Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Рішенням Дубенського міськрайонного суду Рівненської області від 03.06.2022 було задоволено позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТ-Агро» до [PERSON] про зобов`язання вчинити дії та відмовлено у задоволенні зустрічного позову [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮТ-Агро» про розірвання договору оренди транспортного засобу. 10.06.2022 від адвоката Лавренюка В.М. надійшла заяву з проханням ухвалити додаткове рішення по справі та стягнути з [PERSON] 13270 грн. судових витрат, а саме^ 2270 грн. судового збору та 11000 грн. витрат на професійну правничу допомогу під час розгляду справи, а також просив поновити строк для подачі доказів, що підтверджують розмір понесених витрат після ухвалення рішення. Свої вимоги мотивує тим, що при вирішенні справи не вирішено питання розподілу судових витрат, про які позивач заявив у позовній заяві. Понесені витрати підтверджуються Договором про надання правничої допомоги від 09.09.2019, додатковою угодою № 4 від 01.07.2021 до Договору про надання правничої допомоги, Актом приймання-передачі наданих послуг №3 від 09.06.2022, платіжним дорученням №2609 від 09.06.2022. Щодо поновлення строку зазначив, що законом встановлено п`ятиденний строк для подачі доказів на підтвердження понесених судових витрат, який у даній справі закінчився 08.06.2022. Однак, з поважних причин сторона позивача не могла надати відповідні докази, оскільки генеральний директор ТОВ «ЮТ-АГРО» з 25.05.2022 lо 08.06.2022 перебував у щорічній основній відпустці, що підтверджується Наказом №21-К від 20.05.2022, тому відповідно акт приймання-передачі наданих послуг №3 підписано лише 09.06.2022, а також оплата таких послуг могла бути здійснена лише після підписання акту. Просить заяву розглянути без його участі і ухвалити додаткове рішення (а.с. 49, т.2). Суд вирішує заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки згідно ч.4 ст.270 ЦПК України неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. В судовому засіданні представник відповідача за первісним позовом і позивача за зустрічним Марчук М.І. просить залишити заяву представника позивача за первісним позовом і відповідача за зустрічним про ухвалення додаткового рішення без розгляду, оскільки: 1) копії додатків до заяви не завірені належним чином, в платіжному дорученні і за актом виконаних робіт, і по сплаті судового збору відсутні підписи працівника банку, тому невідомо чи дійсно проведена оплата; 2) це справа не складна, в ній завищена ціна витрат на правову допомогу, і хоч в розрахунку зазначено про плату участі адвоката в 6 судових засіданнях, проте усі судові засідання проведені не були, бо частина з них відкладалась; 3) в договорі про надання правової допомоги зазначено, що підприємство представляти може не лише генеральний директор, а і інша уповноважена особа. Про призначення судового засідання на 03.06.2022 стороні було відомо 23.05.2022, а генеральний директор відбував у відпустку 25.05.2022, тому в два дні, що передували відпустці можна було оформити всі необхідні документи, а також це міг зробити і керівник підприємства на час відпустки генерального директора. Тому, підстав для поновлення пропущеного 5-денного строку після ухвалення рішення для подачі доказів на понесення витрат немає. Не було перешкод представнику позивача заявити про судові витрати до закінчення судових дебатів, як це передбачено ч.8 ст. 141 ЦПК України, але він відповідну заяву не зробив ні в прохальній частині позовної заяви, ні під час розгляду справи в суді до закінчення судових дебатів. Заслухавши учасника, вивчивши матеріали справи, дослідивши надані докази, суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Щодо не завірення доказів. Не заслуговують на увагу заперечення представника відповідача щодо не завірення доказів належним чином чи не підтвердженні оплати судового збору, бо відсутній підпис працівника банку. Заява про ухвалення додаткового рішення подана з електронним підписом, прийнята та зареєстрована судом через Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, порядок функціонування якої визначено ст. 14 ЦПК України, про що свідчить реєстраційний номер з відповідною відміткою «ЕП», а також наявність в матеріалах справи кваліфікованого електронного підпису представника позивача за первісним позовом, що надійшов разом із означеною заявою та додатками (а.с. 45 т.2). Згідно ч.8 ст. 14 ЦПК України особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-комунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). За ч.13 цієї статті Положення про Єдину судову інформаційно-комунікаційну систему та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів), розробляються Державною судовою адміністрацією України та затверджуються Вищою радою правосуддя після консультацій з Радою суддів України. Так, у відповідності до Акту Вищої ради правосуддя №1845/0/15-21 від 17.08.2021, 01 грудня 2018 року в газеті «Голос України» та на офіційному вебпорталі «Судова влада України» Державна судова адміністрація України оголосила про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Згідно пункту 13 частини першої статті 3 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» Вища рада правосуддя затверджує Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положення, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів). 26 травня 2021 року набрав чинності Закон України № 1416-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів щодо забезпечення поетапного впровадження Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи». Відповідно до цього Закону створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи здійснюється поетапно. Окремі підсистеми (модулі) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя у газеті «Голос України» та на вебпорталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування відповідної підсистеми (модуля) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідні зміни також було внесено до Кодексу адміністративного судочинства України, Господарського процесуального кодексу України та Цивільного процесуального кодексу України. 17 серпня 2021 року Рішенням Вищої ради правосуддя № 1845/0/15-21 затверджено Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до пункту 2 параграфа 2 розділу 4 Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» підсистеми (модулі) ЄСІТС починають функціонувати через 30 днів з дня опублікування Вищою радою правосуддя відповідного оголошення. У газеті «Голос України» від 04.09.2021 № 168 (7668) Вищою радою правосуддя опубліковано оголошення про початок функціонування трьох підсистем (модулів) ЄСІТС - «Електронний кабінет», «Електронний суд», підсистеми відеоконференцзв`язку. Таким чином, зазначені в оголошенні Вищої ради правосуддя підсистеми (модулі) ЄСІТС почали офіційно функціонувати з 5 жовтня 2021 року. У відповідності до п.10 адвокати, нотаріуси, приватні виконавці, судові експерти, державні органи та органи місцевого самоврядування, суб`єкти господарювання державного та комунального секторів економіки реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС в обов`язковому порядку. Інші особи реєструють свої офіційні електронні адреси в ЄСІТС у добровільному порядку. Згідно з п. 11 процедура реєстрації Електронного кабінету фізичної особи та фізичної особи - підприємця здійснюється з використанням кваліфікованого електронного підпису такої особи та відповідно до п.16 процесуальні документи та докази можуть подаватися до суду в електронній формі, а процесуальні дії - вчинятися в електронній формі виключно за допомогою ЄСІТС з використанням власного кваліфікованого електронного підпису, прирівняного до власноручного підпису, за винятком випадків, передбачених процесуальним законом. Представник позивача адвокат Лавренюк В.М. подав заяву з додатками через ЄСІТС, тому їх суд прийняв. Тобто всі документи завірені належним чином відповідним кваліфікованим електронним підписом уповноваженої особи згідно вищезазначеного порядку, що запроваджений і діє з 05.10.2021. Щодо витрат по оплаті судового збору, то інформація відображається в системі документообігу суду і без такої проплати не відкривається провадження в справі, або в випадку виявлення недоплаченого судового збору позовна заява залишається без руху до усунення недоліків. В цій справі судовий збір сплачено ТОВ «ЮТ-Агро» 29.07.2021 в розмірі 2270 грн., що підтверджується відповідною квитанцією №18774 (а.с. 9 т.1), а також відомості містяться в розділі картки справи № 559/1809/21 вартісні показники про зарахування коштів на казначейський рахунок та їх реєстрацію 02.08.2021. Тому, факт оплати судового збору ТОВ «ЮТ-Агро» за подання позовної заяви підтверджений і сумніву не викликає, тобто встановлений судом. Провадження в справі було відкрито 19.08.2021, а 03.06.2022 ухвалено кінцеве рішення, проте питання розподілу судових витрат не вирішено. Також у тексті позовної заяви міститься розрахунок судових витрат, що складаються із витрат на сплату судового збору в розмірі 2270 грн., оплата чого підтверджена належним чином. Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», додаткове рішення може ухвалити лише той склад суду, що ухвалив рішення в даній справі. В іншому разі особа має право звернутися до суду з тими ж вимогами на загальних підставах. Відповідно до п.3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: судом не вирішено питання про судові витрати. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. За ч.1, п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Позовні вимоги задоволено, рішення ухвалено на користь позивача за первісним позовом, то згідно ч.1, 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору необхідно стягнути на його користь з відповідача за первісним позовом. Враховуючи, що суд вправі хоч за заявою, хоч з власної ініціативи вирішити питання судових витрат, то в частині витрат по сплаті судового збору суд задовольняє заяву про ухвалення додаткового рішення, оскільки такі витрати підтверджені і про них було зазначено в тексті позовної заяви, а рішення ухвалено на користь позивача. Щодо решти судових витрат. У позовній заяві позивач не виключив імовірність понесення додаткових витрат про що може бути заявлено по факту понесення таких витрат. Проте, суд погоджується з позицією представника відповідача за первісним позовом, що для сторони не було перешкод до закінчення судових дебатів зробити відповідну заяву про понесені або очікувані судові витрати на надання правової допомоги і їх розміру згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України. І після подібної заяви виникло би право подати у встановлений 5-денний строк відповідні докази. Згідно ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. До закінчення судових дебатів стороною позивача за первісним позовом не було заявлено клопотання про стягнення судових витрат на правову допомогу, отже суд вважає, що клопотання представника позивача про поновлення строку подачі доказів, що підтверджують розмір понесених судових витрат саме після ухвалення рішення суду від 03.06.2022, не підлягає задоволенню. Оскільки стороною позивача за первісним позовом не було заявлено до закінчення судових дебатів про існування таких витрат та їх розміру, а відлік строку розпочинається лише за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. Тому і заява про ухвалення додаткового рішення у справі не може бути залишена без розгляду та вирішується по суті, бо згідно процесуального законодавства встановлена можливість залишення без розгляду за ч.8 ст. 141 ЦПК України лише у разі, якщо сторона зробила відповідну заяву про стягнення витрат та не подала відповідних доказів протягом встановленого строку, чого в цій справі зроблено не було. Умова за ч.8 ст. 141 ЦПК України, навіть та, яка б давала можливість залишити заяву без розгляду, не виконана, тому суд відмовляє в задоволенні решти вимог. Подальший аналіз щодо підставності розміру судових витрат на правову допомогу і чи підтверджуються вони доказами, а також заперечення з цього приводу сторони відповідача за первісним позовом, судом не вирішується, оскільки позбавлено сенсу. Адже суд відмовляє в їх стягненні в зв`язку з тим, що згідно ч.8 ст. 141 ЦПК України т акі докази не були зазначені в попередньому розрахунку в позовній заяві, не були подані до закінчення судових дебатів у справі і про них не було зроблено відповідну заяву до закінчення судових дебатів у справі стороною позивача за первісним позовом. З урахування викладеного, суд вважає, що з відповідача за первісним позовом [PERSON] необхідно стягнути документально підтверджені та заявлені при подачі позову судові витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270 грн. на користь позивача за первісним позовом, а в решті заявлених вимог відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: partial