Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з вказаним позовом мотивуючи тим, що 22.01.2021 року між [PERSON] (замовник) та ПП «Вестіфгруп» (виконавець) шляхом обміну електронними повідомленнями і документами в програмі Вайбер було укладено договір №04 про надання організаційно-консультаційних послуг. Відповідно до п.1.1. вказаного договору його предметом було надання замовнику послуг щодо пошуку, підбору, купівлі та митного оформлення транспортних засобів з-за кордону, зокрема: допомога в укладенні договору їх купівлі-продажу; організація і проведення техогляду; попередній розрахунок митної вартості; допомога в укладенні договорів купівлі-продажу; сприяння у доставці транспортних засобів в Україну; оформлення документів і оплата платежів, необхідних для в`їзду в Україну; розмитнення в зоні митного контролю; підготовка документів для реєстрації; організація отримання техпаспорта та номерних знаків. Загальну ціну договору сторони погодили у 14 000 грн., що по курсу НБУ станом на 22.01.2021 року було еквівалентно 500 Євро (п.5.1. договору). Строк дії договору визначили в 1 рік, що вказано у п.6.1. договору. Строк надання послуг з підбору та оформлення одного транспортного засобу становить 90 календарних днів з моменту підписання вищезазначеного договору, тобто до 22.04.2021 року (п.2.1.7. договору). 22.01.2021 року на адресу третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] надійшло рахунок-фактура відповідача №4 від 22.01.2021 року на суму 164 662,50 грн., з яких: 91105,00 грн. ПДВ; 3425,00 грн. акцизне мито; 41100,00 ввізне мито; 600,00 реєстрація у сервісному центрі МВС; 16440,00 грн. «податок» до пенсійного фонду; 3000,00 грн. за отримання сертифікату відповідності; 8562,50 грн. за послуги митного брокера; 430,00 грн. за послуги автостоянки на митниці протягом 3-х днів. Оскільки [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, враховуючи, що вищезазначений договір було укладено в інтересах сім`ї, [PERSON] , хоча й не являючись стороною договору, але будучи другим із подружжя, відповідно до ч.2 ст.65 СК України здійснила часткову оплату рахунку-фактури відповідача №4 від 22.01.2021 року на суму 129 622,50 грн. двома траншами: 1) 26.01.2021 року на суму 84662,50 грн.; 2) 29.01.2021 року на суму 45000,00 грн. Не зважаючи на предмет вищезазначеного договору про надання інформаційно- консультаційних послуг, між [PERSON] та ПП «Вестіфгруп», фактично, було укладено договір доручення (ст.1000 ЦК України) зі сплати обов`язкових бюджетних платежів за автомобіль з відкладальною умовою - придбанням у термін 22.04.2021 року позивачем за допомогою ПП «Вестіфгруп» автомобіля Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, тип палива - бензин, пробіг 98 тис. км., двигун об`ємом 1998 см3 , КП автомат, колір - срібний, VIN [NUMBER] . Грошові кошти по вказаному договору були сплачені повіреному ПП «Вестіфгруп» шляхом оплати його рахунок-фактури №4 від 22.0І.2021 року. Факт внесення часткової оплати по договору позивачкою на суму 129 622,50 грн. підтверджується банківськими квитанціями. 29.03.2021 року [PERSON] звертався на адресу відповідача шляхом надсилання повідомлення у програмі Вайбер на номер телефону [NUMBER] , що вказаний у договорі, із листом щодо повернення сплачених позивачкою коштів в сумі 129 622,50 грн. У відповідь на вказане звернення від контактної особи відповідача надійшла згода щодо повернення кошів, однак це так і не відбулось. Як вбачається із змісту листа на повернення коштів від 29.03.2021 року [PERSON] , як довіритель, висловив вимогу щодо повернення коштів, чим чітко висловив відповідачу свою волю щодо припинення договору доручення. За наведених обставин справи слід вважати з 22.04.2021 року зобов`язання ПП «Вестіфгруп» по договору про надання організаційно-консультаційних послуг від 22.01.2021 року простроченими, а договір доручення припиненим. У зв`язку із тим, що визначений сторонами договору автомобіль придбаний [PERSON] не був, необхідність сплати платежів за даний автомобіль, які вказані у рахунку-фактурі відповідача №4 від 22.01.2021 рок відпала і на даний час існують правові підстави згідно ст.1009, ч.1 ст.1212 ЦК України для стягнення із відповідача на користь позивача сплачені позивачкою на користь відповідача грошові кошти на суму 129 622,50 грн. згідно квитанцій №ПЕ3195 від 26.01.2021 року вид. АТ «МТБ Банк», №СВ04502741/1 від 29.01.2021 року вид. АТ «Банк «Восток». При цьому, відповідач має сплатити суму боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та сплатити на користь позивачки 3% річних відповідно до ст.625 ЦК України. Враховуючи наведене просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 133 027,42 грн. з яких 129 622,50 грн. сума основного боргу, 2031,15 грн. інфляційне збільшення суми боргу за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року, 1373,77 грн. 3% річних за вказаний період часу. Здійснити розподіл понесених позивачем судових витрат (у т.ч. 1330,27 грн. сплаченого судового збору та 3000 грн. понесених витрат на правову допомогу). 13.12.2021 року третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] подав до суду позовну заяву до Приватного підприємства «ВЕСТІФГРУП» про стягнення коштів, яка 20.12.2021 року ухвалою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області прийнято до провадження. Позовну заяву обґрунтовує тим, що 22.01.2021 року між [PERSON] та ПП «Вестіфгруп» шляхом обміну електронними повідомленнями і документами в програмі Вайбер було укладено договір №04 про надання організаційно-консультаційних послуг. Відповідно до п. 1.1. вказаного договору його предметом було надання замовнику послуг щодо пошуку, підбору, купівлі та митного оформлення транспортних засобів з-за кордону, зокрема, допомога в укладенні договору їх купівлі-продажу; організація і проведення техогляду; попередній розрахунок митної вартості; допомога в укладенні договорів купівлі-продажу; сприяння у доставці транспортних засобів в Україну; оформлення документів і оплата платежів необхідних для в`їзду в Україну; розмитнення в зоні митного контролю; підготовка документів для реєстрації; організація отримання техпаспорта та номерних знаків. Загальну ціну договору сторони погодили у 14 000 грн., що по курсу НБУ станом на 22.01.2021 року було еквівалентно 500 Євро (п.5.1. договору). Строк дії договору визначили в 1 рік, що вказано у п.6.1. договору. Строк надання послуг з підбору та оформлення одного транспортного засобу становить 90 календарних днів з моменту підписання вищезазначеного договору, тобто до 22.04.2021 року (п.2.1.7 договору). У пункті 5.2. вказано, що виконавець надає послуги після підписання договору та сплати повної вартості автомобіля третій особі. У пункті 5.4. договору також вказано, що у вартість послуг не включається вартість транспортного засобу, розмитнення, реєстрація транспортних засобів, державні забори та платежі. У додатку №1 до вказаного договору сторони визначили специфікацію автомобіля, який є об`єктом договору, а також надано фотографії автомобіля, який мав бути придбаний. Пунктом 5.3. сторонами визначено, що повна оплата послуг виконавця здійснюється шляхом перерахування суми, вказаної в п.5.1. договору на банківський рахунок виконавця або шляхом внесення грошових коштів у касу протягом одного дня після підписання сторонами акту надані послуг, що є невід`ємним додатком до цього договору. Пунктом 5.5. також унормовано, що виконавець проводить з третіми особами за транспортний засіб, послуги логістичних компаній, що здійснюють доставку авто в Україну послуги діагностики, техогляду, розмитнення, державні збори та платежі. У додатку №1 сторони погодили модель транспортного засобу Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, тип палива - бензин, пробіг 98 тис. км., двигун об`ємом 1998 см3, КП автомат, колір - срібний, VIN [NUMBER] . 22.01.2021 року на адресу третьої особи, яка заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача [PERSON] надійшло рахунок-фактура відповідача №4 від 22.01.2021 року на суму 164 662,50 грн., з яких: 91 105,00 грн. ПДВ; 3425,00 грн. акцизне мито; 41 100,00 ввізне мито; 600,00 реєстрація у сервісному центрі MBC 16440,00 грн. «податок» до пенсійного фонду; 3000,00 грн. за отримання сертифікату відповідності; 8562,50 грн. за послуги митного брокера; 430,00 грн. за послуги автостоянки на митниці протягом 3-х днів. Оскільки [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі, враховуючи, що вищезазначений договір було укладено в інтересах сім`ї, [PERSON] , хоча й не являючись стороною договору, але будучи другим із подружжя, відповідно до ч.2 ст.65 СК України здійснила часткову оплату рахунку-фактури відповідача №4 від 22.01.2021 року 26.01.2021 року на суму 84662,50 грн., що підтверджується квитанцією №ПЕ3195 від 26.01.2021 року вид АТ «МТБ Банк». Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору [PERSON] здійснив оплату на суму 45 000,00 грн., що підтверджується квитанцією №СВ04502741/1 від 29.01.2021 року вид. АТ «Банк «Восток». Із наведених фактичних обставин справи вбачається, що не зважаючи на предмет вищезазначеного договору про надання інформаційно-консультаційних послуг, між [PERSON] та ПП «Вестіфгруп», фактично, було укладено договір доручення (ст.1000 ЦК України) сплати обов`язкових бюджетних платежів за автомобіль з відкладальною умовою придбанням у термін 22.04.2021 року позивачем за допомогою ПП «Вестіфгруп» автомобіля Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, тип палива - бензин, пробіг 98 тис.км. двигун об`ємом 1998 см3, КП автомат, колір - срібний, VIN [NUMBER] . Грошові кошти по вказаному договору були сплачені повіреному ПП «Вестіфгруп» шляхом оплати його рахунок-фактури №4 від 22.01.2021 року. Факт внесення часткової оплати по договору позивачкою на суму 129 622,50 грн. підтверджується банківськими квитанціями. Однак, у термін визначений п.2.1.7. договору, послуги відповідачем надано не було і договір купівлі-продажу визначеного сторонами автомобіля теж надано не було. 29.03.2021 року [PERSON] звертався на адресу відповідача шляхом надсилання повідомлення у програмі Вайбер на номер телефону [NUMBER] , що вказаний у договорі, із листом щодо повернення сплачених позивачкою коштів в сумі 129 622,50 грн.. У відповідь на вказане звернення від контактної особи відповідача надійшла згода щодо повернення коштів, однак це так і не відбулось. Як вбачається із змісту листа на повернення коштів від 29.03.2021 року [PERSON] , як довіритель, висловив вимогу щодо повернення коштів, чим чітко висловив відповідачу свою волю щодо припинення договору доручення. За наведених обставин справи слід вважати з 22.04.2021 року зобов`язання ПП «Вестіфгруп» по договору про надання організаційно-консультаційних послуг від 22.01.2021 року - простроченими, а договір доручення - припиненим. У зв`язку із тим, що визначений сторонами договору автомобіль придбаний [PERSON] не був, необхідність сплати платежів за даний автомобіль, які вказані у рахунку, фактурі відповідача №4 від 22.01.2021 рок відпала і на даний час існують праві підстави згідно ст.1009, ч.1 ст.1212 ЦК України для стягнення із відповідача на користь позивача сплачені згідно квитанції №СВ04502741/1 від 29.01.2021 року вид. АТ «Банк «Восток». Враховуючи наведене просить стягнути з ПП «Вестіфгруп» на користь [PERSON] 46118,62 грн. заборгованості за договором №04 про надання організаційно-консультаційних послуг від 22.01.2021 року з яких: 45 000,00 грн. сума основного боргу, 630,40 грн. інфляційне збільшення суми боргу за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року, 488 грн. 22 коп. 3% річних за вказаний період часу та здійснити розподіл судових витрат. 13.12.2021 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, відповідно до якої зазначає, що до позовних вимог [PERSON] було помилково включено 45000 грн. сплачених 29.01.2021 року згідно квитанції №СВ04502741/1 на користь відповідача [PERSON] . Тому просить вважати розмір позовних вимог зменшеним із 133 027,42 грн. до 86767,06 грн. з яких 84 662,50 грн. сума основного боргу, 1186,03 грн. інфляційне збільшення суми боргу за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року, 918,53 грн. 3% річних за вказаний період часу. Позивач та представник позивача в судове засідання не з`явилися. Представником позивача подано до суду клопотання про розгляд справи у їх відсутності, вимоги позову підтримав, просив його задовольнити. Представник відповідача в судове засідання не з`явився. До суду надійшла заява про неможливість явки директора в судове засідання, оскільки він перебуває на сході України. Однак, суд зазначає, що належних доказів щодо місця перебування суду не подано. Крім того, відповідач мав право скористатися правовою допомогою та забезпечити участь у судовому засіданні представника. Третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на стороні позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просив про задоволення позовних вимог. З урахуванням положень ст. 280 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом. Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як вбачається з матеріалів справи [PERSON] та [PERSON] є подружжям, що підтверджується копією свідоцтва про одруження Серії [NUMBER] від 03.11.1990 року. 22.01.2021 року між [PERSON] (замовник) та ПП «Вестіфгруп» (виконавець) було укладено договір №04 про надання організаційно-консультаційних послуг. Відповідно до п.1.1. вказаного договору його предметом було надання замовнику комплекс організаційно-консультаційних послуг з питань пошуку, підбору, купівлі та митного оформлення транспортних засобів, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити такі послуги. Комплекс організаційно-консультаційних послуг включає наступне: надання усних або письмових консультацій, що стосуються вибору транспортних засобів у країнах Євросоюзу, зокрема цінової політики, способів купівлі та доставки в Україну, тощо; пошук та підбір транспортних засобів необхідних замовнику; організація проведення техогляду транспортних засобів на відповідність документам та відсутність явних та прихованих дефектів, влаштування тест-драйву, повна діагностика транспортних засобів; попередній розрахунок митної вартості транспортних засобів; допомога в укладенні договорів купівлі-продажу транспортних засобів; сприяння у здійсненні доставки транспортних засобів в Україну; оформлення документів і оплата платежів, необхідних для в`їзду в Україну; розмитнення в зоні митного контролю; підготовка документів для реєстрації; організація отримання техпаспорта та номерних знаків; надання інших організаційно- консультаційних послуг, необхідних для належного виконання зобов`язання за цим договором (п.п.1.2-1.2.11 Договору). Як вбачається з п.5.1 Договору, загальну вартість послуг, що надається виконавцем становить 14 000 грн., що по курсу НБУ станом на 22.01.2021 року було еквівалентно 500 Євро (п.5.1. договору). Згідно п.6.1. договору строк дії договору визначили в 1 календарний рік з моменту його підписання. Строк надання послуг з підбору та оформлення одного транспортного засобу становить 90 календарних днів з моменту підписання вищезазначеного договору (п.2.1.7. договору). Згідно п.5.2. вказано, що виконавець надає послуги після підписання договору та сплати повної вартості автомобіля третій особі. У пункті 5.4. договору також вказано, що у вартість послуг не включається вартість транспортного засобу, розмитнення, реєстрація транспортних засобів, державні забори та платежі. Пунктом 5.3. сторонами визначено, що повна оплата послуг виконавця здійснюється шляхом перерахування суми, вказаної в п.5.1. договору на банківський рахунок виконавця або шляхом внесення грошових коштів у касу протягом одного дня після підписання сторонами акту наданих послуг, що є невід`ємним додатком до цього договору. Пунктом 5.5. передбачено, що замовник самостійно проводить розрахунки з третіми особами за транспортний засіб, послуги логістичних компаній, що здійснюють доставку авто в Україну, послуги діагностики, техогляду транспортних засобів, розмитнення та реєстрація транспортних засобів, державні збори та платежі. Як вбачається з додатку №1 до вказаного договору сторони визначили специфікацію автомобіля, який є об`єктом договору а також надано фотографії автомобіля, який мав бути придбаний. Відповідно додатку №1 сторони погодили модель транспортного засобу - Mitsubishi Outlander, 2017 року випуску, тип палива - бензин, пробіг 98 тис. км., двигун об`ємом 1998 см3, КП автомат, колір - срібний, VIN [NUMBER] . Відповідно до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Водночас, статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами, а згідно з ст. 639 цього Кодексу договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Відповідно до ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ст. 906 ЦК України збитки, завдані замовнику невиконанням або неналежним виконанням договору про надання послуг за плату, підлягають відшкодуванню виконавцем, у разі наявності його вини, у повному обсязі, якщо інше не встановлено договором. Як передбачено умовами ч. 1, ч. 2 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. У разі неможливості виконати договір про надання послуг, що виникла не з вини виконавця, замовник зобов`язаний виплатити виконавцеві розумну плату. Якщо неможливість виконати договір виникла з вини замовника, він зобов`язаний виплатити виконавцеві плату в повному обсязі, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 1000 Цивільного кодексу України за договором доручення одна сторона (повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. А згідно з ч. 4 ст. 1004 цього Кодексу повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. В матеріалах справи міститься копія рахунку-фактури №4 від 22.01.2021 року на суму 164 662,50 грн., з яких: 91105,00 грн. ПДВ; 3425,00 грн. акцизне мито; 41100,00 ввізне мито; 600,00 реєстрація у сервісному центрі МВС; 16440,00 грн. «податок» до пенсійного фонду; 3000,00 грн. за отримання сертифікату відповідності; 8562,50 грн. за послуги митного брокера; 430,00 грн. за послуги автостоянки на митниці протягом 3-х днів. Згідно квитанції №СВ04502741/1 від 29.01.2021 року вид. АТ «Банк «Восток» Плюта В.І. сплачено ПП «ВЕСТІФГРУП» грошові кошти в розмірі 45 000,00 грн., призначення платежу - митні платежі згідно рахунку №04 від 22.01.2021 року. Як вбачається з квитанції №ПЕ3195 від 26.01.2021 року вид. АТ «МТБ Банк» Плюта Г.М. сплачено ПП «ВЕСТІФГРУП» грошові кошти в розмірі 84 662,50 грн. призначення платежу - оплата послуг митного брокера згідно рахунку №04 від 22.01.2021 року. 29.03.2021 року [PERSON] звертався на адресу відповідача, із листом щодо повернення сплачених коштів в сумі 129 622,50 грн. Окрім того, 31.08.2021 року представником позивача було направлено ПП «Вестіф груп» претензію щодо повернення грошових коштів в сумі 133 027,42 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Водночас, під вiдсутнiстю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказiвцi закону, або суперечить меті правовiдношення i його юридичному змісту. Тобто вiдсутнiсть правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином. Таким чином, враховуючи встановлені судом обставини та оскільки відповідач не виконав умов укладеного з позивачем договору доручення стосовно виконання комплексу організаційно-консультативних послуг з питань пошуку, підбору, купівлі та митного оформлення транспортних засобів, які позивачем та третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] були оплачені, та на даний час грошові кошти [PERSON] та [PERSON] відповідач ПП "Вестіфгруп" утримує без достатньої правової підстави, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі, та стягнення з відповідача на користь [PERSON] утримані ним грошові кошти у розмірі 84 662,50 грн., а також на користь [PERSON] утримані ним грошові кошти у розмірі 45 000,00 грн. Окрім того, [PERSON] та [PERSON] заявлено вимогу про стягнення з відповідача інфляційного збільшення боргу за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року та 3% річних за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року. Статтею 625 ЦК України також визначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Дія статті 625 ЦК України поширюється на всі види грошових зобов`язань незалежно від підстав їх виникнення (договір чи делікт), у тому числі й на позадоговірне грошове зобов`язання, що виникло на підставі статті 1212 ЦК України. Унаслідок чого у разі прострочення виконання зобов`язання, зокрема щодо повернення безпідставно одержаних чи збережених грошей, нараховуються 3 % річних та інфляційні нарахування від простроченої суми відповідно до частини другої статті 625 ЦК України (постанова ВС від 18.03.2020 у справі № 760/6938/16-ц; Постанова ВП ВС від 10.04.2018 року у справі №910/10156/17). Оскільки відповідачем зобов"язання виконане не було, з відповідача на користь позивача слід стягнути інфляційні втрати за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року становить 1186,03 грн. ( 84662,50 х1,016 - 84662,50) та 3% річних за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року, що становить 918,53 грн. ( 84662,50х3:100х132 дні). Також третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, [PERSON] надано суду розрахунок розміру інфляційних втрат за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року, що становить 630,40 грн. (45000,00 х1,016 - 45000,00), а також 3% річних за період з 22.04.2021 року по 31.08.2021 року, що становить 488,22 грн.( 45000,00х3:100х132 дні), які підлягають стягненню з відповідача та його користь. Відповідно дост. 133 ЦПК Українисудові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, зокрема, належать витрати на професійну правничу допомогу та інші, пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Витрати на професійну правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Із матеріалів справи вбачається, що 09.08.2021 року позивачем укладено договір про надання правової допомоги з адвокатським бюро «Якубовський О.О. та партнери» в особі керуючого Якубовського О.О., додаток №1 до договору (Анкета), додаток №2 до договору (тарифи на правову (правничу) допомогу). Як вбачається із акту здачі-прийняття виконаних робіт (надання послуг) підписаний адвокатським бюро «Якубовський О.О. та партнери» в особі керуючого Якубовського О.О. та [PERSON] сторони склали акт про те, що Бюро згідно Договору №196 про надання правової допомоги від 09.08.2021 року у період з 09.08.2021 по 06.09.2021 року було забезпечено надання Клієнту за його замовлення наступну правову допомогу адвоката: послуги з складання проекту претензії від 31.08.2021 року та направлення її на адресу боржника ПП «Вестіфгруп». - 1,5 год. (900 грн.) та складання проекту позовної заяви від 06.09.2021 року (цивільного позову) про стягнення коштів із боржника ПП «Вестіфгруп» - 3,5 год. (2 100,00 грн.). З квитанції серії АА №456192 від 06.09.2021 року встановлено, що адвокатському бюро «Якубовський О.О. та партнери» оплачено послуги з надання правової допомоги за договором про надання правової допомоги №196 від 09.08.2021 року в сумі 3000,00 грн. За таких обставин, суд приходить до висновку, що додані до клопотання докази на підтвердження понесених позивачем витрат на правничу допомогу, є належними та підтверджують визначену ним загальну суму таких витрат, а тому, з урахуванням вимог ст. 141 ЦПК України, підлягають до задоволення. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, стягненню з відповідача на користь позивача [PERSON] також підлягає судовий збір в розмірі 908 грн. 00 коп., а також 908 грн.00 коп. на користь третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору [PERSON] . На підставі викладеного,

Outcome: approved