Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, в якій просив визнати незаконним та скасувати наказ від 10.01.2022 року №4/ОС про відсторонення від роботи [PERSON] ; стягнути з Акціонерного товариства «Українська залізниця» на мою користь [PERSON] середній заробіток за час незаконного відсторонення від роботи до дня ухвалення судом рішення. В обґрунтування позовних вимог вказали на те, що [PERSON] перебуває в трудових правовідносинах з Акціонерним товариством «Українська залізниця», що підтверджується відповідним записом в його трудовій книжці. На даний час він працюю на посаді електромеханіка дільниці 1 групи по телеуправлінню та автоматиці ремонтно-ревізійної дільниці структурного підрозділу «Павлоградська дистанція електропостачання» регіональної філії «Придніпровська залізниця» AT «Укрзалізниця». 06 грудня 2021 року позивачу на підпис було надано папірець під назвою Лист-ознайомлення. Про те, що цей документ має силу офіційного документу і додатком до чого він є йому не повідомлялось. В даному документі було наведено посилання на постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 та від 04.03.2015 року № 83, а також накази Міністерства охорони здоров`я від 04.10.2021 року № 2153 та від 01.11.2021 року № 2393. Також, було наведено посилання на сторінку в інтернеті щодо списку пунктів щеплень та центрів масової інформації. Крім цього, в листі-ознайомленні було зазначено про необхідність отримання ним обов`язкового профілактичного щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, а також зазначено, що його відмова або ухилення від щеплення може бути підставою для відсторонення від роботи з 09 грудня 2021 року. Ним було направлено в адресу керівництва обґрунтоване заперечення на отриманий лист-ознайомлення та заява про те, що його прийнято рішення тимчасово утриматись (позивач не відмовлявся і не ухилявся) від щеплення проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 до моменту опублікування в офіційних джерелах результатів, які містять в сукупності науково обґрунтовані докази, у тому числі дані адекватних та добре контрольованих досліджень, які дають змогу вважати, що вакцини або інші медичні імунобіологічні препарати можуть бути ефективними для профілактики коронавірусної хвороби та не несуть загрози життю та здоров`ю вакцинованих. Крім того в даній заяві ним було запропоновано забезпечити йому безкоштовне проходження ПЛР-тестування кожні 72 години або в разі відсутності відповідного фінансування на підприємстві по відшкодуванню ПЛР-тестування, він просив перевести його на дистанційний режим роботи чи оплатити йому час простою не з вини працівника, в тому числі на період оголошення карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України, згідно з ч. 1 ст.113 КЗпП України (із змінами) та Колективного договору, про що видати відповідний наказ (розпорядження). Відповідачем (уповноваженим ним органом) були проігноровані його заява та заперечення. Наслідком таких дій/ бездіяльності відповідача стало те, що до його відома було доведено наказ від 10.01.2022 року № 4/ОС про відсторонення його з 11 січня 2022 року від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення. Для фіксації злочину проти його трудових і конституційних прав ним було подано відповідну заяву в правоохоронні органи та до Президента України. Зауважую, що трудовим договором і посадовими інструкціями позивача не передбачено і не обумовлено зобов`язань щеплень від COVID-19 чи надання довідок чи інших підтверджуючих документів про щеплення. З огляду на зазначене, вважає, що захист його порушеного права на працю та усунення наслідків дискримінації по відношенню до нього можливий лише в судовому порядку. Вважає спірний наказ таким, що грубо порушує його конституційні та трудові права, а також суперечить чинному законодавству України. Відповідачем не доведено, що він за характером своєї роботи чи станом здоров`я становлю небезпеку поширення інфекції серед населення України. Не погодившись з позовними вимогами, представником відповідача [PERSON] подано відзив на позовну заяву відповідно до якого вона просила відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] у повному обсязі, з огляну на наступне. Частина 1 ст. 46 Кодексу законів про працю України передбачає, що відсторонення працівників від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання, інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До таких випадків, зокрема, відноситься відмова або ухилення від профілактичних щеплень проти COVID-19. Так, за приписами ст.5 Закону України «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення» громадяни, зокрема, зобов`язанні проходити обов`язкові медичні огляди та робити щеплення у передбачених законодавством випадках. Частина 2 ст.12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» передбачає, що працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я.

Outcome: dismissed