Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

До Суворовського районного суду м.Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, про зміну способу стягнення аліментів, в якому просила: -позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] -змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 09.06.2020 у розмірі 2000 грн. щомісячно, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною віку 18 років, тобто до [INFO] . Позивачка обґрунтовує позовні вимоги, що вона та [PERSON] перебували у шлюбі у з 16.06.2016 року. [INFO] у них народилась дитина [PERSON] . 09.06.2020 року шлюб між ними було розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси. 09.06.2020 року рішенням Малиновського районного суду м.Одеси з відповідача на її користь були стягнені аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісячно. Після розірвання шлюбу вона змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». [INFO] у неї народилась друга дитина - [PERSON] . Батьком дитини є [PERSON] , [INFO] , з якими вони перебувають у фактичних шлюбних відносинах. На теперішній час вона виховує дитину [PERSON] самостійно, забезпечує дитині повний гармонійний фізичний, розумовий, духовний, моральний і соціальний розвиток, а також рівень життя, необхідний для такого розвитку. Відповідач, в свою чергу, подальшою долею дитини не цікавився, участі в вихованні не приймає, матеріальної або будь-якої іншої допомоги не надає. Таким чином, враховуючи вищезазначене позивачка просить суд позбавити [PERSON] , [INFO] , батьківських прав відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , та змінити спосіб стягнення аліментів, що стягуються з [PERSON] , [INFO] , згідно рішення Малиновського районного суду м.Одеси по справі від 09.06.2020р. у розмірі 2000 грн. щомісячно, стягнувши з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки (однієї чверті) усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів [PERSON] , але не менше, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи стягнення з моменту подачі позову до суду та до досягнення дитиною віку 18 років, тобто до [INFO] . Сторони у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені судом належним чином. Від позивачки надійшла заява, в якій позовні вимоги підтримала просила задовольнити позов, просила розгляд справи провести у її відсутність.(арк.сп.51). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся судом належним чином. Представник третьої особи Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав, про та зміну способу стягнення аліментів, є обґрунтованими, доказаними, тому підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч.1 ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, не визнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено про те, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі з 16.06.2016 року, однак, шлюб було розірвано на підставі рішення Малиновського районного суду м.Одеси від 09.06.2020 року (арк.сп.22-23); Відповідно до свідоцтва про зміну імені серії [NUMBER] від 25.06.2021 року, видане Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) позивачка змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] » (арк.сп.21); Як вбачається за матеріалів справи, [INFO] , у сторін народилась дитина [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , актовий запис №6113, видане Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області (арк.сп. 19); Рішенням Малиновського районного суду м.Одеси від 09.06.2020 року з [PERSON] було стягнуто на користь [PERSON] аліменти, на утримання дитини [PERSON] у розмірі 2000 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% від встановленого законом прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з 12.03.2020 року до повноліття дочки, а саме до [INFO] (арк.сп. 24-26); Позивачка [PERSON] має також дитину [PERSON] , [INFO] , батьком якого є [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 23.11.2021, видане Малиновським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (арк.сп. 27); Дитина [PERSON] відвідує студію «Вундеркінд», що підтверджується довідкою №4 від 17.01.2020 року Міжнародної громадської організації «Об`єднаний Єврейський центр розвитку» (арк.сп. 32); Судом встановлено, що аліменти на утримання дитини [PERSON] відповідачем не сплачувались, що підтверджується довідкою про неотримання аліментів №60626 від 21.12.2021 року Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (арк.сп. 33); Як вбачається з повідомлення №60627 від 21.12.2021 року Першого Приморського відділу державної виконавчої служби у м.Одесі Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), станом на 21.12.2021 року заборгованість складає у розмірі 42 000 грн. (арк.сп. 34); Відповідно до декларації дитини з сімейним лікарем №0001-Р6КК-9Х00 від 29.05.2020 законним представником дитини записано лише [PERSON] (арк.сп. 36); З довідки Комунального некомерційного підприємства «Одеський обласний медичний центр психологічного здоров`я» Одеської обласної ради від 20.04.2022 №99 вбачається, що позивачка [PERSON] на наркотичному обліку не значиться (арк.сп. 40); Довідкою Комунального некомерційного підприємства «Міський психіатричний диспансер» Одеської міської ради від 19.04.2022 №275 підтверджується, що позивачка [PERSON] на психіатричному обліку не значиться (арк.сп. 40); У принципі 6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння, вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Стаття 12 Закону України «Про охорону дитинства», зобов`язує батьків виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Виховання дитини має спрямовуватися на розвиток її особистості, поваги до прав, свобод людини і громадянина, мови, національних історичних і культурних цінностей українського та інших народів, підготовку дитини до свідомого життя у суспільстві в дусі взаєморозуміння, миру, милосердя, забезпечення рівноправності всіх членів суспільства, злагоди та дружби між народами, етнічними, національними, релігійними групами. Частина 2 ст.59 Закону України «Про освіту» на кожного з батьків покладає однакову відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до частини першої статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини, то вони відповідно до п.2 ч.1 та ч.2 ст.164 СК України можуть бути позбавлені судом батьківських прав. Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вона, він не забрали дитину з полового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови №3 від 30 березня 2007 року Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав надав такі роз`яснення: позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. В п.16 цієї ж постанови зазначено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу. Зазначені факти як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Згідно статті 27 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, діючої на Україні з 27.02.1991 року держави-учасники визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-и) несуть основну відповідальність за забезпечення умов життя, необхідних для розвитку дитини, в межах своїх здібностей і фінансових можливостей . Особи можуть бути позбавленні батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суд зазначає, що позбавлення батьківських прав, є винятковим та крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків. Стосовно вимог позивача про зміну способу стягнення аліментів на утримання дитини, суд приходить до висновку, що такі вимоги підлягають задоволення, з огляду на наступне. Згідно ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, тощо, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів. Відповідно до ст.183, 184 СК України, за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів», який набрав чинності 07.07.2017, внесені позитивні новели до законодавства України, що регулює питання стягнення аліментів. У тому числі передбачено, що обрання форми стягнення аліментів відтепер прерогатива отримувача аліментів. Відповідно суд приходить до висновку про необхідність змінити розмір аліментів, що стягуються з відповідача у розмірі 2000 гривень на дитину та враховуючи положення законодавства щодо права того з батьків, з яким проживає дитина, вирішувати питання щодо способу стягнення аліментів, суд вважає за необхідне стягувати в подальшому з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше, ніж 50% від прожиткового мінімуму на одну дитину і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п.23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у випадку зміни розміру аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили. При таких обставинах позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа: Орган опіки та піклування Суворовської районної адміністрації Одеської міської ради, про позбавлення батьківських прав та зміну способу стягнення аліментів - підлягають задоволенню. Щодо розподілу судових витрат, суд приходить до наступних висновків. Згідно зі ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються зокрема позивачі у справах про стягнення аліментів. Враховуючи вищенаведене, оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору за подання до суду позовної заяви про стягнення аліментів, з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір в сумі 992,40 гривень. Позивачка не просить стягнути з відповідача сплачений нею судовий збір за вимогу про позбавлення батьківських прав, у зв`язку з чим, що судові витрати в цій частині доцільно покласти на позивача. На підставі викладеного та

Outcome: approved