Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення від роботи, стягнення невиплаченої заробітної плати. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] з 01.08.2008 року перебував на посаді провідного інженера з комп`ютерних систем відділу впровадження та експлуатації станційних технологій виробничого підрозділу «Львівське відділення» філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» АТ «Українська залізниця» (далі - філія «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця»). Наказом першого заступника директора філії «ГІОЦ» АТ «Укрзалізниця» №9/ос від 10.01.2022 року [PERSON] відсторонено від роботи з 10.01.2022 року. Позивач вважає, що вказаний наказ\~є протиправним\~та таким,\~що грубо\~порушує його\~конституційні \~права.\~В обґрунтування\~ наказу\~№9/ос\~від 10.01.2022\~року перший\~заступник директора\~філії «ГІОЦ»\~АТ «Укрзалізниця»\~послався на\~Положення про\~філію «Головний\~інформаційно-обчислювальний\~центр» акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця»,\~затвердженого рішенням\~правління від\~10.06.2021\~року (протокол\~№11-56/70\~Ком.т.),\~ст.\~46\~КЗпП України,\~ч.2\~ст.12\~ЗУ «Про\~захист населення\~від інфекційних\~хвороб»,\~наказом Міністерства\~охорони здоров`я\~України «Про\~затвердження Переліку\~професій,\~виробництв та\~організацій,\~працівники яких\~підлягають обов`язковим\~профілактичним щепленням»\~від 04.10.2021\~року №2153\~зі змінами,\~внесеними наказом\~Міністерства охорони\~здоров`я України\~від 01.11.2021\~року №2393\~(далі\~-\~Наказ №2153),\~п.41-6\~постанови Кабінету\~Міністрів України\~від 09.12.2020\~року №1236\~(далі\~-\~Постанова №1236). Тобто, [PERSON] \~було відсторонено\~від роботи,\~у зв`язку\~з відсутністю\~щеплення від\~гострої респіраторної\~хвороби Covid-19\~без збереження\~заробітної плати. Позивач вважає,\~що його\~відсторонення від\~роботи є\~незаконним,\~з огляду\~на те,\~що щеплення\~проти COVID-19\~не віднесено\~до переліку\~обов`язкових,\~як це\~передбачено Законом\~України «Про\~захист населення\~від інфекційних\~хвороб».\~Крім того,\~зазначає,\~що відповідач\~не створив\~належних та\~чітко регламентованих\~законодавством умов\~для проведення\~позивачем щеплення\~проти COVID-19. Просить позовні\~вимоги задовольнити,\~скасувати наказ\~про відсторонення\~від роботи\~та \~стягнути з Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на користь [PERSON] середній заробіток за час незаконного відсторонення з 10.01.2022 року по день допуску до роботи у розрахунку 530, 31 грн. за кожен день відсторонення від роботи. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 16.02.2022 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 16.06.2022 року представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву. 16.06.2022 року від представника позивача до суду надійшла відповідь на відзив. Позивач та представник позивача у судове засідання не з`явилися, однак подали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримують та просять позов задовольнити повністю. Представник відповідача\~Філії «Головний\~інформаційно-обчислювальний\~центр» Акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» у\~судове засідання\~не з`явився,\~однак \~подав до\~суду заяву\~про розгляд\~справи у\~його відсутності,\~позовні вимоги\~заперечує,\~просить відмовити\~в задоволенні\~позову. З долученого до матеріалів справи відзиву вбачається, що відповідач просить відмовити в задоволенні позову, оскільки вважає, що позивачем не доведено протиправності дій Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» щодо відсторонення [PERSON] від роботи. Стверджує, що наказ від 10.01.2022 року №9/ОС «Про відсторонення від роботи» є законним. Дослідивши інші матеріали справи, суд вважає, що у задоволені позову слід відмовити з огляду на таке. Судом встановлено, що [PERSON] працює в Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» на посаді провідного інженера з комп`ютерних систем відділу впровадження та експлуатації станційних технологій виробничого підрозділу «Львівське відділення» філії «ГІОЦ» АТ «Українська залізниця» згідно з наказом №132/о від 30.07.2008 року Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021р. № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» доповнено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік) пунктом 6, який передбачає, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS- CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS- CoV-2, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 р. № 83. У зв`язку з тим, що АТ «Українська залізниця» входить до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015р. № 83, та з метою виконання вимог постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 р. № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS-CoV-2», АТ «Укрзалізниця» видано розпорядження від 23.11.2021 р. № Ц-3-91/4589-21 яким зобов`язано керівників структурних підрозділів апарату управління, регіональних філії, філії про необхідність поінформувати всіх працівників (без винятку) підпорядкованих структурних підрозділів про: необхідність отримання обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19;можливі місця (пункти) проведення обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19;правові наслідки у разі відмови або ухилення від обов`язкового проведення профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 (відсторонення від роботи). На виконання розпорядження AT «Укрзалізниця», від 23.11.2021р. № Ц-3-91/4589-21 Виробничим підрозділом «Львівське відділення» Філії «ГІОЦ» видана вказівка від 24.11.2021р. № ГІОЦВПЛВ-4/5(про ознайомлення працівників під розпис з розпорядженням AT «Укрзалізниця» від 23.11.2021р. № Ц-3-91/4589-21). Відповідно до листа - ознайомлення працівників відділу впровадження та експлуатації станційних технологій Виробничого підрозділу «Львівське відділення» Філії «ГІОЦ» ознайомлено з вимогами нормативно правових актів щодо профілактичного щеплення проти COVID-19, повідомлено про необхідність проходження обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 та попереджено що відмова чи ухиляння від профілактичного щеплення може бути підставою для відсторонення від роботи з 09. 12.2021 р. [PERSON] від підписання листа - ознайомлення відмовився, про що складений акт від 29.11.2021 р. 10.01.2022 р. складений акт засвідчений працівниками Відділу впровадження та експлуатації станційних технологій Виробничого підрозділу «Львівське відділення» Філії «ГІОЦ» про те, що позивач не надав до сектору роботи з персоналом Виробничого підрозділу «Львівське відділення» Філії «ГІОЦ» документ, що підтверджує вакцинацію проти COVID-19, або висновку лікаря щодо наявності протипоказань до проведення обов`язкових профілактичних щеплень. З інформацією викладеній в акті та правовими наслідками відмови або ухиляння від обов`язкового профілактичного щеплення проти COVID-19 позивач ознайомлений під підпис. Згідно з наказом №9/ос від 10.01.2022 року, виданим першим заступником директора Філії «Головний інформаційно-обчислювальний центр» Акціонерного товариства «Українська залізниця» Шварцом О. відповідно до Положення про філію «Головний інформаційно- обчислювальний центр» акціонерного товариства «Українська залізниця», затвердженого рішенням правління від 10.06.2021 року (протокол №11-56/70 Ком.т.), ст. 46 КЗпП України, ч.2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» від 04.10.2021 року №2153 зі змінами, внесеними наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021 року №2393 (далі - Наказ №2153), п.41-6 постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 (далі - Постанова №1236).відсторонено [PERSON] провідного інженера з комп`ютерних систем відділу впровадження та експлуатації станційних технологій виробничого підрозділу «Львівське відділення» філії «ГІОЦ» АТ «Українська залізниця» від роботи з 10.01.2022 року до моменту усунення причин відсторонення. Відстороненому працівнику\~після отримання\~ним обов`язкового\~профілактичного щеплення\~від гострої\~респіраторної хвороби\~СОVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-СоV-2,\~або отримання\~медичного висновку\~про наявність\~протипоказань до\~вакцинації проти\~СОVID-19,\~виданого закладом\~охорони здоров`я,\~письмово повідомити\~про це\~керівника виробничого\~підрозділу. [PERSON] ,\~заступнику начальнику\~відділу впровадження\~та експлуатації\~станційних технологій\~виробничого підрозділу\~«Львівське відділення»\~філії «ГІОЦ»\~АТ «Українська\~залізниця» не\~пізніше 10\~січня 2022\~року довести\~цей наказ\~до відома\~ [PERSON] ,\~провідного інженера\~з комп`ютерних\~систем відділу\~впровадження та\~експлуатації станційних\~технологій виробничого\~підрозділу «Львівське\~відділення» філії\~«ГІОЦ» АТ\~«Українська залізниця»\~під особистий\~підпис. На час відсторонення нарахування заробітної плати (середнього заробітку) не здійснювати / а. с. 18-19/. Наказом №40/ос директора Філії «Головний\~інформаційно-обчислювальний\~центр» Акціонерного\~товариства «Українська\~залізниця» від 01.03.2022 року [PERSON] допущено до роботи з 01.03.2022 року. Згідно з ч.1\~ст.4 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч.1 ст. 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», карантин встановлюється та відміняється Кабінетом Міністрів України. Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року №1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, з відповідними змінами (надалі-Постанова №1236), визначено, що з 19 грудня 2020 р. до 31 березня 2022 р. на території України карантин. Статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачено, що профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників, або поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень ці працівники у порядку, встановленому законом, відсторонюються від виконання зазначених робіт. Наказом МОЗ від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» до групи обов`язкової вакцинації віднесені працівники центральних органів виконавчої влади та їх територіальних органів; місцевих державних адміністрацій та їх підрозділів; закладів вищої, післядипломної, фахової перед вищої, професійної, загальної середньої, у тому числі спеціальної, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ. Цим наказом передбачається, що щеплення є обов`язковим в разі відсутності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень, відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров`я України від 16.09.2011 року № 595, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 10.10.2011 року за № 1161/19899 (у редакції наказу Міністерства охорони здоров`я України від 11.10.2019 року № 2070). Наказом Міністерства охорони здоров`я України від 01.11.2021р. № 2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» доповнено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік) пунктом 6, який передбачає, що обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS- CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом SARS- CoV-2, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.2015 р. № 83. Таким чином, працівники з наведеного переліку наказів МОЗ можуть не вакцинуватися лише тоді, якщо вони мають саме абсолютні протипоказання до проведення профілактичних щеплень. З офіційного сайту «Вакцинація від COVID-19» (https://vaccination.covid19.gov.ua) вбачається, що усі вакцини від COVID-19 не можна використовувати у разі: важкої алергічної реакція на їхні компоненти чи попередню дозу; гострого захворювання (температура тіла вище 38,0°C); Вакцину CoronaVac/Sinovac Biotech не можна застосовувати, у разі вагітності чи годування грудьми; синдром Гійєна-Барре в анамнезі. мРНК-вакцину виробника Pfizer/BioNTech не можна використовувати, якщо наявна тяжка алергічну реакцію після першої дози вакцини або до будь-якого з її компонентів (наприклад, анафілактичний шок тощо); негайну алергічну реакцію будь-якого ступеня тяжкості на першу дозу вакцини мРНК COVID-19 або будь-якого з її компонентів (включно з поліетиленгліколем) після введення вакцини; негайну алергічну реакцію будь-якого ступеня тяжкості на полісор. Протипоказання до вакцинації встановлюються лікарем, який вирішує питання щодо проведення вакцинації відповідно до рекомендацій, викладених Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень та інших національних настановах. Протипоказання до вакцинації може встановлювати сімейний або лікуючий лікар та надати відповідний висновок про тимчасове чи постійне протипоказання або про відтермінування через COVID-19 в анамнезі. Якщо в пацієнта є протипоказання до щеплення однією з вакцин проти COVID-19 за можливості особа має вакцинуватися іншими типами вакцин. З матеріалів справи вбачається, що позивач не надав суду належних та допустимих доказів на підтвердження того, що він має абсолютні протипоказання, за наявності яких не можна використовувати будь-яку вакцинацію. Згідно з ст. 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Статтею 49 Конституції України встановлено, що кожен має право на охорону здоров`я, медичну допомогу та медичне страхування. Охорона здоров`я забезпечується державним фінансуванням відповідних соціально-економічних, медико-санітарних і оздоровчо-профілактичних програм. Держава створює умови для ефективного і доступного для всіх громадян медичного обслуговування. У державних і комунальних закладах охорони здоров`я медична допомога надається безоплатно; існуюча мережа таких закладів не може бути скорочена. Держава сприяє розвиткові лікувальних закладів усіх форм власності. Держава дбає про розвиток фізичної культури і спорту, забезпечує санітарно-епідемічне благополуччя. Відповідно до ст. 2 КЗпП України працівники мають право, зокрема, на здорові і безпечні умови праці. Пунктами а) та б) ст. 10 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» встановлено обов`язки громадян у сфері охорони здоров`я, відповідно до яких громадяни України зобов`язані, зокрема, піклуватись про своє здоров`я та здоров`я дітей, не шкодити здоров`ю інших громадян, у передбачених законодавством випадках проходити профілактичні медичні огляди і робити щеплення. Згідно з ч. 2 ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Відповідно до п. 41-6 Постанови Кабінету Міністрів України «Про встановлення\~карантину та\~запровадження обмежувальних\~протиепідемічних заходів\~з метою\~запобігання поширенню\~на території\~ України\~гострої респіраторної\~хвороби COVID-19,\~спричиненої коронавірусом\~SARS-CoV-2» № 1236 керівникам державних органів (державної служби), керівникам підприємств, установ та організацій слід забезпечити: 1) контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 p.; 2) відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я; 3)взяття до відома, що: на час такого відсторонення оплата праці працівників та державних службовців здійснюється з урахуванням частини першої статті 94 Кодексу законів про працю України, частини першої статті 1 Закону України "Про оплату праці" та частини третьої статті 5 Закону України "Про державну службу";відсторонення працівників та державних службовців здійснюється шляхом видання наказу або розпорядження керівника державного органу (державної служби) або підприємства, установи, організації з обов`язковим доведенням його до відома особам, які відсторонюються;строк відсторонення встановлюється до усунення причин, що його зумовили. Згідно з ч.1 ст.46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про оплату праці» заробітна плата це винагорода, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу. Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не виконує роботу, то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством. Окрім цього, чинним законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19. Враховуючи висновок Конституційного Суду України, викладений ним у рішенні N 12-рп/98 від 9 липня 1998 p., термін "законодавство", треба розуміти так, що ним охоплюються закони України, чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, а також постанови Верховної Ради України, укази Президента України, декрети і постанови Кабінету Міністрів України, прийняті в межах їх повноважень та відповідно до Конституції України і законів України. Верховний Суд в Постанові від 10 березня 2021 року в справі № 331/5291/19 зазначив: «згідно зі статтею 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканість і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Зважаючи на це, саме життя, здоров`я і безпека людини, визнаються найвищою соціальною цінністю в Україні. Таким чином, інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я його громадян. З постанови Верховного Суду від 17.04.2019 року у справі № 682/1692/17 вбачається, що вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я заінтересованих осіб є виправданою. Принцип важливості суспільних інтересів превалює над особистими правами особи, однак лише тоді, коли таке втручання має об`єктивні підстави, та є виправданим. Також, Цивільним касаційним судом у складі Верховного Суду у листі від 24.12.2021 року № 3223/0/208-21 надано роз`яснення щодо правового регулювання на національному рівні питання відсторонення працівників у зв`язку з відсутністю у них щеплення від гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2. Згідно з даним роз`ясненням, відповідно до частини першої статті 46 КЗпП України відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається в разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших передбачених законодавством випадків належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Відсторонення працівника від роботи є призупиненням з ним трудових відносин, яке полягає в тимчасовому увільненні працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і тимчасовому увільненні роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою. Тимчасове увільнення працівника від виконання трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи, на умовах та з підстав, встановлених законодавством, є особливим запобіжним заходом, який застосовується у виняткових випадках і має на меті запобігання негативним наслідкам. Відсторонюючи працівника від роботи, роботодавець повинен діяти на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені законом, а тому в наказі про відсторонення зазначаються підстави та строки такого відсторонений. Керівник зобов`язаний ознайомити працівника з наказом про відстороненню від роботи. У разі коли працівник відмовляється ознайомитися зі змістом наказу або проставити свій підпис на наказі, керівник має скласти акт про відмову Працівника ознайомитися з документом. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. У постанові Верховного суду від 10.03.2021 р. у справі № 331/5291/19 викладено таку позицію: «Вимога про обов`язкову вакцинацію населення проти особливо небезпечних хвороб, з огляду на потребу охорони громадського здоров`я, а також здоров`я зацікавлених осіб, є виправданою. Тобто в даному питанні превалює принцип важливості суспільних інтересів над особистими, однак лише у тому випадку, коли таке втручання має об`єктивні підстави - тобто було виправданим». За правилами ч.1\~ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданими відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч.1\~ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 5 даної статті передбачено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи , а ч.6 що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1\~ст.76 ЦПК України). Таким чином, право [PERSON] на працю було тимчасово обмежено з огляду на суспільні інтереси, оскільки у позивача відсутнє щеплення проти COVID-19. Втручання у дане право у вигляді обов`язковості певних щеплень ґрунтується на законі, має законну мету, є пропорційним для досягнення такої мети, та є цілком необхідним у демократичному суспільстві. Враховуючи наведене, суд вважає, що у задоволенні позову слід відмовити за безпідставністю, оскільки відсторонення позивача від роботи без збереження заробітної плати є законним і правомірним, позивачем не доведено протиправності дій відповідача стосовно порушення його права на працю, передбаченого ст.43 Конституції України, та інших нормативно-правових актів, а тому позовні вимоги є необґрунтованими та безпідставними.

Outcome: dismissed