Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

позивач [PERSON] , 27.09.2021 звернулася до суду з позовом до відповідачів [PERSON] , [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Лідія Миколаївна, в якому просить: визнати недійним спадковий договір укладений 27.04.2021 між нею та відповідачами, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Дерев`янко Л.М. та зареєстрований в реєстрі №641; визнати недійним спадковий договір укладений 27.04.2021 між нею та відповідачами, посвідчений приватним нотаріусом ЛМНО Дерев`янко Л.М. та зареєстрований в реєстрі№643; у зв`язку із визнанням недійсними договорів, скасувати (вилучити) обтяження зареєстровані в реєстрі за №642 та за №644 з квартири [ADDRESS] , накладені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев"янко Л.М. при укладенні спадкових договорів, укладених 27 квітня 2021 року та зареєстрованих в реєстрі за №641 та №643. В обґрунтування позовних вимог позивачка покликається на те, що 27.04.2021 між нею та [PERSON] від імені якого на підставі довіреності, діяла [PERSON] , а також між нею та [PERSON] було укладено спадкові договори, згідно яких набувачі зобов`язувалися виконувати передбачені у договорах розпорядження відчужувача і в разі його смерті [PERSON] та [PERSON] набувають право власності по Ѕ частці на належне відчужувачу нерухоме майно, а саме: квартиру [ADDRESS] . На момент вчинення вказаних правочинів [PERSON] , вважала, що з нею укладались договори довічного утримання, з метою опіки та повноцінного догляду за нею до дня смерті. Однак, вона помилилась у природі вказаних правочинів та в обов`язках, які покладалися у цих договорах на набувачів. Так, при огляді укладеного між нею нею та [PERSON] спадкового договору виявила, що в обов`язки набувача входить лише здійснення обряду поховання та встановлення пам`ятника. Жодного обов`язку набувача утримувати відчужувача в даному договорі немає. В укладеному між нею та [PERSON] спадковому договорі передбачається, що набувач зобов`язується: забезпечувати доставку необхідних ліків та продуктів, у разі смерті поховати і поставити надгробний пам`ятник. Разом з тим, [PERSON] через тиждень після укладення вказаних спадкових договорів виїхала у м. Київ. Таким чином, [PERSON] не отримала очікуваних опіки та догляду від набувачів. Догляд та опіку над нею здійснюють сторонні люди сусіди. На її думку, справжня мета вказаних договорів отримання відповідачами права власності на належну їй квартиру. Також, позивачка зазначила, що умовами укладених\~спадкових договорів\~не передбачено\~можливості передоручення\~набувачами виконання\~взятих на\~себе зобов`язань. Відповідно до ухвали від 08.11.2021 позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження з викликом сторін. 16.02.2022 від представника позивача до суду поступила заява про виклик свідків. 07.06.2022 від відповідача [PERSON] до суду поступило клопотання про поновлення строку на подання відзиву, оскільки до 06.05.2022 він не отримував жодних процесуальних документів чи повісток про розгляд даної справи. А тому з поважних причин не зміг взяти участь у судовому розгляді, в тому числі подати відзив та докази які спростовують позовні вимоги, а також заявити відповідні клопотання. 07.06.2022 відповідачем [PERSON] подано до суду відзив на позовну заяву. В якому зазначає, що він проживає в місті Києві. Там же проживає його мама, яка є рідною сестрою [PERSON] . Позивач в телефонних розмовах з його матір`ю з березня 2021 року почала нарікати на своє життя, зокрема, на те, що їй дуже важко, оскільки потребує догляду, проте немає кому принести продукти, купити ліки. Сусідка, на котру [PERSON] склала заповіт, і котра надавала допомогу, відмовилась далі допомагати і вимагає дарчу на квартиру. Мати попросила його допомогти [PERSON] . Оскільки він особисто не мав можливості поїхати у Львів, бо живе і працює в м.Києві, з метою організації догляду за своєю тіткою [PERSON] , він зателефонував та запропонував своїй знайомій [PERSON] здійснювати догляд за позивачкою. [PERSON] погодилась за умови, якщо [PERSON] передасть їй хоча б половину квартири. За його домовленістю з позивачкою, остання передасть йому половину квартири, як своєму племіннику, за що він зобов`язувався організувати їй похорони у випадку смерті. Іншу половину квартири [PERSON] передасть [PERSON] , яка буде забезпечувати позивачці доставку ліків та продуктів. Відповідачі наполягали на укладенні договорів довічного утримання, на що [PERSON] не хотіла погоджуватись. Після консультації з нотаріусом Василюк В.М. [PERSON] погодилась на укладення спадкових договорів і відмовилась від укладення договору дарування або договору довічного утримання. Досягнувши згоди щодо договору, [PERSON] . Викликала приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М., яка оформила укладення спадкових договорів. Вважає, що позивачка намагається ввести суд в оману відносно того, що не усвідомлювала, який договір укладає. На його думку, [PERSON] не могла помилятися щодо його зобов`язань. Викладені у позовній заяві твердження про те, що [PERSON] не здійснювала за позивачкою догляду, вважає обманом. Допоки у [PERSON] з [PERSON] були нормальні стосунки, остання виконувала свої обов`язки. Однак, з липня 2021 року [PERSON] стала наполягати на розірванні спадкових договорів, виганяла із своєї квартири [PERSON] , яка в якості доказів вказаних дій позивачки стала записувати деякі розмови між нею та позивачкою. На виконання взятих на себе зобов`язань за спадковим договором [PERSON] 27.07.2021 уклала договір з агенцією «Оберіг», яка направила позивачці доглядальницю, а сама виїхала з квартири [PERSON] . У жовтні 2021 року [PERSON] відмовилась приймати будь-яку допомогу як зі сторони [PERSON] так і інших доглядальниць, які були найняті для виконання зобов`язань по спадковому договору. Також, [PERSON] вказує, що в позовній заяві та доданих документах відсутні докази, які б вказували на наявність помилки зі сторони позивачки при укладенні спадкових договорів. Щодо виконання його обов`язків за спадковим договором, вважає, що не може бути претензій, оскільки час їх виконання не настав. Просить відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі. 28.06.2022 від представника відповідача - адвоката Горбай Р.С. до суду поступило клопотання про проведення судового засідання в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом м. Києва за участю відповідача [PERSON] [PERSON] . Проти позову заперечила. Пояснила, що до неї звернувся її знайомий [PERSON] та запропонував переїхати у м.Львів для надання допомоги його тітці [PERSON] , за це запропонував половину квартири, що належала позивачці. [PERSON] погодилась і одразу поїхала у м.Львів. Приїхавши до [PERSON] 11 квітня 2021 року, [PERSON] побачила, що квартира перебуває в занедбаному стані, а сама господарка квартири потребує догляду. [PERSON] поселилась в квартирі [PERSON] і почала її доглядати. Догляд полягав в принесенні з магазину продуктів, придбаних за кошти [PERSON] а також частково за кошти [PERSON] . Окрім цього [PERSON] придбала рулон шпалер та клей і покрила стіну в квартирі [PERSON] цими шпалерами. Через тиждень після приїзду вона підібрала необхідні документи, звернулась до приватного нотаріуса Львівського міського нотаріального коругу Дерев`янко Л.М., котра і оформила оспорювані договори. Перед укладенням спадкових договорів [PERSON] радилась з іншими нотаріусами. Оскільки через деякий час піся укладення договорів відносини між [PERSON] . Та [PERSON] погіршились, з метою інформування [PERSON] про добросовісне виконання своїх зобов`язань [PERSON] . Почала без відома [PERSON] записувати розмови між ними та фотографувала як організовує харчування для [PERSON] . Через деякий час [PERSON] виявила, що [PERSON] симулює свою безпомічність, а насправді може себе обслуговувати, тому [PERSON] почала фотографувати як дає [PERSON] продукти харчування та записувати розмови без відома позивачки. Оскільки [PERSON] вигнала [PERSON] із своєї квартири, в день від`їзду [PERSON] уклала договір з агенцією «Оберіг» для пошуку доглядальниці для [PERSON] . Агенція запропонувала таких доглядальниць, котрі приходли до позивачки та приносили їй продукти, придбані за кошти позивачки, однак [PERSON] була постійно ними незадоволена і в жовтні 2021 року взагалі перестала приймати від них допомогу. Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, надала пояснення аналогічні змісту позовної заяви та доповнила, що [PERSON] запросила нотаріуса додому. Нотаріус приїхав вже з двома готовими договороми, роз`яснив, що [PERSON] та [PERSON] будуть опікуватися нею та здійснювати догляд, натомість після її смерті останні отримають право власності на належну їй квартиру. Під час укладення договорів [PERSON] лежала на ліжку і в текст не вчитувалась. [PERSON] , проживаючи у неї вдома, купувала продукти харчування та ліки за її кошти, відразу зробила замок до кімнати в якій жила та заховала технічний паспорт на квартиру та правовстановлюючі документи, котрі [PERSON] зберігала в серванті, і котрі згодом знайшла під матрасом на ліжку, де спала [PERSON] . Стверджує, що квартира є її єдиною цінністю і укладаючи договір розраховувала на повноцінний догляд, утримання і увагу. Під час оформлення договору вона не зрозуміла повністю його умов, а повірила запевненням що на підставі укладених договорів отримає бажаний догляд і утримання. Стверджує, також, що якщо б на момент укладення договорів знала, що [PERSON] отримає половину її квартири після смерті лише за обов`язок організувати похорон і поставити пам`ятник, а іншу половину квартири отримає [PERSON] лише за те, що проживаючи з нею інколи приноситиме продукти, то не укладала б таких договорів. Просить задоволити позов. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав пояснення аналогічні змісту позовної заяви та доповнив, що викладені відповідачем у відзиві на позовну заяву обставини підписання спадкових договорів є надуманими та голослівними, адже не підтверджені належними та допустимими доказами і спростовуються тим, що [PERSON] не був присутній при укладенні спадкових договорів, чого не заперечує сам у відзиві зазначаючи, що не міг поїхати до [PERSON] і про такі обставини йому відомо зі слів [PERSON] . Мотиви відповідача, вказані у відзиві, на підставу укладення спадкових договорів не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на зміст правочину та його умови, і в даному випадку позивач істотно помилялась не в мотивах укладення договорів, а щодо їх істотних умов в частині обов`язків відповідачів, що узгоджується з положеннями ст.229 ЦК України. Зауважив, що сам відповідач у мотивах на підставу укладення спадкових договорів вказував, що [PERSON] потребувала сторонньої допомоги та догляду і просила про таку. Доводи відповідача щодо сумлінного та належного виконання [PERSON] взятих на себе зобов`язань за спадковим договором упродовж 5-ти місяців, не підтверджені належними доказами, адже чеки про придбання ліків та продуктів, частина яких, як вбачається із самих касових документів, оплачена самою [PERSON] , не є належним доказом виконання взятих за договором зобов`язань. Дійсно, [PERSON] давала сусідам та іншим особам власні кошти на придбання ліків та продуктів, відповідно вони надавали їй чеки та здачу після придбання необхідного і позивачка складає чеки. Доказів того, що саме [PERSON] виконувала доручення по придбанню ліків та продуктів відповідачем не надано. Щодо наданих\~відповідачем фотографій\~та диску\~зі звукозаписами,\~просив визнати\~такі докази\~недопустимими.\~Крім цього,\~зазначив про наявність у позивача судових витрат, а саме витрат на професійну правничу допомогу. Представник відповідача\~ [PERSON] у судовому засіданні заперечив щодо заявлених позовних вимог, надав пояснення аналогічні поясненням [PERSON] та змісту відзиву [PERSON] на позовну заяву. Просить у позові відмовити. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні заперечила щодо заявлених позовних вимог та пояснила, що вона виконувала свої обов`язки по спадковому договору і не відмовлялась від їх виконання. Просить у позові відмовити. Третя особа приватний нотаріус Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності. Заслухавши вступні слова учасників справи, дослідивши матеріали справи та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до такого висновку. Судом встановлено, що на підставі свідоцтва про право власності на квартиру, виданого Квартирно-експлуатаційною частиною району 25 жовтня 1999 року, згідно з розпорядженням від 08 жовтня 1999 року №7000, та зареєстрованого Львівським Міжміським бюро технічної інвентаризації в реєстрову книгу №37435, [PERSON] належить квартира [ADDRESS] . 27 квітня 2021 року між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач), від імені якого на підставі довіреності, діяла [PERSON] , було укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського\~нотаріального округу\~Дерев`янко Л.М.,зареєстрований в реєстрі за №641. Також, 27 квітня 2021 року між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач) укладено спадковий договір, посвідчений приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. і зареєстрований в реєстрі за №643. Дані договори посвідчено приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального договору [PERSON] удома позивача за адресою [ADDRESS] у зв`язку з похилим віком [PERSON] . Згідно з п.1.1. спадкового договору від 27 квітня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №641, укладеного між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач), набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на належну відчужувачу Ѕ (одну другу) частку квартири [ADDRESS] , в наступних частках: [PERSON] в Ѕ (одній другій) частці квартири, [PERSON] в Ѕ (одній другій) частці квартири. При цьому, [PERSON] не виступала стороною вказаного договору і спадкового договору між [PERSON] та [PERSON] ще не було укладено. Відповідно до п.2.4.1. вказаного договору в обов`язок набувача ( [PERSON] ) входить здійснення обряду поховання та встановлення пам`ятника. Згідно з п.1.1. спадкового договору від 27 квітня 2021 року та зареєстрованого в реєстрі за №643, укладеного між [PERSON] (відчужувач) та [PERSON] (набувач), Набувач зобов`язується виконувати передбачені в ньому розпорядження Відчужувача і в разі його смерті набуває право власності на належну [PERSON] Ѕ (одну другу) частку квартири [ADDRESS] . Відповідно до п.2.4.1., 2.4.2. даного спадкового договору в обов`язок набувача ( [PERSON] ) входить забезпечувати доставку необхідних ліків та продуктів; у разі смерті відчужувача поховати її і поставити надгробний пам`ятник. Допитані в судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] дали суду показання, за змістом яких, сусідку [PERSON] знають давно, вона одинока жінка, яка потребує допомоги і стороннього догляду. Вони неодноразово допомагали позивачці купувати продукти, ліки. [PERSON] крім вказаного, ще й готує їсти, їздить з [PERSON] в лікарню, на медичні огляди, тощо. Догляду [PERSON] за [PERSON] вони не бачили. Зі слів [PERSON] [PERSON] не доглядала за нею. Також, судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що позивач є особою похилого віку ( [INFO] ), одинокою, а, відтак, потребує стороннього догляду, в зв`язку з чим 27 квітня 2021 року вона уклала спадкові договори з відповідачами, які нотаріусом оформлені та посвідчені вдома у позивачки. Суд зауважує, що з огляду на встановлені у судовому засіданні обставини, які підтверджені належними та допустимими доказами, які в своїй сукупності не викликають сумнівів у своїй достовірності, а саме: вік позивача на час укладення договору, відсутність близьких людей, метою укладення договору для позивача був догляд за нею. Необхідність догляду та допомоги для позивача не заперечували і відповідачі, у відзиві та в відповідних поясненнях в ході розгляду справи. В той\~же час,\~зі змісту\~спадкового договору,\~укладеного27 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] , від імені котрого діяла [PERSON] , після смерті позивача набувач набуває право власності на Ѕ (одну другу) частку належної позивачу квартири за адресою: [ADDRESS] . Натомість набувач несе обов`язок виключно здійснення обряду поховання та встановлення пам`ятника. Інших обов`язків для набувача, і, зокрема, здійснення будь-якого догляду чи допомоги позивачу, вказаним договором не передбачено. Зі змісту спадкового договору, укладеного 27 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] після смерті позивача набувач отримує право власності на Ѕ (одну другу) частку належної позивачу квартири за адресою: [ADDRESS] . При цьому набувач несе обов`язок забезпечувати доставку необхідних ліків та продуктів, і після смерті відчужувача поховати її та поставити надгробний пам`ятник. При цьому, як стверджувала відповідач, така доставка ліків і продуктів мала відбуватись за кошти позивача. Відтак, з огляду на встановлені обставини справи, суд приходить до висновку, що доставка ліків та продуктів, прибаних за кошти позивача в обмін на набуття права власності на квартиру не були очікуваним для позивача і необхідним для неї стороннім доглядом, а саме відчуження квартири, яка становить виключну цінність для [PERSON] є неспівмірним за набутям таких незначних вигод за договором. Відповідно до вимог статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має грунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Вказаним вимогам спадкові договори, укладені 27 квітня 2021 року між [PERSON] та [PERSON] та між [PERSON] та [PERSON] , і котрі були посвідчені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального договору Дерев`янко Л.М., не відповідають. За змістом частини 1 та 3 ст.203\~ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Відповідно до\~частини 1\~та 3\~ст.\~215\~ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Згідно з частиною 1 ст. 229 ЦК України якщо особа, яка вчинила правочин, помилилася щодо обставин, які мають істотне значення, такий правочин може бути визнаний судом недійсним. Істотне значення має помилка щодо природи правочину, прав та обов`язків сторін, таких властивостей і якостей речі, які значно знижують її цінність або можливість використання за цільовим призначенням. Помилка щодо мотивів правочину не має істотного значення, крім випадків, встановлених законом. Стаття 1302 ЦК України визначає поняття спадкового договору. Так, за спадковим договором одна сторона (набувач) зобов`язується виконувати розпорядження другої сторони (відчужувача) і в разі його смерті набуває право власності на майно відчужувача. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Суд зауважує, що обставини, щодо яких помилилася позивач, зокрема щодо отримання підтримки, догляду та утримання, на які розраховувала під час укладення оспорюваних договорів позивач, як сторона правочинів, існували саме на момент вчинення правочинів, а не виникли після їх укладення і ці обставини є істотними. \~ \~ \~ \~Суд не погоджується з доводами відповідачів, вважає такі не обґрунтованими та не підтвердженими належними, допустимими та достовірними доказами. Надані відповідачами фотографії та диск зі звукозаписами нібито телефонних розмов є недопустимими доказами. Так, суд враховує Рішення Конституційного суду України у справі за конституційним поданням СБУ щодо офіційного тлумачення положення частини 3 статті 62 Конституції України №12 - рп/2011 від 20 жовтня 2011 року, в якому зазначено наступне: Згідно з ч.1, 2 ст.32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України; не допускається збирання, зберігання, використання та поширення конфіденційної інформації про особу без її згоди, крім випадків, визначених законом, і лише в інтересах національної безпеки, економічного добробуту та прав людини. Стаття 31 Конституції України гарантує кожному таємницю листування, телефонних розмов, телеграфної та іншої кореспонденції. Винятки можуть встановлюватися лише судом у випадках, передбачених законом, з метою запобігти злочинові чи з`ясувати істину під час розслідування кримінальної справи, якщо іншими способами одержати інформацію неможливо. Розглядаючи справу Конституційний суд узяв до уваги практику Європейського суду з прав людини, який у своїх рішеннях неодноразово зазначав, що допустимість доказів є прерогативою національного права і, за загальним правилом, саме національні суди повноважні оцінювати надані їм докази (параграф 34 рішення у справі Тейксейра де Кастро проти Португалії від 9 червня 1998 року, параграф 54 рішення у справі Шабельника проти України від 19 лютого 2009 року), а порядок збирання доказів, передбачений національним правом, має відповідати основним правам, визнаним Конвенцією, а саме: на свободу, особисту недоторканність, на повагу до приватного і сімейного життя, таємницю кореспонденції, на недоторканність житла (статті 5, 8 Конвенції) тощо. Здійснення звукового запису голосу особи без її згоди порушує право на охорону інтересів особи. Голос фізичної особи належить до проявів особистого характеру, що охороняється, його звуковий запис можна здійснювати або використовувати тільки з відома фізичної особи. Відеозаписи в якості електронних доказів, аналогічно до аудіозаписів, для оцінки належності відеозапису як доказу береться до уваги наявність у ньому необхідних реквізитів електронного доказу, таких як фіксація дати та часу зйомки, місця події. Докази прийняті судом не повинні викликати сумнів, щодо відсутності в ньому монтажу, якщо використовується копія аудіозапису чи відеозапису, а не їх оригінал (постанова Верховного Суду від 31.10.2019 р. у справі №404/700/17). Подані відповідачами докази отримані з порушенням порядку їх отримання, тобто з порушенням таємниці телефонних розмов, фотографій, зроблених без згоди особи, яка на ній зображена, тобто без отримання офіційного дозволу фотографувати чи записувати її тощо. Окрім цього, вказані докази подані в електронній формі, а також в формі паперової копії електронного документа, не відповідають вимогам ст.100 ЦПК України щодо форми подання та посвідчення електронних доказів. Таким чином, на підставі зібраних доказів у справі, встановивши дійсні обставини, суд доходить переконання, що позивач неправильно сприйняла важливі обставини правочинів в частині зобов`язань сторін, що вплинуло на її волевиявлення, тим самим допустивши помилку, яка має істотне значення, оскільки позивач не отримала того, на що сподівалася, укладаючи спірні правочини догляду за нею зі сторони відповідачів. \~ \~ \~ \~Щодо позовних вимог в частині скасування (вилучення) обтяження зареєстрованих в реєстрі за №642 та за №644 з квартири [ADDRESS] , накладені приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Дерев`янко Л.М. при укладенні спадкових договорів, укладених 27 квітня 2021 року та зареєстрованих в реєстрі за № 641 та №643, суд зазначає наступне. Судом встановлено,\~що приватним\~нотаріусом Львівського\~міського нотаріального\~округу Дерев`янко\~Л.М.\~на підставі\~статті 73\~Закону України\~Про нотаріат та у зв`язку з посвідченням оспорюваних спадкового договорів від 27.04.2021 накладено заборону відчуження вказаного у договорах майна, а саме квартири [ADDRESS] , яка належить [PERSON] до припинення цих договорів. Крім того, згідно з абзацом п`ятим підпунктом 5 пункту 5.1 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 №296/5 (далі Порядок), нотаріус знімає заборону відчуження майна при одержанні повідомлення: про припинення, розірвання, визнання недійсним договору ренти, довічного утримання (догляду), спадкового договору. Отже, розірвання чи визнання недійсними судом оспорюваних спадкових договорів від 27.04.2021 та повідомлення про це нотаріуса є підставою для припинення заборони відчуження зазначеного у договорах майна та знаття нотаріусом відповідної заборони в силу змісту цієї заборони та абзацу п`ятого підпункту 5 пункту 5.1 Порядку, а відтак позовна вимога про скасування судом обтяження у виді заборони є безпідставною, похідною, через що суд відмовляє у її задоволенні. Питання щодо судових витрат слід вирішити відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України.

Outcome: partial