Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 22 лютого 2022 року з Березівського районного суду Одеської області до суду надійшла цивільна справа за позовною заявою Тюріна Миколи Миколайовича (далі - також представник) в інтересах Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - також позивач) до [PERSON] (далі - також відповідач), що подана позивачем до суду 10 серпня 2021 року в якій позивач просить стягнути з відповідача, в порядку регресу, суму страхового відшкодування в загальному розмірі 37563 гривні 28 копійок, та судові витрати в розмірі 2270 гривень (далі - також позовна заява). У позовній заяві представник позивача зазначає таке: 18 листопада 2019 року відповідач керуючи автомобілем DMW 320, державний номер [NUMBER] (далі - також автомобіль 1), в місті Одеса по вулиці Льва Толстого, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення (далі - також ДТП) з автомобілем Skoda Octavia, державний номер [NUMBER] (далі - також автомобіль 2) під керуванням [PERSON] (далі - також [PERSON] ); внаслідок ДТП автомобіль 2 отримав механічні пошкодження; постановою Приморського районного суду міста Одеси від 23 січня 2020 року відповідач визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого статтею 124 КупАП (далі - також постанова від 23 січня 2020 року); відповідач не мав чинного договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів; [PERSON] повідомив позивача про ДТП та звернувся з заявою про отримання відшкодування; вартість матеріального збитку завданого [PERSON] внаслідок ДТП становить 36613 гривень 28 копійок; позивач додатково здійснив витрати пов`язані з визначенням розміру шкоди в розмірі 950 гривень, тому представник просить стягнути з відповідача на користь позивача 37563 гривень 28 копійок (далі - також позовна заява). Відповідач не подав до суду відзив проти позову. 2. Суд з приводу неявки сторін у судовому засіданні, зазначає таке. Позивач, представник позивача у судове засідання не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву в якій зазначив, що позовну заяву підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просив розгляд справи проводити за його відсутності. Відповідач у судове засідання не з`явився, причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, хоча повідомлений про час, дату і місце судового розгляду справи. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 21 березня 2022 року позовна заява прийнята до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін, а учасникам справи роз`яснено право подати до суду відзив, відповіді на відзив, заперечення та обов`язок подати до суду докази. Увалюю Іванівського районного суду Одеської області від 20 квітня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача. Увалюю Іванівського районного суду Одеської області від 27 квітня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача. Увалюю Іванівського районного суду Одеської області від 30 травня 2022 року, розгляд справи відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідача, виклик відповідача на наступне судове засідання здійснено через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. 15 червня 2022 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. З постанови від 23 січня 2020 року, яка набрала законної сили 03 лютого 2020 року, по справі №522/20753/19 вбачається, що 18 листопада 2019 року близько 11 годині 40 хвилин відповідач керуючи автомобілем 1, в місті Одеса по вулиці Льва Толстого, 59, не виконав вимогу дорожнього знаку 2.1 «Надати дорогу», внаслідок чого допустив зіткнення з автомобілем 2, що спричинило механічні пошкодження автомобілів. За постановою від 23 січня 2020 року відповідач вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнав (а.с. 6). 10 лютого 2020 року [PERSON] повідомив позивача про настання страхового випадку та просив виплатити страхове відшкодування (а.с. 27). Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу з 07 вересня 2013 року [PERSON] є власником автомобіля 2 (а.с. 18). За звітом про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу від 05 січня 2020 року вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 39905 гривень 13 копійок (а.с. 7-13). Позивач на підставі довідки від 17 лютого 2020 року №1 (далі - також довідка), платіжним доручення від 13 березня 2020 року (далі - також платіжне доручення) виплатив [PERSON] страхове відшкодування в розмірі 36613 гривень 28 копійок (а.с.28, 30). За актом виконаних робіт від 14 січня 2020 року №3.1-05/64573 витрати, пов`язані з проведенням експертного дослідження по визначенню відновлювального та матеріального збитку заподіяного [PERSON] становлять 950 гривень, які позивач за платіжним дорученням від 06 листопада 2020 року №2543978 виплатив ТОВ «Експертно Асистуюча компанія «Фаворит» (а.с. 25, 26). 16 березня 2020 року позивач направив відповідачу претензію про відшкодування збитків у порядку регресу в розмірі 37563 гривні 28 копійок (а.с. 29). 5.Норми права, які застосував суд такі. Основним актом цивільного законодавства України є Цивільний кодекс України. Актами цивільного законодавства є також інші закони України, які приймаються відповідно до Конституції України та цього Кодексу (частина 2 статті 4 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК). Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (частина 1 статті 15 ЦК). За договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору (частина 1 статті 979 ЦК). Обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників (частина 1 статті 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», далі - також Закон). Страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого (частина 1 статті 6 Закону). СМТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1статті 13 цього Закону (пункт «а» підпункту 38.2.1 статті 38 Закону). МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння: транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім шкоди, заподіяної транспортному засобу, який не відповідає вимогам пункту 1.7 статті 1 цього Закону, та майну, яке знаходилося в такому транспортному засобі (підпункт 1 пункту 41.1 статті 41 Закону). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, далі - також ЦПК). Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (частина 4 статті 82 ЦПК). 6. Мотиви з яких виходив суд задовольняючи позовні вимоги. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що в разі, якщо водій транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, не застрахував свою цивільно-правову відповідальність страховик має підстави для регресного позову до відповідача. Суд вважає доведеним належними та допустимими доказами факт завдання [PERSON] матеріальних збитків унаслідок пошкодження його транспортного засобу під час ДТП, яка відбулася з вини відповідача, а також понесення позивачем витрат пов`язаних з страховим відшкодуванням. Суд відмічає, що право регресної вимоги у позивача виникло з моменту виплати страхового відшкодування, тобто з 13 жовтня 2020 року, оскільки відповідач не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. Позивач з метою досудового врегулювання спору, направив відповідачу претензію про відшкодування збитків у порядку регресу в загальному розмірі 37563 гривні 28 копійок, яку відповідач залишив без жодного реагування. Зрештою, суд зазначає, що з огляду на приписи наведених норм у відповідача виникає обов`язок відшкодувати позивачу завдані збитки. 7. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити. 8. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 2270 гривень, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Outcome: approved