Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача АТ «Страхова група «ТАС» на його користь 13 108,20 грн. страхової виплати. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 05.03.2021 між [PERSON] та ПАТ «Страхова група «ТАС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №FO-00932804. 28.06.2021 позивачем було виявлено краплини бітума (смоли) на всіх зовнішніх частинах застрахованого транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] . 28.06.2021 позивачем було подано заяву про настання страхової події та виплати страхового відшкодування. За фактом вказаної вище події було складено акт від 30.06.2021, у якому зафіксовано всі пошкодження. Надалі позивач отримав електронну версію листа, згідно якого АТ «Страхова група «ТАС» прийняло рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування у зв`язку із відсутністю страхового випадку. Позивач вважає відмову страхової компанії у виплаті страхового відшкодування ухилянням відповідача від виконання своїх обов`язків, які виникають з договору добровільного страхування наземного транспортного засобу. Ухвалою суду від 26.01.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи. Представник відповідача 19.04.2022 скерував до суду відзив, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог посилаючись на те, що відповідно до розділу 9 договору №FO-00932804 до страхових випадків не відносяться та виплати страхового відшкодування не здійснюються у разі пошкодження складових частин ЗТЗ, лакофарбового покриття ЗТЗ (сколи, тріщини, риски, подряпини), що мають накопичувальний характер (які виникли неодночасно, а протягом деякого часу експлуатації ЗТЗ) або внаслідок звичайної експлуатації, зокрема подряпини, отриманні під час миття ЗТЗ, потертості, забруднення салону, багажного відділення ЗТЗ, зміна кольору лакофарбового покриття внаслідок впливу сонячного проміння, забруднення паливно-мастильними матеріалами, сколи лакофарбового покриття внаслідок впливу дрібних часток асфальтного покриття, бітуму, інших складових дорожнього покриття, подряпини скла ЗТЗ без сколів, пошкодження скла ЗТЗ внаслідок експлуатації після неякісного відновлювального ремонту ЗТЗ тощо. Відтак, АТ «Страхова група «ТАС» вважає, що дана подія не є страховим випадком. У судове засідання позивач не з`явився, 13.06.2022 направив до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином, 11.03.2022 скерував клопотання про відкладення розгляду справи на період запровадження воєнного стану. Суд, розглянувши клопотання про відкладення розгляду справи, вважає за належне залишити його без задоволення з огляду на наступне. Указом Президента України від 24.02.2022 за №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», що затверджений Законом України від 24.02.2022 «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України в Україні із 05 години 30 хвилин 24.02.2022 строком на 30 діб введено воєнний стан. Указами Президента України від 14.03.2022 за №133/2022, від 18.04.2022 за №259/2022 та від 17.05.2022 №341/2022 «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні», продовжено строк дії воєнного стану в Україні, в тому числі, з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб. Згідно із вказаними вище Указами Президента України, воєнний стан введено на всій території України. Статтею 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» встановлено, що воєнний стан це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень. Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про правовий режим воєнного стану», у період воєнного стану не можуть бути припинені повноваження Президента України, Верховної Ради України, Кабінету Міністрів України, Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини, а також судів, органів прокуратури України, органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, та органів, підрозділи яких здійснюють контррозвідувальну діяльність. В умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені (ст. 12-2 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»). Частинами 1-3 ст. 26 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» передбачено, що правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється. У разі неможливості здійснювати правосуддя судами, які діють на території, на якій введено воєнний стан, законами України може бути змінена територіальна підсудність судових справ, що розглядаються в цих судах, або в установленому законом порядку змінено місцезнаходження судів. Крім того, суд зауважує, що під час дії в Україні воєнного стану Святошинський районний суд м. Києва здійснює правосуддя. Рада суддів України в п. 1 Рішення №9 від 24.02.2022 звернула увагу усіх судів України на те, що навіть в умовах воєнного або надзвичайного стану робота судів не може бути припинена, тобто не може бути обмежено конституційне право людини на судовий захист. Суд також враховує, що клопотання представника відповідача про відкладення розгляду справи до завершення воєнного стану обумовлене лише введенням в Україні воєнного стану і не пов`язане з перешкодами в одержанні чи наданні доказів, які мають значення для спору, відповідач скористався правом на подачу відзиву на позовну заяву. Навіть в умовах воєнного стану конституційне право людини на судовий захист не може бути обмежено, оскільки відповідно до статей 10 та 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" у період воєнного стану повноваження судів не можуть бути припинені. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною передумовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні (стаття 240 Цивільного процесуального кодексу України). Водночас, участь представників позивача та відповідача у судовому засіданні не є обов`язковою згідно із законом, не визнавалася вона такою й судом відповідно до ухвал, які наявні в матеріалах справи. При цьому, надаючи до суду клопотання про відкладення судового засідання, представник відповідача не навів достатнього обґрунтування неможливості участі представника відповідача у судовому засіданні (якщо вони вважали таку участь необхідною). Судом також зауважено, що на даний час в Святошинському районному суді м. Києва працює система Електронний суд за допомогою якої учасники судового процесу можуть реалізувати права, визначені статтею 43 Цивільного процесуального кодексу України, та подавати в електронному форматі до суду процесуальні документи, пов`язані із розглядом справи у суді (як-то заяви по суті справи). З огляду на наведене, зважаючи на належне повідомлення сторін про дату, час та місце розгляду справи, вимоги розумності строку судового розгляду, суд приходить до висновку, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, а неявка позивача та відповідача не призводить до неможливості вирішення спору по суті. Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані учасниками провадження докази у їх сукупності та співставленні, суд дійшов наступних висновків. Згідно з вимогами ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Судовим розглядом встановлено, що 05.03.2021 між [PERSON] та ПАТ «Страхова група «ТАС» було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу №FO-00932804 (далі - договір №FO-00932804). Згідно договору застрахований транспортний засіб «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] . Позивачем було обрано пакет страхування «3 ЗІРКИ» «КАСКО Profi». Згідно акту огляду транспортного засобу, 05.03.2021 о 15:00 год. представником страховика було виявлено пошкодження транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , а саме: дві вм`ятини розміром по 9 см, невелика царапина розміром 3,5 см. Згідно із п. 2 договору №FO-00932804 франшиза за умовами пакету «3 ЗІРКИ» «КАСКО Profi» при пошкодженні транспортного засобу за наявності вини третьої особи становить 0%. Відповідно до п. 7.2 договору №FO-00932804 предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням наземним транспортним засобом (застрахований транспортний засіб) та всіма видами транспортних засобів спеціального призначення, та додатковим обладнанням, встановленим на ньому (застраховане додаткове обладнання). Згідно із пп. 8.29.6 договору №FO-00932804 страховий ризик - певна подія, на випадок настання якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страхові ризики визначаються в залежності від обраного пакету страхування та можуть включати «Інші випадкові події» - раптова, випадкова, непередбачувана подія в результаті дії на ЗТЗ зовнішніх фізичних та хімічних та/або біологічних чинних (пошкодження тваринами), дій третіх осіб, що не є протиправними, але призвели до пошкодження та/або втрати та/або знищення ЗТЗ, інших, ніж зазначені в п. 8.29.1 - 8.29.5 цього договору, за умови, що такі події/дії не є виключеннями відповідно до розділу 9, не вказані в розділі 14 та в п. 9.2 цього договору. Відповідно до пп. 9.1.21 договору №FO-00932804 до страхових випадків не відносяться та виплати страхового відшкодування не здійснюються у разі пошкодження складових частин ЗТЗ, лакофарбового покриття ЗТЗ (сколи, тріщини, риски, подряпини), що мають накопичувальний характер (які виникли неодночасно, а протягом деякого часу експлуатації ЗТЗ) або внаслідок звичайної експлуатації, зокрема подряпини, отриманні під час миття ЗТЗ, потертості, забруднення салону, багажного відділення ЗТЗ, зміна кольору лакофарбового покриття внаслідок впливу сонячного проміння, забруднення паливно-мастильними матеріалами, сколи лакофарбового покриття внаслідок впливу дрібних часток асфальтного покриття, бітуму, інших складових дорожнього покриття, подряпини скла ЗТЗ без сколів, пошкодження скла ЗТЗ внаслідок експлуатації після неякісного відновлювального ремонту ЗТЗ тощо. Згідно із актом огляду транспортного засобу 30.06.2021 о 12 год. 29 хв. представником страховика [PERSON] було виявлено пошкодження транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , а саме виявлено краплини чорного кольору на даху, кришці багажного відсіку, задньому лівому крилі/боковині, задній лівій дверці, передньому лівому крилі, передній лівій дверці, капоті, задньому лівому крилі/боковині, задній правій дверці, передньому правому крилі, передній правій дверці, задньому склі, лобовому склі, лівому дзеркалі, правому дзеркалі, бампері передньому, бампері задньому, фарах передніх, ліхтарях задніх, чотирьох стійках. Начальником Регіонального Управління врегулювання страхових випадків Мізінюк Л.М. було скероване [PERSON] листа, згідно якого АТ «СГ «ТАС» (приватне) не визнає дану подію страховим випадком і не буде проводити виплату страхового відшкодування з огляду на пп. 9.1.21 договору №FO-00932804. [PERSON] звернувся до АТ «СГ «ТАС» зі скаргою на рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування, в якій просив здійснити виплату страхового відшкодування на умовах визначених договором №FO-00932804. Згідно із листом директора юридичного департаменту АТ «СГ «ТАС» Петрук В.П. рішення про відмову у виплаті страхового відшкодування прийнято у відповідності до вимог чинного законодавства України з огляду на пп. 9.1.21 договору №FO-00932804, а у юридичного департаменту АТ «СГ «ТАС» (приватне) немає правових підстав для його перегляду. Відповідно до рахунку ТОВ «ВІДІ-СКАЙ» №СКмС-0017245 від 17.07.2021 вартість полірування деталей, слюсарських робіт та мийки автомобіля «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , становить 13 108,20 грн. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів. Згідно ст.6 ЗУ «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Статтею 8 ЗУ «Про страхування» визначено, що страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. У свою чергу, страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до ст.9 ЗУ «Про страхування» страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Згідно ст.16 ЗУ «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору. Статтею 20 ЗУ «Про страхування» визначені обов`язки страховика. Так, зокрема, страховик зобов`язаний: 1) ознайомити страхувальника з умовами та правилами страхування; 2) протягом двох робочих днів, як тільки стане відомо про настання страхового випадку, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику; 3) при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк. Страховик несе майнову відповідальність за несвоєчасне здійснення страхової виплати (страхового відшкодування) шляхом сплати страхувальнику неустойки (штрафу, пені), розмір якої визначається умовами договору страхування або законом. Таким чином, з огляду на приписи ЗУ «Про страхування» та положення Глави 67 ЦК України, призначення страхування - це страховий захист страхувальника, матеріальна складова якого проявляється в разі настання страхового випадку. У правовідносинах страхування, закон сприяє захисту інтересів страхувальника та зобов`язує страховика вчиняти дії щодо сприяння страхувальнику у отриманні страхового відшкодування (надати страхувальнику консультації з питань отримання страхового відшкодування, вжити заходів щодо оформлення всіх необхідних документів для своєчасного здійснення страхової виплати або страхового відшкодування страхувальнику, здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк). При цьому, підстави для відмови страховика у здійсненні страхової виплати або страхового відшкодування, встановлені ст.991ЦК України та ст. 26 ЗУ «Про страхування», згідно з якими страховик має право відмовитися від здійснення страхової виплати у разі: 1) навмисних дій страхувальника або особи, на користь якої укладено договір страхування, якщо вони були спрямовані на настання страхового випадку, крім дій, пов`язаних із виконанням ними громадянського чи службового обов`язку, вчинених у стані необхідної оборони (без перевищення її меж), або щодо захисту майна, життя, здоров`я, честі, гідності та ділової репутації; 2) вчинення страхувальником або особою, на користь якої укладено договір страхування, умисного злочину, що призвів до страхового випадку; 3) подання страхувальником завідомо неправдивих відомостей про об`єкт страхування або про факт настання страхового випадку; 4) одержання страхувальником повного відшкодування збитків за договором майнового страхування від особи, яка їх завдала; 5) несвоєчасного повідомлення страхувальником без поважних на те причин про настання страхового випадку або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) наявності інших підстав, встановлених законом. Також договором страхування можуть бути передбачені також інші підстави для відмови здійснити страхову виплату, якщо це не суперечить закону. Аналізуючи зазначені приписи закону, суд приходить до висновку, що відмова у виплаті страхового відшкодування може бути здійснена лише в межах, визначених законом, за умови дії страхувальника в порядку визначеному законом. Так, судом встановлено, що між АТ «Страхова група «ТАС» та [PERSON] 05.03.2021 року було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №FO-00932804. Страхувальником та вигодонабувачем визначений позивач. Предметом договору є майнові інтереси позивача, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням транспортним засобом «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] . Страхові ризики, перелічені п. 8.29 договору №FO-00932804, одним з яких є «Інші випадкові події». Згідно із актом огляду транспортного засобу 30.06.2021 о 12 год. 29 хв. представником страховика [PERSON] було виявлено пошкодження транспортного засобу «Mazda CX-5», д.н.з. [NUMBER] , а саме виявлено краплини чорного кольору на даху, кришці багажного відсіку, задньому лівому крилі/боковині, задній лівій дверці, передньому лівому крилі, передній лівій дверці, капоті, задньому лівому крилі/боковині, задній правій дверці, передньому правому крилі, передній правій дверці, задньому склі, лобовому склі, лівому дзеркалі, правому дзеркалі, бампері передньому, бампері задньому, фарах передніх, ліхтарях задніх, чотирьох стійках. За результатами розгляду заяви позивача про виплату страхового відшкодування, відповідач направив останньому лист, яким відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування на підставі пп. 9.1.21 договору №FO-00932804. За думкою відповідача, страховий випадок не настав, оскільки договором №FO-00932804 передбачені виключення із страхових випадків, серед яких визначені сколи лакофарбового покриття внаслідок впливу дрібних часток асфальтного покриття, бітуму, інших складових дорожнього покриття. З огляду на приписи ст.991 ЦК України та ст. 26 ЗУ «Про страхування», суд вважає лист АТ «Страхова група «ТАС» рішенням про відмову у виплаті страхового відшкодування, що викладене у письмовій формі, а тому аналізує правомірність відмови у виплаті страхового відшкодування позивачу, відповідно до викладених у зазначеному рішенні причин відмови. Так, із зазначеного листа вбачається, що підставою для відмови відповідача у виплаті страхового відшкодування позивачу стала відсутність страхового випадку. Судом встановлено, що позивач в установленому договором страхування порядку звернувся до відповідача із з заявою про настання події, що має ознаки страхового випадку, та на виплату страхового відшкодування, повідомив про всі відомі йому обставини, надав свій транспортний засіб для огляду спеціалісту, надав відповідачу документи, що підтверджують розмір завданого збитку, відтак підстав для відмови відповідачем у виплаті страхового відшкодування не було. Суд відхиляє доводи представника відповідача щодо того, що виявлені під час огляду автомобіля 30.06.2021 краплини чорного кольору на даху, кришці багажного відсіку, задньому лівому крилі/боковині, задній лівій дверці, передньому лівому крилі, передній лівій дверці, капоті, задньому лівому крилі/боковині, задній правій дверці, передньому правому крилі, передній правій дверці, задньому склі, лобовому склі, лівому дзеркалі, правому дзеркалі, бампері передньому, бампері задньому, фарах передніх, ліхтарях задніх, чотирьох стійках не підлягають відшкодуванню відповідно до пп. 9.1.21 договору страхування, оскільки з вказаного пункту вбачається, що до страхових випадків не відносяться сколи лакофарбового покриття внаслідок впливу дрібних часток асфальтного покриття, бітуму, інших складових дорожнього покриття. Однак, представником страховика під час проведення огляду 30.06.2021 не було встановлено жодних сколів на автомобілі, а були виявлені краплини - чорного кольору на автомобілі. Більше того, як вбачається зі змісту вказаного пункту, не підлягають відшкодуванню сколи лакофарбового покриття внаслідок впливу складових дорожнього покриття, в тому числі бітуму. Тобто, в даному пункті йде мова про можливі незначні пошкодження автомобіля під час його експлуатації, а саме попадання під час руху автомобіля по дорожньому покриттю будь-яких його складових, та виникнення внаслідок цього сколів на автомобілі. Однак, як вбачається з зазначеного акту огляду локалізація чорних крапель була по всьому кузову автомобіля, в тому числі і на даху, що унеможливлює їх потрапляння на автомобіль з дорожнього покриття. Окрім цього, вказаний пункт передбачає саме наявність сколів на автомобілі, що можливо лише при взаємодії кузову автомобіля з твердим бітумом, однак представником страховика були виявлені краплини чорного кольору. Крім того, пп. 9.1.21 договору страхування на який посилається сторона відповідача, як на виключення страхового випадку, передбачає, що втрата товарної вартості у зв"язку з незначними пошкодженнями тощо ТЗ мають накопичувальний характер, які виникли неодночасно, а протягом деякого часу експлуатації ТЗ, тоді як враховуючи характер виявлених плям майже по всьому автомобілю (дах, капот, тощо) та враховуючи перелік робіт необхідних по їх відполіруванню, є очевидним що такі не могли утворитися внаслідок нормальної та тривалої експлуатації. Відтак, суд приходить висновку, що заявлена позивачем подія не входить до виключень із страхових випадків на які посилається сторона відповідача, а тому підстав для відмови відповідачем у виплаті страхового відшкодування не було. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про доведеність позивачем своїх вимог та наявність підстав для їх задоволення. Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved