Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, зареєстрованого 2 серпня 2003 року виконавчим комітетом Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області, посилаючись на те, що шлюб із відповідачем виявився невдалим; спільне життя із нею не склалося через відсутність взаєморозуміння, різні погляди на сімейне життя та вирішення побутових проблем, що призвело до фактично припинення шлюбних відносин; від шлюбу в сторін народилася дочка [PERSON] , [INFO] , котра на даний час є повнолітньою; сторони не підтримують шлюбно-сімейних відносин та разом не проживають вісім років, збереження сім`ї неможливе, шлюб існує формально і подальше перебування у шлюбі суперечить інтересам позивача, а тому [PERSON] просить суд шлюб розірвати. У судовому засіданні представник позивача адвокат Бобак О.Б. позов підтримала, просила його задовольнити та пояснила, що такий позов її довірителя є свідомим та обдуманим кроком, спрямованим на припинення шлюбу, збереження шлюбу є недоцільним, оскільки сторони давно проживають окремо і не спілкуються; наполягала на розірванні шлюбу. Відповідач будучи належним чином повідомленою про час та місце розгляду справи до суду не з`явилася, із відзивом на позов до суду не зверталася. Тому суд вважає за можливе розглядати справу в її відсутності на підставі наявних даних про права та взаємовідносини сторін у заочному провадженні, проти чого не заперечила представник-адвокат. З`ясувавши обставини справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд уважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного: Судом установлено, що сторони зареєстрували шлюб 2 серпня 2003 року у виконавчому комітеті Підгайчиківської сільської ради Самбірського району Львівської області; від цього шлюбу в сторін неповнолітніх дітей немає; спільне життя між сторонами не склалося через відсутність взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя, що призвело до фактичного розірвання шлюбних відносин, які подружжя не підтримує вісім років. Сторони припинили подружні відносини та спільного господарства не ведуть. Згідно ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 112 Сімейного кодексу України встановлено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Представник позивача наполягала на питанні припинення шлюбу внаслідок його розірвання у судовому порядку, - в зв`язку з чим вважає, що її довіритель із дружиною вже не повернуться до нормального їх подружнього життя. З`ясувавши обставини справи під час судового розгляду, суд приходить до висновку про зайве вживати заходи для збереження сім`ї та надавати сторонам строк для примирення. Суд вважає, що сім`я розпалася, оскільки із пояснень представника позивача вбачається, що збереження шлюбу суперечить інтересам її довірителя; сімейно-шлюбні відносини між подружжям не підтримуються вісім років. За врахуванням фактичних взаємин подружжя, мотивів та причин у зв`язку з чим позивач звернувся до суду, суд приходить до переконання про неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження сім`ї. При наведених вище обставинах суд дійшов висновку, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі чоловіка, примирення між сторонами неможливе, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача; і, що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відтак, позов підставний та підлягає задоволенню.

Outcome: approved