Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюб, яка обґрунтована тим, щона даний час позивач з відповідачем проживають в одній квартирі, однак спільне життя не склалося, оскільки у сторін рiзнi погляди на життя, різні інтереси та вподобання, сторони перестали розуміти один одного, втратили почуття поваги один до одного. У сторін часто виникають сварки та непорозуміння, що негативно впливає на спільних дітей. Шлюбні відносини між сторонами припинено з літа 2021 року і з цього ж часу сторони не ведуть спiльного господарства. Позивач вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливо. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 22 листопада 2021 року позовну заяву залишено без руху. Від позивача надійшла заява про усунення недоліків на виконання ухвали про залишення позовної заяви без руху. Ухвалою Деснянського районного суду міста Києва від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Судове засідання призначено на 10.02.2022. Розгляд справи 10.02.2022 та 22.03.2022 відкладався судом. Від позивача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, вимоги позову підтримує в повному обсязі та просить їх задовольнити. У судове засідання 15.06.2022 сторони не з`явились. Відповідачка до суду не з`явилася, відзиву на позовну заяву не подавала, клопотання про відкладення судового розгляду також не заявляла. Відповідачка повідомлялася про дату, час та місце розгляду справи належним чином, шляхом направлення судової повістки на адресу її зареєстрованого місця проживання ( [ADDRESS] ), проте судова повістка повернулася до суду з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (судова повістка на 15.06.2022). Окрім того, відповідачці було направлено судову повістку в електронній формі за допомогою SMS-повідомлення, яка була доставлена абоненту. Відповідно до положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України днем вручення судової повістки є, зокрема, день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. З огляду на те, що на поштовому повідомленні проставлено відмітку «адресат відсутній за вказаною адресою», тобто за зареєстрованим місцем проживання відповідачки, в силу положень п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України вважається, що повістку вручено відповідачці та вона є повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Відповідно до частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 223 ЦПК України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. З огляду на вказані обставини та приписи процесуального закону, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідачки, яка вважається повідомленою про дату, час та місце розгляду справи. Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив таке. Сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 23 лютого 2013 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 160, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.02.2013. Від даного шлюбу сторони мають дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у подружжя не склалось у зв`язку з різними поглядами на сімейне життя. Сторони не підтримують подружніх стосунків, не ведуть спільного господарства, примирення є неможливим. Згідно із статтею 21 Сімейного кодексу України (далі - СК України) шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається (ч. 1 ст. 24 СК України). За приписами частин третьої, четвертої статті 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Згідно з положеннями частини другої статті 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що сім`я фактично розпалась, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу призведе до порушення інтересів кожного з подружжя, тому наявні підстави для задоволення позову щодо розірвання шлюбу.

Outcome: approved