Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] , [PERSON] , в особі уповноваженого представника [PERSON] звернулися\~ до\~ Ужгородського міськрайонного суду\~\~ з позовною заявою до [PERSON] яка діє у власних інтересах та інтересах неповнолітнього [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Сюртівська сільська рада про виселення. Позивач мотивує свої вимоги тим, що [PERSON] та [PERSON] є власниками житлового будинку [ADDRESS] . Даний будинок належав матері позивачів - [PERSON] , яка померла [INFO] . Після спадкування будинку позивачі виявили намір вселитися до нього,однак в будинку без будь-яких правових підстав проживає відповідач [PERSON] із сімєю. Будь-яких усних чи письмових домовленостей між позивачами та відповідачем стосовно її проживання у житловому будинку не існує. Відповідач не є членом сімї або родичем. Залишаючись проживати у належному позивачам будинку [ADDRESS] відповідач створює тим самим перешкоди у користуванні цим будинком на власний розсуд. Оскільки відповідач в добровільному порядку не бажає звільнити будинок, позивачі змушені звернутись до суду з метою захисту порушених прав. З посиланням на викладене, а також на те, що відповідач проживає в будинку без будь-яких правових підстав , що перешкоджає позивачам в реалізації прав як власника користуватися та розпоряджатися своєю власністю, просить суд ухвалити рішення яким виселити [PERSON] \~ з житлового будинку [ADDRESS] . 05.11.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву відповідно до якого проти задоволення позову заперечує. Зазначила, що 26.03.1968 року її мати [PERSON] придбала будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] . У 1989 році її батьки побудували другий будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] , куди вони всі переїхали жити разом з братом, а сестра [PERSON] з донькою [PERSON] , яка є позивачем по справі [PERSON] залишились проживати в будинку, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В цьому ж році у неї народилася друга дитина [PERSON] , яка є позивачем [PERSON] . У 1999 році [PERSON] разом з своїми доньками [PERSON] та [PERSON] переїхали жити до чоловіка в село Минай, Ужгородського району. З 1999 року даний будинок більше як 10 років, здавався в оренду. З 2012 року вона разом зі своїми дітьми переїхали жити в будинок [ADDRESS] де і проживає по теперішній час. [PERSON] зазначає, що оскільки її мама є єдиним власником даного будинку і з її дозволу вона проживає там, веде господарство, оплачує комунальні платежі, тому вона має всі законні підстави на проживання в даному будинку. В ході розгляду справи, 06.07.2020 року позивач, скориставшись наданими йому правами передбаченими ст. 49 ЦПК України, подав до суду заяву про зміну предмета позову , відповідно до\~якої просив суд виселити з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] з будинку [ADDRESS] без надання іншого жилого приміщення. Позиція сторін справи : Позивачі у судове засідання не з`явилися, будучи належним чином повідомлені про дату час і місце розгляду справи. Представник позивачів в судовому засіданні змінені позовні вимоги підтримав, просив суд їх задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та заяві про зміну предмета позову. Звернув увагу суду на приписи ст.ст.101-103 Цивільного кодексу УРСР 1963р. (у редакції станом на 1988-1989 роки) , згідно якої в особистій власності громадянина або подружжя, яке проживало спільно, та у його неповнолітніх дітей міг бути лише один житловий будинок з граничним розміром жилої площі не більше 80 кв.м. Якщо в особистій власності громадянина або у подружжя, яке проживає спільно, та у його неповнолітніх дітей ставало з підстав, що допускається законом, більше одного жилого будинку, власник був вправі на свій вибір залишити у своїй власності будь-який з будинків, а інший будинок (будинки) повинен був протягом року відчужити (продати, подарувати тощо). Наголосив на тому, що з 1989 року власником будинку стала [PERSON] , а після її смерті в порядку спадкування позивачі. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнала з підстав викладених у відзиві. Вказала на те, що 26.03.1968 року її мати [PERSON] придбала будинок, який знаходиться за адресою [ADDRESS] і вони всі там проживали. В подальшому ій надали дозвіл побудувати будинок . В наступне судове засідання після оголошеної в судовому розгляді перерви відповідач [PERSON] не зявилась. Представник відповідача\~ [PERSON] \~в судовому\~засіданні \~позовні вимоги\~не визнала\~з підстав\~викладених у\~відзиві.\~ \~Вказала на\~те,\~ що\~відсутні підстави\~для виседення\~відповідача та\~членів її\~сімї.\~Ними \~готується \~ \~позовна заява\~для зернення\~до суду.\~Будинок належить\~матері відповідача\~ [PERSON] . В наступне судове засідання після оголошеної в судовому розгляді перерви представник відповідача [PERSON] не зявилась. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Орган опіки та піклування Ужгородської районної державної адміністрації, в судове засідання не зявився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів Сюртівська сільська рада в судове засідання не зявився. Подав до суду клопотання про розгляд справи без його участі. Окрім цього, подав до суду висновок про не доцільність виселення неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Заяви, клопотання сторін: 13.06.2019 року представником позивача на виконання ухвали суду подано до суду позовну заяву в новій редакції. 25.10.2019 року відповідачем подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 05.11.2019 року відповідачем подано до суду відзив на позовну заяву. 10.12.2019 року представником позивача подано до суду уточнену позовну заяву. 10.12.2019 року представником позивача подано до суду заперечення на відзив. 17.12.2019 року відповідачем подано до суду заперечення на відповідь на відзив. 05.06.2020 року представником позивача подано до суду заяву на ознайомлення з матеріалами справи. 06.07.2020 року представником позивача подано до суду заяву про зміну предмету позову. 05.10.2020 року представником позивача подано до суду клопотання про приєднання доказів. 25.11.2020 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 08.02.2021 року представником органу опіки та піклування Ужгородської районної\~державної адміністрації подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. 16.03.2021 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 19.04.2021 року до суду надійшов висновок Сюртівської сільської ради щодо доцільності виселення неповнолітнього [PERSON] 20.04.2021 року представником органу опіки та піклування Ужгородської районної\~державної адміністрації подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. 23.04.2021 року до суду надійшов висновок Сюртівської сільської ради щодо доцільності виселення неповнолітнього [PERSON] 23.04.2021 року позивач [PERSON] ( [PERSON] ) подала до суду заяву про проведення розгляду справи без її участі. 11.05.2021 року представником сільським головою подано до суду клопотання про розгляд справи без участі. 27.05.2021 року представником позивача подано до суду клопотання про приєднання доказів. 27.05.2021 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 04.10.2021 року представником органу опіки та піклування подано до суд клопотання про заміну третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на належну третю особу. 09.12.2021 року представником органу опіки та піклування Ужгородської районної\~державної адміністрації подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. 02.03.2022 року представником відповідача подано до суду клопотання про відкладення розгляду справи. 04.05.2022 року представником органу опіки та піклування Ужгородської районної\~державної адміністрації подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. 19.05.2022 року представником органу опіки та піклування подано до суду клопотання про розгляд справи без його участі. В ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії: Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 15.04.2019 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою\~Ужгородського\~міськрайонного\~суду\~від\~03 вересня 2019\~року\~суддею Бенца К.К. прийнято справу до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Розгляд справи проводити за правилами загального позовного провадження. Ухвалою\~Ужгородського\~міськрайонного\~суду\~від\~25 листопада 2020\~року\~клопотання про залучення до участі у справу співвідповідачів та третьої особи задоволено. Ухвалою\~Ужгородського\~міськрайонного\~суду\~від\~12 лютого 2021 року\~ клопотання про залучення третьої особи задоволено. Ухвалою\~Ужгородського\~міськрайонного\~суду\~від\~27 травня 2021 року закрито провадження по справі та призначено справу до судового розгляду Заслухавши вступне слово сторін, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи принципи рівності сторін, суд дійшов до наступного. За\~правилами\~ч.1\~ст.13\~ЦПК\~України\~суд\~розглядає\~ справи\~не\~інакше\~як\~за\~зверненням \~особи,\~ поданими\~відповідно\~до\~цього\~Кодексу,\~в\~межах\~ заявлених\~ нею\~вимог\~і\~на\~підставі\~ доказів,\~ поданих\~ учасниками\~ справи\~або\~витребуваних\~ судом\~у\~передбачених\~ цим\~ Кодексом\~ випадках.\~ Відповідно до ч. 1 ст.\~19\~Цивільного\~процесуального\~кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основних свобод, ратифікованої Верховною Радою України 17.07.1997 року, кожний при вирішенні питання про його цивільні права і обов`язки має право на відкритий і справедливий судовий розгляд незалежним і безстороннім судом. Складовою частиною справедливого судочинства є доступ до судової процедури з усіма атрибутами контролю за порушеннями при звільненні з роботи з боку працедавців - власників та керівників господарських товариств, підприємств, установ, організацій. Відповідно\~до\~ч.1\~ст.\~81\~ЦПК\~України\~кожна\~сторона\~повинна\~довести\~ті\~обставини,\~наякі\~вона\~посилається\~як\~на\~підставу\~своїх\~вимог\~або\~заперечень,\~крім\~випадків,\~ встановлених цим\~ Кодексом.\~ Частиною 5.\~даної статті\~передбачено,\~що\~ докази\~ подаються\~ сторонами та\~іншими\~ учасниками\~ справи\~,\~ а\~ч.6\~ що\~ доказування\~не\~ може\~ ґрунтуватися\~ на\~ припущеннях.\~ Доказами\~є\~будь-які\~дані,\~на\~підставі\~яких\~суд\~встановлює\~ наявність\~або \~відсутність\~ обставин\~ (фактів),\~що\~обґрунтовують\~вимоги\~і\~заперечення\~учасників\~справи,\~та\~інших обставин,\~ які\~мають\~ значення\~ для\~вирішення\~справи\~(ч.\~1\~ст.\~76\~ЦПК\~України). Фактичні обставини справи: Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом від 26.12.2018 року спадкоємцями житлового будинку з належними до нього господарськими будівлями та спорудами в [ADDRESS] , який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , на підставі дублікату свідоцтва про право власності на нерухоме майно серії [NUMBER] , виданого 30.10.2012 року виконавчим комітетом Часлівецької сільської ради є її доньки [PERSON] , 1986 р.н. та [PERSON] , 1989 р.н. в рівній долі по 1/2 частці кожен. ( а.с. 9,90) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом від 26.12.2018 року спадкоємцями приватизованої земельної ділянки площею 0,1910 га розташованої на території [ADDRESS] , відведеної померлому [PERSON] , яка померла [INFO] , для ведення особистого селянського господарства, землі сільськогосподарського призначення, є її доньки [PERSON] , 1986 р.н. та [PERSON] , 1989 р.н. в рівній долі по 1/2 частці кожен. ( а.с. 10,91) Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом від 26.12.2018 року спадкоємцями приватизованої земельної ділянки площею 0,0800 розташованої на території [ADDRESS] , відведеної померлому для будівництва та обслуговування житлового будинку господарських будівель і споруд, землі житлової та громадської забудови, є її доньки [PERSON] , 1986 р.н. та [PERSON] , 1989 р.н. в рівній долі по 1/2 частці кожен. ( а.с.92) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151207865 від 27.12.2018 року земельна ділянка, площею 0,08 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка),за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності - 1/2 частки [PERSON] ( а.с. 93) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151210314 від 27.12.2018 року земельна ділянка, площею 0. 191 га для ведення особистого селянського господарства,за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності - 1/2 частки [PERSON] ( а.с. 94) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151206319 від 27.12.2018 року житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності - 1/2 частки [PERSON] . (а.с.11) Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 151206105 від 27.12.2018 року житловий будинок, з належними до нього господарськими будівлями та спорудами,за адресою [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності - 1/2 частки [PERSON] . ( а.с. 12) Відповідно до свідоцтва про право власності на домоволодіння від 15.07.1989 року домоволодіння в цілому , яке складається із одного будинку з надвірними спорудами, розташованого за адресою [ADDRESS] належить [PERSON] на праві особистої власності. Свідоцтво видано на підставі рішення виконкому Ужгородської районної ради депутатів трудящих № 101від 12 липня 1989 року. ( а.с. 95) Відповідно до довідки начальника Ужгородського районного підприємства технічної інвентаризації за № 13 від 21.05.1993 року будинковолодіння [ADDRESS] , зареєстровано за [PERSON] в цілому. ( а.с. 96) Рішенням Коритнянської сілської ради народних депутатів Ужгородського району Закарпатської області від 29.05.1991 року про надання дозволу на перебудову житлового будинку на старому місці [PERSON] було вирішено надати дозвіл на перебудову житлового будинку на старому місці гр [PERSON] в [ADDRESS] . ( а.с. 26) Відповідно до довідки сільського голови Часлівецької сільської ради Ужгородського району від 30.01.2019 за № 14 [PERSON] зареєстрована за адресою [ADDRESS] , а постійне місце проживання [ADDRESS] . ( а.с. 27) Відповідно до довідки сільського голови Часлівецької сільської ради Ужгородського району від 05.11.2019 за № 197 за адресою [ADDRESS] разом з [PERSON] зареєстровані: [PERSON] - донька 1991 р.н., [PERSON] син, 1992 р.н., [PERSON] син 1993 р.н., [PERSON] донька 1996 р.н., [PERSON] донька 1998 р.н., [PERSON] донька 2000 р.н., [PERSON] син 2004 р.н. ( а.с. 70) Відповідно до довідки виданої виконкомом Коритнянської сільської ради народних депутатів 07.06.1991 р. за № 443, [PERSON] в [ADDRESS] , на праві особистої власності має будинок і разом з нею проживає донька [PERSON] та донька [PERSON] ( а.с. 97) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». ( а.с. 98) Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] після укладення шлюбу з з [PERSON] змінила прізвище з « [PERSON] » на прізвище « [PERSON] ». ( а.с. 126) Відповідно до довідки виданої сільським головою Часлівецької сільської ради Ужгородського району від 16.12.2019 року за № 292 з 2012 року [PERSON] постійно проживає за адресою [ADDRESS] , без реєстрації. Разом з нею проживають без реєстрації донька [PERSON] , 1996 р.н., донька [PERSON] , 2000 р.н., син [PERSON] , 2004 р.н. ( а.с. 109) Як вбачається з матеріалів справи на адвокатський запит сільським головою Часлівецької сільської ради була надана відповідь від 17.09.2020 року за № 171 відповідно до якої на підставі запису в по господарській книзі виконкому Коритнянської сільської ради народних депутатів головою сімї дворогосподарства [ADDRESS] з 1989 року значиться [PERSON] , а на підставі запису в по господарській книзі виконкому Коритнянської сільської ради народних депутатів головою сімї дворогосподарства [ADDRESS] з 1988 року значиться [PERSON] ( а.с. 137) Разом з тим , [PERSON] зазначає, що власником будинку [ADDRESS] є її мати [PERSON] , яка придбала його на підставі договору купівлі-продажу від 26.03.1968р., посвідченим секретарем Коритнянської сільської Ради депутатів трудящих ( а.с. 64) . За життя\~ [PERSON] , залишила\~ заповіт, відповідно до якого заповіла своїй доньці [PERSON] будинок [ADDRESS] ( а.с. 67) Судом встановлено, що між сторонами виник спір щодо права проживання у будинку [ADDRESS] , яке на праві приватної часткової власності належить позивачам [PERSON] та [PERSON] . Предметом\~позовних\~вимог є\~ виселення [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (ідентифікційний номер [NUMBER] ), [PERSON] , [INFO] (ідентифікаційний номер [NUMBER] ) з будинку [ADDRESS] . Відповідно до ч.2 ст.124 Конституції України, юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи. Нормативно-правове обґрунтування : За положеннями\~статті 47 Конституції України\~кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до\~статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року № 3477-IV «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~суди застосовують при розгляді справ\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свободвід 04 листопада 1950 року (далі - Конвенція) та протоколи до неї, а також практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права. Статтею 8 Конвенції закріплено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із\~законом\~і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб. Згідно зі статтею 1 Першого протоколу до Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених\~законом\~і загальними принципами міжнародного права. Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів. Оцінюючи доводи сторін спору щодо права власності на будинок, суд виходить з наступного. Виходячи з досліджених у судовому засіданні доказів, вбачається , що у 1988 році [PERSON] , як власник Будинку, набула у власність ще один будинок [ADDRESS] , ставши одночасно власником цих двох будинків. За приписами ст.ст.101-103 Цивільного кодексу УРСР 1963р. (у редакції станом на 1988-1989 роки) в особистій власності громадянина або подружжя, яке проживало спільно, та у його неповнолітніх дітей міг бути лише один житловий будинок з граничним розміром жилої площі не більше 80 кв.м. Якщо в особистій власності громадянина або у подружжя, яке проживає спільно, та у його неповнолітніх дітей ставало з підстав, що допускається законом, більше одного жилого будинку, власник був вправі на свій вибір залишити у своїй власності будь-який з будинків, а інший будинок (будинки) повинен був протягом року відчужити (продати, подарувати тощо). У зв`язку з наведеними приписами законодавства суд зазначає, що [PERSON] повинна була один зі згаданих будинків залишити у своїй власності, а інший протягом року відчужити у будь-який спосіб. На виконання названих приписів закону у липні 1989 року відбулося відчуження Будинку [ADDRESS] на користь доньки [PERSON] , яке було оформлено рішенням виконкому Ужгородської районної Ради депутатів трудящих від 12.07.1989р. №101 і свідоцтвом від 15.07.1989р. про право особистої власності на домоволодіння. ( а.с. 95) Таким чином, належними та допустимими доказами доведено, що з 1989 року власником [ADDRESS] стала мати позивачів [PERSON] , а після її смерті співвласниками Будинку [ADDRESS] у порядку спадкування стали її доньки - позивачі по справі [PERSON] та [PERSON] . Разом з тим, з наданих Часлівецькою сільською радою довідок від 30.01.2019р. №14 і від 16.12.2019р. №292 слідує, що у Будинку [ADDRESS] проживає [PERSON] разом зі своїми дітьми [PERSON] , [PERSON] і [PERSON] , які є співвідповідачами у справі. Зазначені обставини визнає також відповідач [PERSON] у своїх заявах по суті спору. Відтак, суд погоджується з доводами позивачів про те, що відповідачі проживають у Будинку [ADDRESS] без будь-яких правових підстав. Разом з тим у\~статті 41 Конституції України\~передбачено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. В чинному законодавстві закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди,відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб(ст.ст.316,317,319,321ЦКУкраїни). Відповідно до вимог ч.1 ст.317\~ЦК\~України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до частин першої, другої\~статті 319 ЦК України\~власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Згідно ч.1 ст.321\~ЦК\~України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Стаття 391\~ЦК\~України визначає, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника,у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб будь яким шляхом,який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Згідно з ст.150 ЖК УРСР громадяни, які мають у приватній власності будинок, користуються ним для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Тому, внаслідок проживання у Будинку [ADDRESS] відповідачі беззаперечно порушують майнові і житлові права позивачів, як законних співвласників будинку. Частина 2 ст.109 ЖК УРСР передбачає загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого постійного житлового приміщення. Як виняток, допускається виселення осіб без надання їм іншого жилого приміщення, якщо вони самоправно зайняли жиле приміщення (ч.3 ст.116 ЖК УРСР) Враховуючи, що відповідачі фактично самоправно зайняли жиле приміщення у житловому будинку [ADDRESS] ,\~ який\~їм на\~праві власності\~не належить,\~жодного правового\~відношення до\~вказаного будинку\~вони не\~мають,\~ суд\~визнає цих\~осіб такими,\~ що\~самоправно зайняли\~приміщення у\~належному позивачам\~Будинку житловому будинку [ADDRESS] . У зв`язку з цим, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заявлених змінених позовних вимог про виселення відповідачів з Будинку без надання їм іншого житлового приміщення. Підстав\~для\~відмови\~у\~задоволенні\~позовних\~вимог\~судом\~не\~встановлено. Відповідно\~до\~ст.\~89\~ЦПК\~України,\~ суд\~ оцінює\~докази\~ за\~своїм\~внутрішнім\~ переконанням, що\~ґрунтується\~на\~всебічному,\~повному,\~об`єктивному\~та\~ безпосередньому дослідженні\~ наявних\~ у\~ справі\~ доказів.\~Жоден\~доказ\~ не\~має\~ для\~суду\~ наперед\~ встановленого\~ значення.\~ Суд\~ оцінює\~ належність,\~ допустимість,\~достовірність\~ кожного\~ доказу \~ окремо,\~а\~ також\~ достатність \~і\~ взаємний\~ зв`язок\~доказів\~в\~їх\~сукупності. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст.81ЦПК\~України - кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, проживання відповідачів у будинку порушує права позивачів вільно користуватися та розпоряджатися своєю власністю, суд приходить до висновку, що змінена позовна заява є обґрунтованою і підлягає до задоволення, оскільки позивачі належними і допустимими доказами довели ті обставини на які посилалися, як на підставу своїх вимог. Щодо розподілу судових витрат Частинами першою-другою\~статті 141 ЦПК України\~передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З огляду на висновки Суду щодо позовної заяви та задоволення позовних вимог , у порядку частин першої та другої\~статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивачів\~за позовом підлягає стягненню фактично сплачений судовий збір за подання позовної заяви. Разом з тим солідарне стягнення судових витрат законом не передбачено.

Outcome: approved