Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Представник позивача Комунального підприємства «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області - Вертюх О.М. звернувся до суду з позовом до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків за договором здобуття професійної освіти. В обґрунтування зазначеного позову вказав, що 28.04.2021 року між Комунальним підприємством «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідачем [PERSON] було укладено договір №3 про здобуття професійної освіти. За умовами вказаного договору, позивач взяв на себе зобов`язання за власний рахунок здійснити надання учню (здобувачу) освітньої послуги з професійно-технічної освіти за професією «водій тролейбуса». Термін навчання становить 5 місяців. Наказом №254 від 21.04.2021 року сформовано, затверджено персональний склад слухачів та визначено період проведення навчання, а саме з 28.04.2021 року по 29.09.2021 року. Згідно наказу №48-к від 28.04.2021 року [PERSON] було зараховано до навчального центру підприємства учнем групи №ВТ-14(7) з підготовки за професією «водій тролейбуса». Відповідно до п.7 Договору визначено, що у разі дострокового розірвання договору внаслідок порушення договірних зобов`язань учнем або з ініціативи учня, в тому числі у разі відрахування одержувача освітньої послуги, або звільнення вже працівника з посади водія тролейбуса протягом 1 року, кошти підприємства понесені на витрати професійного навчання та виплачені учню, мають бути повернуті учнем (працівником) підприємству у повному обсязі. 14.09.2021 року відповідач [PERSON] звернувся з заявою про розірвання договору навчання у зв`язку з переїздом на інше місце проживання. Наказом № 126-к від 15.09.2021 року відповідача [PERSON] було відраховано з навчального центру за власним бажанням. На підставі викладеного, вказав, що відповідач за період з 28.04.2021 року по 31.08.2021 року зобов`язаний сплатити витрати на навчання у розмірі 35545,22 грн., у зв`язку з чим представник позивача просить суд стягнути з відповідача вказану суму збитків за навчання та суму сплаченого ними судового збору в розмірі 2270,00 грн. Ухвалою судді від 16.12.2021 року відкрито провадження по справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Заочним рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 09.02.2022 року позов Комунального підприємства «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області до [PERSON] про відшкодування матеріальних збитків за договором здобуття професійної освіти задоволено. Стягнуто з [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) на користь Комунального підприємства «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (код ЄДРПОУ: 03328528) матеріальні збитки за договором здобуття професійної освіти №3 від 28.04.2001 року, у розмірі 35545,22 грн. Стягнуто з [PERSON] (рнокпп: [NUMBER] ) на користь Комунального підприємства «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області (код ЄДРПОУ: 03328528) витрати зі сплати судового збору у розмірі 2270,00 грн. Ухвалою Глобинського районного суду Полтавської областівід 05.04.2022 року вищевказане заочне рішення скасоване. 12.04.2022 року представником відповідача подано відзив на позов, у якому представник просить відмовити у задоволенні позову. Зазначає, що дійсно 28.04.2021 року між Комунальним підприємством «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та [PERSON] укладено договір №3 про здобуття професійної освіти та згідно наказу №48-к від 28.04.2021 року [PERSON] зараховано до навчального центру підприємства учнем групи № ВТ-14(7) з підготовки за професією «водій тролейбуса». Вказав, що пунктом 7 Договору визначено, що у разі дострокового розірвання договору внаслідок порушення договірних зобов`язань учнем або з ініціативи учня, в тому числі у разі відрахування одержувача освітньої послуги, або звільнення вже працівника з посади водія тролейбуса протягом 1 року, кошти підприємства понесені на витрати професійного навчання та виплачені учню, мають бути повернуті учнем (працівником) підприємству у повному обсязі. Однак, за умовами п. 4 Договору "ПРАВА ОДЕРЖУВАЧА ПОСЛУГ", [PERSON] має право розірвати даний договір, без відшкодування завданих збитків підприємству, за поважних причин підтверджених документально, що унеможливлюють виконання цього договору, а саме: погіршення стану здоров`я, переїзд в інше місце проживання понад 20 км. від місця навчання, за сімейними обставинами (хворобою родичів та необхідністю їх догляду). 10.09.2021 року [PERSON] переїхав на постійне місце проживання в с. Сиротенки Кременчуцького району у зв`язку з тим, що необхідно було доглядати домогосподарство та батька, що має похилий вік. У зв`язку з цим [PERSON] 10.09.2021 року знявся з місця реєстрації в м. Кременчуці та 14.09.2021 року зареєструвався в [ADDRESS] . Маючи беззаперечні відомості про зміну місця проживання, [PERSON] подав директору КП "Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я. Левітана" заяву разом з повідомленням про розірвання договору з посиланням на п.п. 2 п. 4 Договору та копією паспорту з відміткою місця реєстрації. У вказаній заяві [PERSON] зазначив, що просить розірвати договір у зв`язку з переїздом на інше місце проживання. 15.09.2021 року, наказом №126-к від 15.09.2021 року [PERSON] відраховано з групи ВТ-14(7) навчального закладу за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП. Зазначив, що ні в день подання заяви про звільнення, в якій вказано про підстави, ні в день видачі наказу про звільнення, ні під час направлення претензії та до цього часу, з боку позивача не вимагались жодні документи чи пояснення, які б підтверджували настання обставин визначених п. 4 Договору "ОДЕРЖУВАЧ ПОСЛУГИ МАЄ ПРАВО". Тобто наявність викладеної [PERSON] в заяві про звільнення його підстави, з урахуванням відмітки в паспорті, а також замовчування необхідності документального підтвердження у направленій претензії додатково підтверджують відсутність з боку позивача будь-яких доказів, на яких ґрунтуються позовні вимоги. 22.04.2022 року представником позивача подано відповідь на відзив, де представник прохає задовольнити подану позовну заяву та стягнути з відповідача кошти. Вказав, що позивач не погоджується з твердженням відповідача, викладеним у відзиві в повному обсязі, оскільки договором №3 від 28.04.2021 року визначено термін навчання 5 місяців, а наказом №254 від 21.04.2021 року встановлено більш детальний термін, а саме з 28.04.2021 року по 29.09.2021 року. Таким чином, вказав, що вказаний договір є строковим трудовим договором та відповідає нормам чинного законодавства України. Вказав, що підпункт 2 пункту 4 договору №3 від 28.04.2021 року передбачає, що одержувач послуги має право розірвати даний договір, без відшкодування завданих збитків підприємству, за поважних причин підтверджених документально, що унеможливлюють виконання цього договору, а саме: погіршення стану здоров`я, переїзд в інше місце проживання понад 20 км. від місця навчання, за сімейними обставинами (хворобою родичів та необхідністю їх догляду). При цьому зазначив, що детально розглянувши вищезазначений підпункт можливо зробити висновок, що відповідач має право розірвати договір без відшкодування збитків у разі документального підтвердження переїзду до іншого місця проживання за сімейними обставинами (хворобою родичів та необхідністю їх догляду). В свою чергу відповідач підтвердив переїзд до іншої місцевості, але не надав належних доказів обставин які зумовили такий переїзд, як передбачено умовами договору. Також зазначив, що в телефонному режимі позивач намагався повідомити відповідача про розмір витрат, однак відповідач не відповідав на телефонні дзвінки. У судовому засіданні представник позивача - Шинкаренко С.В. позов підтримав, прохав його задовольнити з наведених у ньому підстав. Вказав, що договір про здобуття професійної освіти містить усі істотні умови та підписаний відповідачем. Також вказав, що відповідач зобов`язався пройти навчання, але не завершив його до кінця, пройшовши лише теорію та у порушення умов укладеного договору, написавши заяву про розірвання договору, не підтвердив документально підстави переїзду до іншої місцевості. Також вказав, що при складанні договору, а саме у підпункті 2 пункту 4 було взято за основу причини розірвання договору, що визначені ст.38 Кодексу Законів про працю України, однак прописані лише певні моменти, трактуючи, що переїзд і інше місце проживання понад 20 км. від місця навчання може бути зумовлений лише за сімейними обставинами (хворобою родичів та необхідністю їх догляду). При цьому зазначив, що оскільки договір №3 від 28.04.2021 року є строковим, то у випадку звільнення за ініціативою працівника застосовується ст.39 Кодексу Законів про працю України. Представник відповідача [PERSON] - Левицький В.І. у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, прохав у їх задоволенні відмовити та надав суду пояснення ідентичні викладеним у запереченні на позов. Також вказав, що представник позивача у своїх поясненнях не вірно трактує положення ст.38 Кодексу Законів про працю України, де визначено, що працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до закладу освіти; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), роботодавець повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник. Пояснив, що вищевказана стаття 38 КЗпП України має чіткий перелік підстав розірвання трудового договору за ініціативою працівника які прописані через крапку з комою та є самостійними, крім того у змісті самого договору №3 від 28.04.2021 року обумовлені підстави прописані через кому, однак представник позивача трактує їх як буцімто договір можливо розірвати з переїздом у інше місце проживання понад 20 км. від місця навчання лише за сімейними обставинами (хворобою родичів та необхідністю їх догляду). Крім того, вказав, що питання щодо обов`язку працівника документально підтверджувати причину звільнення за власним бажанням у зв`язку з переїздом на нове місце проживання законодавством про працю не врегульовано. Також вказав, що на наданих позивачем розрахунках зазначених у довідці витрат на навчання [PERSON] , не можливо базувати позовні вимоги, оскільки вони містять загальну суму та витрати вартості на одного слухача, проте не вказано скільки саме витрат було здійснено безпосередньо на слухача [PERSON] , у зв`язку з чим позивач не довів своїх позовних вимог, а тому в задоволенні позову просив відмовити. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, представника відповідача, дослідивши у судовому засіданні матеріали справи, вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 28.04.2021 року між Комунальним підприємством «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області та відповідачем [PERSON] було укладено Договір №3 на здобуття професійної освіти. За умовами вказаного договору, позивач взяв на себе зобов`язання за власний рахунок здійснити надання учню (здобувачу) освітньої послуги з професійно-технічної освіти за професією «водій тролейбуса». Термін навчання становить 5 місяців (а.с.5-7). Наказом №254 від 21.04.2021 року сформовано, затверджено персональний склад слухачів та визначено період проведення навчання, а саме з 28.04.2021 року по 29.09.2021 року (а.с.13). Згідно витягу з наказу №48-к від 28.04.2021 року [PERSON] було зараховано до навчального центру підприємства учнем групи №ВТ-14(7) з підготовки за професією «водій тролейбуса» (а.с.14). Згідно із п.п.1-6 п.2 вказаного Договору КП зобов`язалося надати [PERSON] освітню послугу на рівні державних стандартів освіти, видати відповідне свідоцтво державного зразка, а також зарахувати учня до штату підприємства. Згідно із п.п.1-5 п.4 Договору одержувач послуг зобов`язаний успішно пройти курс теоретичної та практичної підготовки, здати іспити, після закінчення навчання відпрацювати за отриманою професією на підприємстві на посаді водія тролейбуса 1 рік, а також відшкодувати збитки завдані підприємству згідно з кошторисом витрат на професійне навчання. Згідно п.п.2 п.4 Договору одержувач послуг має право розірвати даний договір, без відшкодування завданих збитків підприємству, за поважних причин підтверджених документально, що унеможливлюють виконання цього договору, а саме: погіршення стану здоров`я, переїзд в інше місце проживання понад 20 км. від місця навчання, за сімейними обставинами (хворобою родичів та необхідністю їх догляду). Крім того, відповідно до п.7 Договору визначено, що у разі дострокового розірвання договору внаслідок порушення договірних зобов`язань учнем або з ініціативи учня, в тому числі у разі відрахування одержувача освітньої послуги, або звільнення вже працівника з посади водія тролейбуса протягом 1 року, кошти підприємства понесені на витрати професійного навчання та виплачені учню, мають бути повернуті учнем (працівником) підприємству у повному обсязі. Згідно п.п.3.2 п.3 Договору визначено права закладу вимагати відшкодування збитків завданих підприємству згідно з кошторисом витрат на професійно-технічне навчання та виплачених коштів учню, внаслідок розірвання даного договору з учнем. Судом встановлено, що 14.09.2021 року відповідач [PERSON] звернувся до керівництва КП «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» із письмовою заявою про розірвання договору на навчання у зв`язку з переїздом на інше місце проживання (а.с.15). Наказом № 126-к від 15.09.2021 року відповідача [PERSON] було відраховано з навчального центру за власним бажанням (а.с.16). Згідно довідки від 17 вересня 2021 року, витрати на навчання слухача ВТ-14(7) навчального центру КП «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана» [PERSON] за період з 28.04.2021 року по 31.08.2021 року складають 35545,22 грн. (а.с.17). Як передбачено п.2 ч.2 ст.11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до приписів ст.6 та ч.1 ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Як зазначено в ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно з ч.1 ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Нормами ст.525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов`язання наступають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст.611 ЦК України). Відповідно до вимог ст.81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Аналізуючи зібрані докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про стягнення витрат, пов`язаних з навчанням, не підлягають задоволенню, оскільки за умовами договору, укладеного між сторонами (п.7), учень зобов`язався повернути підприємству грошові кошти витрачені на навчання, у випадку дострокового розірвання договору внаслідок порушення договірних зобов`язань учнем або з ініціативи учня. В свою чергу, як встановлено судом відповідач надав письмову заяву про розірвання договору на навчання у зв`язку з переїздом на інше місце проживання, як то обумовлено у п.п.2 п.4 Договору. Тобто відповідач у своїй заяві вказав причину розірвання договору, яка визначена змістом самого договору та прописана через кому, а відтак підстави для відшкодування ним витрат за навчання, виходячи з умов договору сторін, відсутні. Крім того, позивачем не надано належних доказів на підтвердження заявленої до стягнення суми витрат на навчання у розмірі 35545,22 грн., а саме кошторису витрат на професійно-технічне навчання та виплачених коштів учню ( [PERSON] ) як то прописано у п.п.3.2 п.3 Договору, оскільки довідка витрат від 17.09.2021 року містить відомості по загальній сумі закладених витрат та загальні відомості по вартості на одного взагалі слухача навчального центру КП «Кременчуцьке тролейбусне управління імені Л.Я.Левітана». Сплачений позивачем судовий збір за подання позовної заяви до суду, відповідно до ст.141 ЦПК України, суд відносить на його рахунок.

Outcome: dismissed