Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

До Вишгородського районного суду Київської області, після усунення недоліків надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22 жовтня 2003 року вона з відповідачем зареєстрували шлюб у Київському міському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), актовий запис № 459. Від шлюбу мають дитину - [PERSON] , [INFO] . Однак, сімейне життя між ними не склалося, відсутні спільні інтереси, різні погляди на сімейне життя, та шлюбно-сімейні відносини фактично припинено. З 2014 року позивач та відповідач проживають окремо. Майнового спору та спору щодо місця проживання дитини та її утримання між ними нема. Вважаючи збереження сім`ї неможливим, позивач просить шлюб розірвати. Ухвалою суду від 05 січня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Ухвалою суду від 09 червня 2022 року позовну заяву залишено без руху на підставі ч. 11 ст. 187 ЦПК України, надавши строк для усунення недолік, на виконання вимог ухвали зазначені недоліки позивачем було усунуто. Ухвалою суду від 16 червня 2022 року продовжено розгляд справи та призначено судове засідання. В судове засідання [PERSON] не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, до суду від позивача надійшла заява про розгляд справи без її участі, в якій заявлені вимоги підтримала у повному обсязі та просить їх задовольнити. В судове засідання [PERSON] не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, до суду подав заяву, в якій просить цивільну справу розглядати за його відсутності та позовні вимоги визнав в повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає за необхідне позов [PERSON] про розірвання шлюбу задовольнити, виходячи з наступних підстав. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу, та під час його розірвання. Відповідно до частин 3 та 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Частиною 2 статті 104 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. За змістом ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного із них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 22 березня 2003 року у Київському міському відділі державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Києва), актовий запис № 459, який на даний час носить формальний характер, оскільки сторони фактично припинили сімейно-шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, примирення між ними стало неможливим, що підтверджується поданими ними заявами. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому відповідно до ст. 112 СК України шлюб між сторонами необхідно розірвати. На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України та ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті вбачається за необхідне повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 454, 00 грн. Решту судових витрат стягнути із відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved