Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

[PERSON] звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом до [PERSON] про усунення перешкод в користуванні власністю. Вимоги обґрунтовує тим, що вона є власницею квартири [ADDRESS] . Вказану квартиру вона придбала на підставі договору купівлі-продажу від 27 липня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської Державної нотаріальної контори Орловою Є.В. та зареєстрований за № 2-4068. В жовтні місяці 2010 року позивачка погодилась зареєструвати місце проживання відповідачки (яка є донькою позивачки) у своєму житлі, оскільки [PERSON] ніде офіційно не була зареєстрована. З часу реєстрації у квартирі позивачки, відповідачка фактично ніколи там не проживала. Наразі [PERSON] у вказаному житлі також не проживає, однак коли навідується до позивачки, то своєю поведінкою створює нестерпні умови для проживання [PERSON] в своїй квартирі. Також, така реєстрація відповідачки за вказаною адресою створює лише додаткові витрати для позивачки, що полягають в оплаті комунальних платежів по утриманню квартири. Відповідачка ж участі в утриманні квартири не приймає абсолютно, всі витрати по утриманню житла несе виключно позивачка. Звернувшись в Рівненський ЦНАП, позивачці було відмовлено у скасуванні реєстрації місця проживання її доньки, рекомендовано звертатись до суду. В судовому засіданні 16.06.2022 позивачка та її представник підтримали позовні вимоги в повному обсязі, просили суд задовольнити позовну заяву. Відповідачка в судовому засіданні 16.06.2022 позовні вимоги не визнала, просила суд відмовити у задоволенні позову. Вказала, що вона також утримувала спірне житло та проживала там, на підтвердження чого долучила до матеріалів справи довідку-розрахунок № 1756 про нарахування платежів і користування природним газом за січень 2013 року; довідку про доходи [PERSON] від 21.02.2012; довідку про фактичну спожиту електричну енергію за період 01.07.2012 - 31.12.2012; довідку про забезпеченість комунальними послугами, видану ТОВ "Рівнетеплоенерго" від 17.01.2013, довідку про забезпеченість комунальними послугами, видану ТОВ "Рівнеоблводоканал" від 17.01.2013, додаткову угоду до договору про користування електричною енергією № 000256248389 від 11.11.2014, довідку з місця проживання, про склад сім`ї і прописку від 11.11.2014 та довідку про розмір оплати за вивезення побутових відходів вих. № 1365 від 14.02.2013. Допитані у судовому засіданні 16.06.2022 свідки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] повідомили суду, що за їх участі складалися акти про не проживання відповідачки у квартирі [ADDRESS] від 23.11.2020, 17.05.2021 та 20.12.2021. Зазначили, що [PERSON] у спірній квартирі не проживає з 2011 року. Заслухавши учасників та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, судом встановлено таке. Як стверджується матеріалами справи, позивачка є власницею квартири [ADDRESS] . Вказана квартира належить позивачці на праві приватної власності, що підтверджується копією договору купівлі-продажу від 27 липня 1995 року, посвідченого державним нотаріусом Другої Рівненської Державної нотаріальної контори Орловою Є.В. за № 2-4068 з проведеною реєстрацією у РМ БТІ в реєстраційній книзі під № 70-7-18477, інвентарний номер № 17882. Відповідно до копії технічного паспорту вказаної квартири, у ній зареєстровані: позивачка та відповідачка. Судом встановлено, що відповідачка не проживає у вищевказаній квартирі, що підтверджується відповідними актами ОСББ "Відінська, 35А" від 23.11.2020, 17.05.2021, 20.12.2021 та показаннями свідків [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . При цьому, стосовно долучених відповідачкою документів суд зазначає, що останні не спростовують факт її відсутності без поважних причин понад один рік у квартирі [ADDRESS] , оскільки такі докази надані за період з 2012 по 2014 роки. Згідно з ч. 1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічна норма закріплена в ст. 4 ЦПК України. Статтею 41 Конституції України, ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ст. ст. 316, 317,319, 321 ЦК України закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь - які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь яких порушень його прав хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Відповідно до ст.150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. Згідно з ч.1 ст.317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ч.1 ст.319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Частиною 1 ст. 321 ЦК України встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. У ч. 1 ст.383 ЦК України встановлено, що власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї. Як зазначено в ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наявність у відповідачки реєстрації в даній квартирі, порушує право на користування житлом позивачки. За таких обставин, так як відповідачка не довела належним чином факту постійного проживання за адресою: [ADDRESS] , не несе витрат по утриманню квартири, наявність у відповідачки реєстрації в квартирі порушує право власності позивачки, суд вважає, що позов є обґрунтованим і підлягає задоволенню. Крім того, відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином з відповідачки на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.

Outcome: approved