійно укласти з третьою особою договір управління майном, а саме автомобілем «Hyundai Elantra», д/н [NUMBER] , номер шасі [NUMBER] , але за її, комітента, рахунок на умовах пункту 9.2 цього договору про відповідальність комісіонера ТОВ «Перша Снекова Компанія» згідно ст. 1021 ЦК України перед комітентом [PERSON] за втрату або пошкодження майна після його передачі комісіонеру до моменту його повернення комітентові в обсязі повного відшкодування завданих останньому збитків. Вказаний автомобіль на підставі акту приймання-передачі від 16 квітня 2020 року переданий комітентом комісіонеру (а.с.8). 14 травня 2020 року ТОВ «Перша Снекова Компанія» на виконання своїх обов`язків комісіонера передати в інтересах [PERSON] і за її рахунок в управління автомобіль «Hyundai» моделі «Elantra», д/н [NUMBER] , обрало [PERSON] для укладення договору з набуттям на його підставі відповідно до ч.\~2 ст. 1016 ЦК України прав установника управління рухомого майна (автомобіля) строком в один рік на умовах пунктів 5.2-5.4 такого договору про повне відшкодування завданих збитків з визнанням установника управління вигодонабувачем за вимогами у випадках пошкодження, псування знищення переданого в управління майна в результаті дій або бездіяльності управителя майном, який за погодженням з установником управління проводить за свої власні кошти відновлювальний ремонт у разі втрати чи виходу з ладу переданого в управління майна внаслідок порушення правил експлуатації чи інших дій (бездіяльності) управителя або осіб, яким він довірив управління майном, або сплачує відшкодування. Згідно акту приймання-передачі майна в управління від 14 травня 2020 року до договору управління майном № 17 від 14 травня 2020 року вказаний вище автомобіль переданий [PERSON] (а.с. 11). 11 жовтня 2020 року внаслідок зливи автомобіль «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] під керуванням [PERSON] був пошкоджений, про що 11 жовтня 2020 року о 21 год. 40 хв. старшим ДОП СП Соборного відділення поліції ДВП ГУНП у Дніпропетровській області Татомир О.С. складений протокол прийняття заяви від [PERSON] про вчинене кримінальне правопорушення або таке, що готується. У цьому протоколі зі слів [PERSON] зафіксований факт пошкодження вказаного автомобіля, зареєстрованого за [PERSON] , а саме, пошкодження салону, гідроудару двигуна, електропроводки внаслідок попадання води від дощу в салон автомобіля (а.с.13). Цього ж дня, 11 жовтня 2020 року, вказаний автомобіль був переданий установнику управління ТОВ «Перша Снекова Компанія» в особі директора Гречко В.І., про що складений акт, помилково датований 10 жовтня 2020 року, у присутності двох свідків [PERSON] та [PERSON] з відміткою про відмову [PERSON] від підпису цього акту, в якому зафіксовані дефекти салону від залиття водою, а також те, що автомобіль не заводиться. Також судом встановлено, що за договором страхування № FO-00812314 «Правильне КАСКО» між ТОВ «Грінс-Д» та ПарАТ «Страхова група «ТАС» від 25 вересня 2020 року вказаний автомобіль був застрахований на випадок пошкодження або знищення з вказівкою на вигодонабувача [PERSON] (а.с.87-93). Разом з тим, згідно п. 9.1.26 договору страхування до страхових випадків не відносяться та виплати страхового відшкодування не здійснюються у випадках гідроудару (пошкодження двигуна ВТВ в результаті потрапляння рідини в циліндри двигуна через повітряний фільтрі подальшого стискання цієї рідини під час роботи двигуна. Відповідно до висновку експерта автотоварознавця [PERSON] , складеного 21 грудня 2020 року на замовлення АТ «Страхова група «ТАС», вартість матеріального збитку, нанесеного власнику автомобіля «Hyundai Elantra», д.н. [NUMBER] , пошкодженого внаслідок підтоплення становить 31126,74 грн. Згідно цього висновку здійснена оцінка та складена ремонтна калькуляція з детальним переліком пошкоджень деталей та вузлів салону автомобіля, електроприладів та електропроводки а також автоматичної коробки передач (а.с. 120-148). Відповідно, пошкодження, які не підпадали під ознаки страхового випадку страховиком не оцінювалися і не досліджувалися та питання експерту з цього приводу не ставилися про що свідок [PERSON] показав і в судовому засіданні. Разом з тим, автомобіль зазнав також і пошкоджень двигуна, про що свідчить ремонтна калькуляція ТОВ «Нарнія» № KOR171121 від 15 листопада 2021 року з відповідним переліком запчастин та робіт на суму в 62300,00 грн. та прибуткові касові ордери № 3 від 12 листопада 2020 року на суму 7000,00 грн., № 6 від 16 листопада 2020 року на суму 9500,00 грн., № 5 від 13 листопада 2020 року на суму 9500,00 грн., № 8 від 18 листопада 2020 року на суму 9900,00 грн., № 7 від 17 листопада 2020 року на суму 9900,00 грн., № 10 від 23 листопада 2020 року на суму 8000,00 грн., № 9 від 19 листопада 2020 року на суму 8500,00 грн., всього на суму 62300,00 грн. (а.с. 108, 109, 114, 115-118). Як видно з матеріалів справи, діагностика пошкоджень двигуна з встановленням причин поламки не проводилась та відповідним спеціалістом не визначалась, відповідна експертиза не проводилась і про проведення такої позивачем не заявлялось. Так само, жоден із свідків не вказав на те, що особисто бачив події запуску [PERSON] двигуна автомобіля під час його перебування у воді на певному конкретному рівні води порівняно з транспортним засобом, а висловлені свідками припущення причин гідроудару згідно ч. 6 ст. 81 ЦПК України не можуть бути покладені судом в основу своїх висновків про прямий причинний зв`язок такого пошкодження автомобіля з діянням [PERSON] , категорично виключивши при цьому вплив непереборної сили природного явища в умовах вочевидь неналежності якості облаштування дороги зливними ямами, за які відповідач, за всяких умов, цивільної відповідальності за ст.\~617 ЦК України не несе. Окрім того, встановлено, що позивач на виконання своїх обов`язків зберігати майно комітента жодним чином не забезпечив проходження [PERSON] під час передачі йому автомобіля марки «Hyundai» моделі «Elantra» відповідного інструктажу з експлуатації на предмет конструктивних особливостей цієї моделі автомобіля та особливостей експлуатації у зв`язку з цим (як то: заборона запуску двигуна під час зливи, чи під час підтоплення дорожнього покриття, тощо). З наведених мотивів суд відкидає причинно-наслідковий зв`язок завданої шкоди напряму з діями відповідача за відсутності достатніх для його встановлення належних і допустимих доказів зв`язку скоєного водієм у дорожніх умовах з поламкою двигуна та характером такої поламки як гідроудар двигуна. Вирішуючи справу в межах заявлених вимог, суд виходить з того, що позивач заявив позов про відшкодування відповідачем йому понесених витрат на ремонт автомобіля з підстав, які випливають з умов укладених ним договорів, одночасно посилаючись і на ст.ст. 1166, 1192 ЦК України в порядку регресу. Разом з тим, за наявності між сторонам спору договірних правовідносин виключено задоволення позову з підстав зобов`язання з делікту, а саме по собі посилання в позовній заяві на ст. 1166 ЦК України без відповідного обґрунтування і доказування не свідчить про пред`явлення позову з підстав наявності між сторонами деліктних правовідносин, у зв`язку з чим наведені позивачем підстави позову є взаємовиключними, на що неодноразово зверталася його увага судом. З цих мотивів суд при застосуванні норми права та встановленні правовідносин виходить із суті фактично викладених позивачем та дійсно встановлених в судовому засіданні обставин укладення і виконання договорів. Так, власник-фізична особа передає джерело підвищеної небезпеки в експлуатацію під таксі водієві без статусу підприємця, воліючи не зв`язувати себе прямим договором, для чого залучені з обох сторін посередники-юридичні особи: один для майнового страхування на користь власника, а інший для розподілу тягаря утримання транспортного засобу та розподілу здобутої від експлуатації матеріальної вигоди (доходу). Залучення юридичних осіб дозоляє уникнути необхідність посвідчувати договір нотаріально, а відсутність прямих договорів звільняє від потреби оформлювати використання праці водія та переносити відповідальність за шкоду від дії джерела підвищеної небезпеки з титульним володінням ним на будь-яку з цих юридичних осіб. При цьому належить відзначити, що позивач, укладаючи договір управління майном від свого імені, жодних вказівок в договорі управління майном на те, що діє він як комісіонер, не робив, хоч власником майна транспортного засобу ніколи не був, а відповідно до ч. 1 ст. 1029 ЦК України за договором управління майном одна сторона (установник управління) передає другій стороні (управителеві) на певний строк майно в управління, а друга сторона зобов`язується за плату здійснювати від свого імені управління цим майном в інтересах установника управління або вказаної ним особи (вигодонабувача). Тому, оскільки придбане комісіонером за рахунок комітента майно відповідно до ст. 1018 ЦК України є власністю комітента, хоч би він і не називався в укладеному за його дорученням договорі, а установником управління за ч. 1 ст. 1032 цього Кодексу визнається виключно власник майна, тоді як управителем за ч. 1 ст. 1033 ЦК України може бути лише суб`єкт підприємницької діяльності, до яких [PERSON] не належить, то за ознаками вад в суб`єктах правочину, тісно пов`язаних з характером обумовлених договорами прав і обов`язків учасників спору, суд дійшов переконання також у вадах змісту удаваного договору управління, вчиненого сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, переслідуючи на меті обійти гарантії неповної матеріальної відповідальності найманого працівника та перенесення наслідків титульного володіння автомобілем на позивача, з огляду на що застереження ч. 2 ст. 235 ЦК України не може бути застосоване у цій справі. З іншого боку, за відсутності в укладеному договорі комісії умов про делькредере комісіонер згідно ч. 3 ст. 1016 ЦК України відповідає за дійсність укладеного договору, а не за виконання його перед комітентом третьою особою, через що обов`язок комісіонера на випадок порушень договору третьою особою, якщо тільки комісіонер не був необачним при виборі цієї особи, виконується відповідно до ч. 4 ст. 1016 і ч. 2 ст. 1021 ЦК України в межах вжиття заходів щодо охорони прав та інтересів комітента і збирання та забезпечення необхідних доказів прав вимоги до третьої особи. Відповідно, в порушення доручення комітента за п. 2.1.1 договору самостійно знайти управителя позивач передав автомобіль у користування відповідачу, обраному незважаючи на те, що ця особа не могла бути управителем у договорі управління майном, а сам такий договір не відповідає всім необхідним вимогам для його чинності за ст. 203 ЦК України, з огляду на що оплата позивачем ремонту переданого на комісію автомобіля повністю охоплюється його власними обов`язками комісіонера з договору зберігати майно комітента, які позивач намагається перекласти на іншу особу. Суд, встановивши невиконання умов комісії самим позивачем, таким чином, не знайшов достатніх правових підстав для перенесення ризику, в тому числі, випадкового пошкодження автомобіля з позивача, як комісіонера, на необачно вибрану ним третю особу, внаслідок чого підстав для зворотної вимоги (регресу) до такої особи не вбачає, а позов у цій справі пред`явлений неналежним позивачем. Зважаючи на результати розгляду справи в силу ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на позивача. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed