Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] у розмірі однієї чверті частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, та аліменти на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку у розмірі однієї чверті частини всіх видів заробітку (доходу). Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що 23.07.2019 вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстровано Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 832. У шлюбі мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . Протягом останнього часу сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинено, шлюб існує формально. [PERSON] переконаний в тому, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому звернувся до Рокитнянського районного свуду Київської області із позовною заявою про розірваннпря шлюбу (справа № 375/852/21 перебуває в провадженні судді Рокитнянського районного суду Київської області Чорненької О.І., судове засідання у справі призначене на 13.09.2021). Як вже зазначалось, сторони проживають окремо, а їх спільний син після фактичного припинення шлюбних відносин з його батьком, проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Позивачка зверталась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачуючи аліменти, так як з відповідачем вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а їх син проживає з позивачкою (довідка про реєстрацію місця проживання додається) і вона самостійно несе всі витрати, пов`язані з його утриманням. Проте, відповідач свої обов`язки по утриманню їх спільної дитини в добровільному порядку не виконує, аліменти не сплачує та будь-якої допомоги не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду для стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. Безперечним є те, що дитина потребує харчування, одягу, іграшок, книжок та розвиваючих матеріалів. Крім того, їх син, як і будь-яка дитина хворіє, що також потребує коштів. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 04.10.2021. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 04.10.2021 зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. На виконання вимог частини 6 статті 187 ЦПК України, 12.01.2022 подано запит органу реєстрації Рокитнянської селищної ради Білоцерківського району Київської області щодо надання інформації про зареєстроване місце проживання (перебування) відповідача. 20.01.2022 надійшла інформація про те, що відповідач зареєстрований за адресою вказаною у позовній заяві. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 31.03.2022 позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 11 годину 40 хвилин 12.05.2022. Зазначена ухвала поштовим зв`язком направлена сторонам у справі. Відповідачеві разом з ухвалою направлено копію позовної заяви з доданими документами. Одночасно відповідачеві роз`яснено його право подати відзив на позов. Також для участі у розгляді справи сторони були викликані судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані їм за місцем проживання. Крім того, про місце, час та дату слухання справи сторони було повідомлено SMS-повідомленням, відправленим на їхні номери телефону, що підтверджується довідкою про доставку SMS від 05.04.2022 та 13.05.2022. Однак, сторони будучи належним чином повідомленими про час, дату та місце розгляду спрпви в судове засідання не з`явились, жодних клопотань та заяв суду не надали. Відповідач своїм правом на відзив до позовної заяви не скористався. За таких обставин суд розглядає справу за наявними письмовими матеріалами. На підставі частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи судом встановлено, що позивачка та відповідач перебувають у зареєстрованому шлюбі, який зареєстровано 23.07.2019 Білоцерківським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що зроблено відповідний актовий запис № 832, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 23.07.2019. Від шлюбу мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 11, що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданого Рокитнянським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління юстиції у Київській області від 23.01.2020. Протягом останнього часу сімейне життя між позивачкою та відповідачем поступово погіршувалося, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю. На даний час спільне проживання та ведення господарства між сторонами припинено, шлюб існує формально. [PERSON] переконаний в тому, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає, а тому звернувся до Рокитнянського районного свуду Київської області із позовною заявою про розірваннпря шлюбу (справа № 375/852/21 перебуває в провадженні судді Рокитнянського районного суду Київської області Чорненької О.І., судове засідання у справі призначене на 13.09.2021). Як вже зазначалось, сторони проживають окремо, а їх спільний син після фактичного припинення шлюбних відносин з його батьком, проживає з позивачкою за адресою [ADDRESS] . Позивачка зверталась до відповідача з проханням матеріально підтримувати сина, сплачуючи аліменти, так як з відповідачем вони проживають окремо, не ведуть спільного господарства, а їх син проживає з позивачкою (довідка про реєстрацію місця проживання додається) і вона самостійно несе всі витрати, пов`язані з його утриманням. Проте, відповідач свої обов`язки по утриманню їх спільної дитини в добровільному порядку не виконує, аліменти не сплачує та будь-якої допомоги не надає, у зв`язку з чим вона вимушена звернутися до суду для стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини в судовому порядку. Безперечним є те, що дитина потребує харчування, одягу, іграшок, книжок та розвиваючих матеріалів. Крім того, їх син, як і будь-яка дитина хворіє, що також потребує коштів. Окрім того судом встановлено, що дитина, [PERSON] , народився [INFO] та проживає з матір`ю та у відповідності до ч.2,4 ст. 84 Сімейного кодексу України, позивач має право на утримання від відповідача до досягнення дитиною трьох років, тобто до [INFO] . Позивач не працює та зюійснює догляд за дитиною, тому інших доходів, крім соціальних виплат вона не має. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно із частиною 1 статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до частини 1 статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 статті 19 ЦПК України передбачено, що суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Відповідно до статті 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті 182 СК України, при визначенні розміру аліментів, суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дітей і платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. Частиною 2 статті 182 СК України передбачено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 69 Закону України «Про виконавче прова\-дження», підприємства, установи, організації, фізичні особи, фізичні особи - підпри\-ємці здійснюють відрахування із заробітної плати, пенсії, стипендії та інших доходів боржника. Розмір відрахувань із заробітної плати, пен\-сії, стипендії та інших доходів» боржника вираховується із суми, що залишається піс\-ля утримання податків, зборів та єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, ст. 70 цього Закону. Із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: у разі стягнення аліментів - 50 відсотків. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. При вирішенні питання щодо стягнення аліментів на утримання жінки до досягнення дитиною трьох років суд виходить із положень ст. 84 Сімейного Кодексу України, Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», а також бере до уваги стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; стан здоров`я та матеріальне становище отримувача аліментів, відсутність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних дружини, батьків, повнолітніх дітей; сімейний стан платника аліментів, наявність у платника аліментів зобов`язань зі сплати аліментів на дитину за рішенням суду, наявність нерегулярного, мінливого, невизначеного доходу. Так, статтею 75 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 84 Сімейного кодексу України передбачено, що дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Згідно з вимогами частини 4 статті 84 Сімейного кодексу України, право на утримання дружини, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Відповідно до частини 6 статті 84 Сімейного кодексу України, визначено, що право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Отже, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Відповідно до вимог статті 77 Сімейного кодексу України, утримання одному з подружжя надається другим із подружжя у натуральній або грошовій формі за їхньою згодою. За рішенням суду аліменти присуджуються одному з подружжя, як правило, у грошовій формі. Частиною 1 статті 80 Сімейного кодексу України передбачено, що аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її утримання, як матері дитини, з якою проживає дитина у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, до досягнення дитиною трирічного віку, - підлягає задоволенню. Окрім того підлягають задоволенню вимоги позивачки про стянення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини доходу (заробітку) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповдіного віку, до досягнення дитиною повноліття. Згідно з вимогами статті 79 Сімейного кодексу України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Висновки суду Між сторонами склалися правовідносини з обов`язку батьків утримувати дитину та права одного з подружжя на утримання, які врегульовані нормами СК України. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Судом встановлено, що безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. З огляду на це, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення із відповідача на її користь аліментів на утримання малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] , у розмірі однієї чверті частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду - 04.10.2021 і до досягнення дитиною повноліття. Крім того, суд дійшов висновку, що позивачка має право на стягнення з відповідача аліментів на її утримання, як дружини з якою проживає дитина, у розмірі однієї чверті частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, починаючи з дати звернення до суду - 04.10.2021 і до досягнення дитиною трирічного віку, тобто до [INFO] . Щодо судових витрат Згідно з вимогами частини першої статті 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату подання позову, пп. 1 п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір». Таким чином мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 908 гривень. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved