Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

22 жовтня 2021 року ОК «ДК «РУМБ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в особі Відділу №4 Управління в Одеському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області в якому просив: - визнати недійсним договір оренди землі, укладений 21 червня 2010 року між Таїровською селищною радою Овідіопльського району Одеської області (орендодавець) і [PERSON] (орендар) на підставі рішення 24 сесії V скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1399-V від 23 січня 2009 р., зареєстрований Овідіопольським районним відділом Одеської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за № 041052900322 від 07 вересня 2010 року; - скасувати державну реєстрацію договору оренди землі, укладеного 21 червня 2010 року між Таїровською селищною радою Овідіопльського району Одеської області і [PERSON] на підставі рішення 24 сесії V скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1399-V від 23 січня 2009 р., у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за № 041052900322 від 07 вересня 2010 року; - скасувати державну реєстрацію земельної ділянки кадастровий номер 5123755800:02:008:0779, яка розташована на території Таїровської селищної ради в [ADDRESS] , площею 0,0416 га; виключити з Державного земельного кадастру відомості про земельну ділянку кадастровий номер 5123755800:02:008:0779; закрити Поземельну книгу на земельну ділянку кадастровий номер 5123755800:02:008:0779, скасувати кадастровий номер 5123755800:02:008:0779. Свої вимоги позивач мотивував тим, що ОК «ДК «Румб» є постійним землекористувачем земельної ділянки, загальної площі 3,26 га. Згідно рішення Таїровської селищної ради № 1399-V від 23.01.2009 року було вилучено земельну ділянку площею 0,0416 га, розташовану на території Таїровської селищної ради в [ADDRESS] , зі складу земель рекреаційного призначення загальною площею 3,26 га, наданих у постійне користування Дачному кооперативу «Румб» для дачного будівництва та передано у довгострокову оренду строком на 49 років [PERSON] . Рішенням 16 сесії VI скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №500-VI від 13.07.2012 р. скасовано рішення Таїровської селищної ради №1399-V від 23.01.2009 року як таке що суперечить закону. [PERSON] на підставі скасованого рішення зареєстрував у Державному земельному кадастрі земельну ділянку, якій присвоєно кадастровий номер 5123755800:02:008:0779. Оскільки рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області рішення скасовано щодо земельної ділянки відповідача, а державна реєстрація земельної ділянки 5123755800:02:008:0779 скасована не була, позивач звернувся до суду за захистом своїх прав. 29.10.2021 року справу прийнято до провадження та в порядку ст.ст. 274, 279 ЦПК України призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 листопада 2021 року задоволено клопотання представника Обслуговуючого кооперативу «Дачний кооператив «РУМБ» та витребувано з Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області належним чином завірену копію договору оренди землі укладеного 21.06.2010 року між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та [PERSON] , на підставі рішення 24 сесії V скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1399-V від 23.01.2009 року, зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Таїровської селищної ради за № 041052900322 від 07.09.2010 року. 12 січня 2022 року за вх. №475/22 до суду надійшло клопотання Таїровської селищної ради Одеського району Одеської області про витребування доказів у зв`язку з відсутністю в селищній раді витребуваного договору, а саме просив витребувати від Головного управління Держгеокадастру в Одеській області належним чином завірену копію договору оренди землі укладеного 21.06.2010 року між Таїровської селищною радою Овідіопольського району Одеської області та [PERSON] . Ухвалою Овідіопольського районного суду Одеської області від 24 листопада 2021 року задоволено клопотання представника Обслуговуючого кооперативу «Дачний кооператив «РУМБ» та витребувано з Відділу №4 Управління в Одеському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області належним чином завірену копію договору оренди землі укладеного 21.06.2010 року між Таїровської селищною радою Овідіопольського району Одеської області та [PERSON] , на підставі рішення 24 сесії V скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1399-V від 23.01.2009 року, зареєстрований у книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Таїровської селищної ради за № 041052900322 від 09.09.2010 року. Листом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області від 28.01.2022 року за вих.9-15-0.6-549/2-22 про виконання ухвали суду надіслано на адресу суду не завірену копію витребуваного копію договору оренди землі. Відповідь обґрунтована неможливістю засвідчення витребуваного договору оренди відповідно до пункту 98 Інструкції з діловодства у Головному управлінні затвердженої наказом Головного управління Держгеокадастру в Одеській області віл 21.10.2019 №389. В судове засідання представник позивача не прибув, звернувся до суду з заявою, відповідно до якої просив справу розглядати за їх відсутності, позов підтримав в повному обсязі та просив його задовольнити. Відповідачі в\~судове засідання\~не з`явились,\~про дату,\~час та\~місце слухання\~справи повідомлялись\~належним чином.\~Представник Головного\~управління Держгеокадастру\~в Одеській\~області 02.02.2022\~року подав\~відзив на\~позовну заяву,\~просив поновити\~строк на\~подання відзиву\~та прийняти\~його до\~розгляду.\~Судом зазначений\~відзив не\~приймається з\~огляду на\~відсутність доказів\~направлення копій\~відзиву на\~адресу ОК\~«ДК «РУМБ»\~та Таїровської\~селищної ради\~Одеського району\~Одеської області,\~та відсутністю\~доказів поважності причин пропуску строку його подання більше ніж на 3 місяці. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, оскільки сторони не з`явилися у судове засідання. Суд, розглянувши матеріали справи і оцінивши наявні в справі письмові докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, вирішуючи справу, виходить з наступних висновків. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав. Відповідно до статті 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (стаття 12 ЦПК України). Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбаченому цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що ОК «ДК «Румб» є постійним землекористувачем земельної ділянки, загальної площі 3,26 га, що підтверджується державним актом на право постійного користування землею серії ОД-18 виданого на підставі рішення 7-ї позачергової сесії Таїровської селищної Ради народних депутатів від 28 травня 1996 року. Згідно рішення Таїровської селищної ради № 1399-V від 23.01.2009 року було вилучено земельну ділянку площею 0,0416 га, розташовану на території Таїровської селищної ради в [ADDRESS] , зі складу земель рекреаційного призначення загальною площею 3,26 га, наданих у постійне користування Дачному кооперативу «Румб» для дачного будівництва та передано у довгострокову оренду строком на 49 років [PERSON] 21 червня 2010 року між Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області та [PERSON] укладено договір оренди землі відповідно до якого Орендодавець надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку №47, 48, 49, 50 (під загальним номером 50), загальною площею 0,0416 га., для дачного будівництва, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , 48, 49, 50 (під загальним номером 50), Дачний (Обслуговуючий) кооператив «Румб» на території Таїровської селищної ради, Овідіопольського району Одеської області строком на 49 років. У липні 2012 року прокурором Овідіопольського району Одеської області внесено протест на рішення Таїровської селищної ради № 1399-V від 23.01.2009 р. «Про передачу у довгострокову оренду строком на 49 років гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0416 га для дачного будівництва, розташованої на території Таїровської селищної ради в [ADDRESS] , із земель наданих у постійне користування Дачному кооперативу «Румб» для дачного будівництва», який мотивований тим, що перевіркою прокуратури встановлено що загальними зборами кооперативу питання щодо вилучення земельної ділянки нерозглядалось, та відповідно така згода ОК «ДК «РУМБ» не надавалась. Окрім того, рішення щодо вилучення у дачного кооперативу «РУМБ» земельної ділянки, наданої за договором оренди громадянину [PERSON] , не виносилось та на час винесення рішення селищною радою, земельна ділянка перебувала у користуванні дачного кооперативу, з огляду на що селищна рада не мала права на її передачу в оренду. Рішенням 16 сесії VI скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №500-VI від 13.07.2012 р. «Про розгляд протесту, внесеного прокурором Овідіопольського району Одеської області на рішення Таїровської селищної ради № 1399-V від 23.01.2009 р. «Про передачу у довгострокову оренду строком на 49 років гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0416 га для дачного будівництва, розташованої на території Таїровської селищної ради в [ADDRESS] , із земель наданих у постійне користування Дачному кооперативу «Румб» для дачного будівництва» було скасовано рішення Таїровської селищної ради №1399-V від 23.01.2009 року як прийняте з порушенням вимог закону. Відповідно до інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 28.01.2022 року земельна ділянка кадастровий номер 5123755800:02:008:0779 для дачного будівництва площею 0,0416 га, розташована в [ADDRESS] перебуває у державній формі власності та зареєстрована за Таїровською селищною радою Овідіопольського району Одеської області. За змістом статті 125 ЗК України 2001 року (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється. Відповідно до пунктів 2 та 10 Розділу VІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про державний земельний кадастр» земельні ділянки, право власності (користування) на які виникло до 2004 року, вважаються сформованими незалежно від присвоєння їм кадастрового номера. У разі якщо відомості про зазначені земельні ділянки не внесені до Державного реєстру земель, їх державна реєстрація здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) за заявою їх власників (користувачів земельної ділянки державної чи комунальної власності) або особи, яка подала заяву про визнання спадщини відумерлою, якщо така справа прийнята до провадження судом. Документи, якими було посвідчено право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, видані до набрання чинності цим Законом, є дійсними. До 01 січня 2013 року державна реєстрація земельних ділянок, які передавалися у власність із земель державної чи комунальної власності, здійснювалась з видачею державних актів на право власності на земельні ділянки. Реєстрація державних актів на право власності здійснювалась у книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі. Із 01 січня 2013 року у зв`язку з набранням чинності Закону України «Про Державний земельний кадастр» державні акти на право власності чи право постійного користування земельною ділянкою не видаються, а право власності, користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» шляхом внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Таким чином, позивач набув у визначений законом спосіб та порядок право користування на земельну ділянку площею 3,26 га, розташовану та території Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області. Таке право виникло у ОК «ДК «РУМБ» на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ОД-18, виданого Таїровською селищною радою народних депутатів Овідіопольського району Одеської області на підставі рішення 7-ї позачергової сесії Таїровської селищної ради народних депутатів №2 від 28.05.1996 року. Вказаний акт є чинним, ніким не оспорювався та у визначений чинним законодавством спосіб, недійсним не визнавався. Крім того, на час передачі у постійне користування позивача земельної ділянки, реєстрація державних актів проводилася у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею, іншої реєстрації не вимагалося. Відповідно до статті 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України (частин перша статті 153 ЗК України). У відповідності до частин другої, третьої статті 152 ЗК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: а) визнання прав; б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав; в) визнання угоди недійсною; г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; ґ) відшкодування заподіяних збитків; д) застосування інших, передбачених законом, способів. Відповідно до частини першої статті 9 Конституції України, чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України. Також відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» 23 лютого 2006 року № 3477-ІV суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права. Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції» №475/97-ВР від 17 липня 1997 року ратифіковано Конвенцію про захист прав і основних свобод людини 1950 року (далі - Конвенція), Перший протокол та протоколи № 2, 4, 7, 11 до Конвенції. Згідно зі статті 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною п`ятою статті 116 ЗК України визначено, що земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом. У пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» судам роз`яснено, що, розглядаючи позови про захист прав власників земельних ділянок і землекористувачів (про усунення перешкод у користуванні ними тощо), суд має перевіряти законність рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки іншій особі без вилучення (викупу) її в позивача в установленому порядку і за наявності для цього підстав ухвалювати рішення про його недійсність. Виходячи з приведеного вище, судом встановлено, що Таїровська селищна рада Овідіопольського району Одеської області без належних правових підстав передала у користування [PERSON] земельну ділянку, площа якої накладається на земельну ділянку ОК «ДК «РУМБ», який є постійним користувачем земельної ділянки, отриманої у встановленому законом порядок, що підтверджується державним актом, який зареєстрований у Книзі записів державних актів на право постійного користування землею за № 25, та рішенням Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області №500-VI від 13.07.2012 р. «Про розгляд протесту, внесеного прокурором Овідіопольського району Одеської області на рішення Таїровської селищної ради № 1399-V від 23.01.2009 р. «Про передачу у довгострокову оренду строком на 49 років гр. [PERSON] земельної ділянки площею 0,0416 га для дачного будівництва, розташованої на території Таїровської селищної ради в [ADDRESS] , із земель наданих у постійне користування Дачному кооперативу «Румб» для дачного будівництва». Дослідивши докази у справі й оцінивши наявні в справі письмові докази, суд приходить до висновку про наявність достатніх та обґрунтованих підстав для висновку про порушення прав ОК «ДК «РУМБ» на земельну ділянку, яка передана йому ще у 1996 році із дотриманням вимог закону, а відтак передача земельної ділянки без згоди постійного землекористувача на підставі скасованого рішення Таїровської селищної ради № 1399-V від 23.01.2009 р. яка належить на праві користування ОК «ДК «РУМБ», є незаконною. Встановивши порушення прав позивача, суд приходить до висновку, що ефективним способом захисту для відновлення її порушених прав є визнання недійсним договору оренди землі, укладеного 21 червня 2010 року між Таїровською селищною радою Овідіопльського району Одеської області і [PERSON] на підставі рішення 24 сесії V скликання Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області № 1399-V від 23 січня 2009 р., зареєстрований Овідіопольським районним відділом Одеської регіональної філії «Центр державного земельного кадастру» у Книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі Таїровської селищної ради Овідіопольського району Одеської області за № 041052900322 від 07 вересня 2010 року, та скасування його державної реєстрації. З приводу позовних вимог ОК «ДК «РУМБ» про скасування записів у Поземельній книзі та державної реєстрації земельної ділянок за кадастровим номером 5123755800:02:008:0779, судом приведено наступні висновки. Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права полягає у позбавленні його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи. Інформація про зміну відомостей про земельну ділянку вноситься до Державного земельного кадастру відповідно до вимог, визначених в Законі України «Про Державний земельний кадастр». Відповідно до частини першої статті 5 Закону України «Про державний земельний кадастр» ведення Державного земельного кадастру здійснюється шляхом: створення відповідної державної геодезичної та картографічної основи, яка визначається та надається відповідно до цього Закону; внесення відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; внесення змін до відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру; оброблення та систематизації відомостей про об`єкти Державного земельного кадастру. Згідно частиною 5 цієї статті внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями здійснюється виключно на підставі та відповідно до цього Закону. Забороняється вимагати для внесення відомостей до Державного земельного кадастру та користування такими відомостями надання документів та здійснення дій, прямо не передбачених цим Законом. В силу статті 9 Закону України «Про державний земельний кадастр» державний кадастровий реєстратор: здійснює реєстрацію заяв про внесення відомостей до Державного земельного кадастру, надання таких відомостей; перевіряє відповідність поданих документів вимогам законодавства; формує поземельні книги на земельні ділянки, вносить записи до них, забезпечує зберігання таких книг; здійснює внесення відомостей до Державного земельного кадастру або надає відмову у їх внесенні; присвоює кадастрові номери земельним ділянкам; надає відомості з Державного земельного кадастру та відмову у їх наданні; здійснює виправлення помилок у Державному земельному кадастрі; передає органам державної реєстрації речових прав на нерухоме майно відомості про земельні ділянки. Державний кадастровий реєстратор має доступ до всіх відомостей Державного земельного кадастру, самостійно приймає рішення про внесення відомостей до нього, надання таких відомостей, про відмову у здійсненні таких дій. Згідно статтею 16 Закону України «Про державний земельний кадастр» земельній ділянці, відомості про яку внесені до Державного земельного кадастру, присвоюється кадастровий номер. Кадастровий номер земельної ділянки є її ідентифікатором у Державному земельному кадастрі. Система кадастрової нумерації земельних ділянок є єдиною на всій території України. Кадастровий номер скасовується лише у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Зміна власника чи користувача земельної ділянки, зміна відомостей про неї не є підставою для скасування кадастрового номера. Статтею 24 цього Закону визначено, що державна реєстрація земельної ділянки здійснюється при її формуванні шляхом відкриття Поземельної книги на таку ділянку. Державна реєстрація земельних ділянок здійснюється за місцем їх розташування відповідним Державним кадастровим реєстратором центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Частиною п`ятою цієї статті 24 Закону України «Про державний земельний кадастр» передбачено, що державний кадастровий реєстратор, який здійснює державну реєстрацію земельних ділянок, протягом чотирнадцяти днів з дня реєстрації заяви: перевіряє відповідність документів вимогам законодавства; за результатами перевірки здійснює державну реєстрацію земельної ділянки або надає заявнику мотивовану відмову у державній реєстрації. Підставою для відмови у здійсненні державної реєстрації земельної ділянки є: розташування земельної ділянки на території дії повноважень іншого Державного кадастрового реєстратора; подання заявником документів, передбачених частиною четвертою цієї статті, не в повному обсязі; невідповідність поданих документів вимогам законодавства; знаходження в межах земельної ділянки, яку передбачається зареєструвати, іншої земельної ділянки або її частини. Ведення Поземельної книги врегульовано статтею 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» та Порядком ведення державного земельного кадастру, затвердженого постановою КМ України від 17 жовтня 2012 року №1051. Згідно частин другої та третьої статті 25 Закону України «Про державний земельний кадастр» поземельна книга відкривається одночасно з державною реєстрацією земельної ділянки. Поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки. Пунктом 57 Порядку ведення державного земельного кадастру поземельна книга закривається у разі скасування державної реєстрації земельної ділянки у випадках, визначених пунктом 114 цього Порядку, та у разі виправлення помилки відповідно до пункту 156 цього Порядку. Відповідно до пункту 60 Порядку запис у Поземельній книзі скасовується (поновлюється) Державним кадастровим реєстратором на підставі рішення суду. За вимогами пункту 61 Порядку скасування (поновлення) запису в Поземельній книзі здійснюється шляхом внесення до Державного земельного кадастру відомостей про його скасування (поновлення) із зазначенням дати та підстави для скасування (поновлення), посади, прізвища та ініціалів Державного кадастрового реєстратора, який скасував (поновив) запис, та формування з використанням програмного забезпечення Державного земельного кадастру нових аркушів Поземельної книги, які засвідчуються: в електронній (цифровій) формі - кваліфікованим електронним підписом Державного кадастрового реєстратора; у паперовій формі - підписом Державного кадастрового реєстратора та скріплюються його печаткою. Відповідно до частини другої статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав. З аналізу наведених норм матеріального права вбачається, що скасування державної реєстрації права власності на земельну ділянку та внесення змін до Державного земельного кадастру можливе після ухвалення рішення про скасування записів про проведену державну реєстрацію прав та записів поземельної книги. За таких обставин, суд приходить до висновку, що обраний позивачем спосіб захисту його порушеного права щодо скасування державної реєстрації земельної ділянки за кадастровим номером 5123755800:02:008:0779 та відповідних записів у Поземельній книзі, є правильним, оскільки їх наявність унеможливлюють здійснення прав позивачем на присвоєння у Державному кадастровому реєстрі, кадастрового номеру його земельній ділянці. Отже, відповідні вимоги позивача підлягають задоволенню.

Outcome: approved