Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Свої позовні\~вимоги позивачка\~мотивує тим,\~що у\~її приватній власності знаходиться квартира [ADDRESS] , де вона постійно проживає та зареєстрована. ѕ частин вказаного житла належить позивачці на праві приватної власності на підставі: Свідоцтва про право власності на житло від 31 січня 2002 року, виданого Немирівською міською радою та двох Свідоцтв про право на спадщину за законом від 20 серпня 2015 року, виданих Немирівською державною нотаріальною конторою після смерті дочки - [PERSON] та після смерті чоловіка [PERSON] . Інша ј частина належить синові позивачки [PERSON] . Право власності на вказане нерухоме майно за позивачкою було зареєстровано у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. \~ \~ \~ \~Відповідачка [PERSON] є колишньою невісткою позивачки, а відповідач [PERSON] є її рідним внуком. Фактично вони не проживають у квартирі позивачки приблизно з середини 2019 року (з моменту фактичного розлучення із сином ) так як дійсне місце їхнього постійного проживання в іншому житлі (житловому будинку батьків колишньої невістки). На вимогу до відповідачки [PERSON] знятись із реєстраційного обліку, вона в телефонному режимі відповідає відмовою. [PERSON] звернулась до Немирівської міської ради із заявою про зняття відповідачів із реєстраційного обліку у моєму житлі. Однак, на дану заяву [PERSON] отримала відмови і їй було рекомендовано звернутись до суду із приводу зазначеного питання. Будучи зареєстрованим у житлі позивачки, відповідачі порушують її конституційне право, як законного власника, володільця - вільно розпоряджатися своїм майном, а саме квартирою. Вони не несуть витрат по утриманню житла, не приймають участі у спільному побуті, вона та її син [PERSON] не можуть належним чином оформити субсидію. У зв`язку із чим позивачка звернулася до суду із позовної заявою до [PERSON] та\~ [PERSON] про\~усунення порушень\~прав власності\~на житлове\~приміщення шляхом\~визнання їх\~такими,\~що втратили\~право користування житлом. Представник позивачки - адвокат Кіцула В.. та позивачка [PERSON] в судовому засіданні свій позов підтримали та просять суд його задовольнити у повному обсязі. Представник відповідачів\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~-\~адвокат Гуцалюк\~В.В.\~визнає позовні\~вимоги частково\~в частині\~визнання [PERSON] такою, що втратила право користування житловим приміщенням - квартирою, розташованою за адресою: [ADDRESS] , оскільки його довірителька дійсно з 2019 року проживає в с. Капустяни Тростянецького району Вінницької області. А в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням квартирою, що розташована за адресою: [ADDRESS] просить відмовити з підстав того, що [PERSON] ще влітку 2021 року проживав у вищевказаній квартирі, 1/4 частина якої належить на праві приватної власності його рідному батькові - [PERSON] та відповідно не втратив своє право користування спірною квартирою. До того ж [PERSON] є інвалідом з дитинтсва та після розірвання шлюбу між батьками періодично проживає та має намір проживати разом із батьком у спірній квартирі. Крім того, просить подану ним заяву про виклик свідків не розглядати. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного висновку. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч. 1 ст. 379 ЦК України, житлом фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше жиле приміщення, призначені та придатні для постійного або тимчасового проживання в них. \~ \~ \~ \~Квартирою, відповідно до ч. 1 ст. 382 ЦК України є ізольоване помешкання в житловому будинку, призначене та придатне для постійного у ньому проживання. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 150 ЖК України та ч. 1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Приписами ст. 383 Цивільного кодексуУкраїни та ст.150 ЖК України передбачено право власника використовувати житло для власного проживання членів сім`ї, інших осіб, та розпоряджатися своїм житлом на власний розсуд. У відповідності до положень ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння,користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. У відповідності до ч. 2 ст. 319 ЦК України, власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. \~ \~ \~ \~Статтею 41 Конституції Українита ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17.07.1997 відповідно до Закону № 475/97-ВР від 17.07.1997 "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися та розпоряджатися належним йому майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. \~ \~ \~ \~У разі порушення своїх прав власник згідно зі ст.\~391\~ЦК України має право, зокрема, вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. \~ \~ \~ \~При цьому положення ст.\~391\~ЦК України підлягають застосуванню у тих випадках, коли між сторонами не існує договірних відносин і майно перебуває у користуванні відповідача не на підставі укладеного з позивачем договору. \~ \~ \~ \~Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено. \~ \~ \~ \~Відповідно до\~ст. 72 ЖК України\~особа визнається такою що втратила право користування жилим приміщенням в разі відсутності її понад встановлені терміни. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 167 ЖК України. Член сім`ї який вибув з житлового приміщення в будинку (квартири), що належить громадянинові, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Відповідно до ст.41Конституції України та ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналась 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року № 475/97ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в України», зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. \~ \~ \~ \~Так, в судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є власницею 3/4 частин квартири, що розташована за адресою: [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~1/4 частиною спірної квартири володіє на праві приватної власності [PERSON] . \~ \~ \~ \~Заочним рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 23.10.2019 було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та розірвано шлюб між сторонами. Відповідно до довідки №396 від 23.04.2019, виданої Капустянською сільською радою Тростянецького району Вінницької області, [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] . Так, з досліджених у судовому засіданні матеріалів справи встановлено, що відповідачка [PERSON] вже не є членом родини позивача, в квартирі за адресою: [ADDRESS] не проживає з квітня 2019 року, особистих речей там не має, обов`язки щодо утримання квартири і сплати комунальних послуг не несе, а отже, своєю реєстрацією в цьому житловому приміщенні чинить перешкоди позивачці [PERSON] у розпорядженні своїм майном, що було доведено позивачкою та її представником у судовому засіданні та визнано представником відповідачки - адвокатом Гуцалюком В.В. Таким чином, порушення права власності мають бути усунуті відповідно до положень ст. 321 ЦК України, оскільки право власності є непорушним, ніхто не може бути позбавлений цього права, або обмежений у його здійсненні та в цій частині позову вимоги підлягають задоволенню. Однак, у судовому засідання позивачкою [PERSON] та її представником - адвокатом Кіцулою В.І. не було доведено належними та допустими доказами факт відсутності та не проживання у спірній квартирі за адресою: [ADDRESS] протягом більше одного року [PERSON] , що є рідним онуком позивачки та рідним сином співвласника квартири - [PERSON] . У зв`язку з викладеним, суд прийшов до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в частині визнання [PERSON] таким, що втратив право користування квартирою. \~ \~ \~ \~

Outcome: partial