Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

у грудні 2021 року КП «Київтеплоенерго» звернулося до суду з позовом, у якому просить стягнути з відповідача [PERSON] на користь КП «Київтеплоенерго» заборгованість за спожиті з 01.05.2018 року послуги з централізованого опалення у розмірі 13911,24 грн., витрати пов`язані з отриманням інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно у розмірі 33 грн. та судовий збір. В обґрунтування заявлених вимог позивачем зазначено, що квартира за адресою: [ADDRESS] , під`єднана до внутрішньобудинкової системи теплопостачання, а отже відповідач є споживачем послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, які з 01.05.2018 року постачає КП «Київтеплоенерго». Проте, відповідач своєчасно не сплачував за спожиті послуги, в результаті чого утворилась заборгованість, яка станом на 01.09.2021 складає 13911,24 грн. Відповідач від послуг централізованого опалення у встановленому законодавством порядку не відмовлявся (не відключався). Одночасно зі зверненням до суду з позовом КП «Київтеплоенерго» подало клопотання про витребування у Комунальному підприємстві Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] (а.с. 3). Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва Плахотнюк К.Г. від 4 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження, з повідомленням сторін (а.с. 49-50). Відповідачу був наданий строк для надання відзиву. Витребувано у Комунальному підприємстві Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» відомості, що підтверджують право власності/користування об`єктом нерухомості за адресою: [ADDRESS] . В судове засідання сторони не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а.с. 54, 64), про причини неявки суд не повідомили. Відповідач відзиву на позов не подав, направив до суду заяву, в якій позовні вимоги не визнав, посилаючись на те, що він проживає у кімнаті у квартирі спільного заселення, площею 42,31 кв.м. Зазначив, що діюче законодавство не передбачає сплату за надані послуги мешканцям інших кімнат у квартирі спільного заселення. Також вважає протиправним перекладання вартості послуг за використання теплової енергії на мешканців будинку комерційними структурами, що знаходяться в помешканнях нежитлового фонду на 1-му поверсі та у підвалі будинку, без приладів теплового обліку. Оскільки у нього відсутня заборгованість просить відмовити в задоволення позову та зобов`язати позивача зробити перерахунок оплати послуг за останні 3 роки. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 27.12.2017 №1693 «Про деякі питання припинення Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27 вересня 2001 року, укладеної між Київською міською державною адміністрацією та акціонерного енергопостачальною компанією «Київенерго», КП «Київтеплоенерго» визначено підприємством, за яким закріплено на праві господарського відання майно комунальної власності територіальної громади міста Києва, що повернуто з володіння та користування ПАТ «Київенерго». За розпорядженням Виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 10.04.2018 № 591 КП «Київтеплоенерго» видано ліцензію на право провадження господарської діяльності з виробництва та постачання теплової енергії споживачам. Отже, з 01.05.2018 року КП «Київтеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення (ЦО) та централізованого постачання гарячої води (ЦПГВ). 11 жовтня 2018 року між ПАТ «Київенерго» та КП (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» було укладеного Договір № 602-18 про відступлення права вимоги, за яким ПАТ «Київенерго» відступило право вимоги, а КП «Київтеплоенерго» набуло право вимоги до юридичних осіб, фізичних осіб, фізичних осіб-підприємців, щодо виконання ними грошових зобов`язань перед кредитором з оплати спожитих до 01 травня 2018 року послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання (а.с. 39). Мешканцям будинку, в якому розташована квартира відповідача, послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води надаються комунальним підприємством виконавчого органу Київради (КМДА) «Київтеплоенерго». Судом встановлено, що відповідно до інформації, викладеній в листі № 062/14-5041(И-2022) від 22.06.2022 КП КМР «КМ БТІ», який був надісланий на виконання ухвали судді від 4 січня 2022 року та копій свідоцтва про право власності на житло, виданого 15 вересня 1994 року органом приватизації державного житлового фонду та договору дарування частини квартири від 27 грудня 2004 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Леончук І.А. та зареєстрованого в реєстрі за № 7318 (а.с. 60, 61, 62) квартира [ADDRESS] на праві власності зареєстрована: 66/100 ч. за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ; 34/100 ч. за [PERSON] . За даною адресою на ім`я відповідача закріплений особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 77890668 від 20.01.2022 відповідач зареєстрований за вказаною адресою (а.с. 48). Правовідносини з постачання ЦО та ЦПГВ (Послуги) регулюються ЗУ «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими Поставою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 № 630 (Правила) та іншими нормативно-правовими актами у сфері житлово-комунальних послуг. Крім того, на момент виникнення відносин з відповідачем стосовно надання комунальних послуг, а саме з 01.05.2018, на них поширювалася дія ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 № 1875-ІV. На виконання вимог Закону від 24.06.2004 КП «Київтеплоенерго» на основі типового договору підготовлено та опубліковано договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в газеті «Хрещатик» від 28.03.2018 року № 34 (5085) (а.с. 41). Зміст зазначеного договору відповідає змісту типового договору, затвердженого Постановою. Такі договори є договорами приєднання, а отже може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Заперечення щодо умов договору відповідачем не подавались, а відтак сторони уклали договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом акцепту публічної оферти відповідно до статті 642 ЦК України. Відповідно до п.п. 1, 14 договору про надання послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, виконавець зобов`язується своєчасно надавати споживачеві відповідної якості послуги з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води згідно діючими нормативами, а споживач зобов`язався своєчасно та у повному обсязі сплатити послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що зазначені договором. Розрахунковим періодом є календарний місяць, якщо інше не визначено договором. Оплата послуг щомісячна. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяця) на підставі розрахунків на оплату наданих послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води. Відповідно до пункту 20 Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Пунктом 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів, при цьому, такому праву прямо відповідає визначений п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до положень ст. 322 Цивільного кодексу України, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі ст. 360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. За п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного Суду від 15 березня 2018 року у справі № 401/710/15-ц). Підключення будинку до мереж централізованого опалення та/або постачання гарячої води свідчить про надання послуг позивачем. З наданих позивачем копій корінців нарядів, що видавались на включення (відключення) опалення (а.с. 7-12), Акту прийняття теплового вузла обліку (а.с. 14), актів про готовність вузла комерційного обліку до роботи (а.с. 15-17); відомостей користувача (добовий) використання теплової енергії (а.с. 19-36) встановлено, що для будинку [ADDRESS] безперебійно надавались послуги з централізованого опалення. Відповідач [PERSON] та інші власники квартири в свою чергу, від мереж централізованого опалення у встановленому чинним законодавством не відмовлялися (не відключалися). З матеріалів справи вбачається, що власники квартири користувалися послугами, але своєчасно не сплачували за них, в результаті чого за період з 01.05.2018 по 31.08.2021 року утворилась заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 13911,24 грн. (а.с. 4). Згідно з ч. 6 ст. 19, ст. 25 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. У разі відмови споживача оплачувати споживання теплової енергії заборгованість стягується в судовому порядку. Відповідно до ст.1 Закону України «Про теплопостачання» теплова енергія - це товарна продукція, що виробляється на об`єктах сфери теплопостачання для опалення, підігріву питної води, інших господарських і технологічних потреб споживачів, призначена для купівлі-продажу. Крім того, зазначений обов`язок споживача оплачувати вчасно та в повному обсязі житлово-комунальні послуги, а також брати участь у витратах по утриманню будинку (квартири) і прибудинкової території, проведенню ремонту, визначений нормами ЖК України, а саме ст. ст. 68, 156, 162. Так, за приписами статей 526, 525, 610 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Стаття 264 ЦПК України встановила, що під час ухвалення рішення, суд вирішує, зокрема, такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити. Зважаючи на те, що позов про стягнення заборгованості пред`явлено позивачем лише до одного зі співвласників квартири [ADDRESS] - [PERSON] , клопотання про залучення до участі у справі в якості співвідповідача інших співвласників зазначеної квартири позивачем в ході розгляду справи не заявлено, а відтак стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість з оплати послуг з централізованого опалення за період з 1 травня 2018 року пропорційно до частки відповідача (66/100 частин) у праві спільної часткової власності на вказану квартиру що становить 9181,42 грн. У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст.ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Враховуючи викладене, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню та стягненню із відповідача на користь позивача підлягає заборгованість пропорційно до розміру частки відповідача у праві спільної часткової власності на квартиру. У своїй письмовій заяві (а.с. 56) відповідач просить зобов`язати позивача зробити перерахунок оплати послуг за останні 3 роки, проте із зустрічним позовом про вказаний перерахунок до суду не звертався. Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Як вбачається з положень п. 3 ч. 3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів. Відповідно до квитанції від 15 грудня 2021 року позивачем за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав сплачено 33,00 грн. (а.с. 6). Окрім того, позивачем при зверненні з вказаною позовною заявою було сплачено судовий збір у розмірі 2270 грн. (а.с. 46). Понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору та за отримання відомостей з Державного реєстру речових прав підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача відповідно до правил ст. 141 ЦПК України. На підставі викладеного,

Outcome: approved