Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Представник позивача звернувся до суду з позовом, уточнивши який просив суд зняти арешт з об`єкта нерухомого майна - земельної ділянки кадастровий номер 1221855500:03:001:0229 площею 3,4049 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, яка належала на праві приватної власності [PERSON] , накладений постановою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Криворізького районного управління юстиції Самчук А.В. від 11.01.2016 у виконавчому провадженні № 49802224, зареєстрованого Криворізьким РУЮ Дніпропетровської області на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 27975778 від 28.01.2016. Також просив суд визнати за [PERSON] право власності на вказану земельну ділянку кадастровий номер 1221855500:03:001:0229, в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] померлого [INFO] . В обґрунтування позову представник вказував, що 05.09.2008 батько неповнолітньої [PERSON] отримав у власність, на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, земельну ділянку площею 3,4049 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується державним актом про право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 472782 від 05.09.2008. [INFO] [PERSON] помер та після його смерті відкрилася спадщина на вказане спадкове майно, при цьому мати [PERSON] - [PERSON] та її бабуся - [PERSON] відмовилися від спадщини на користь неповнолітньої [PERSON] . Неповнолітня [PERSON] у визначений законом строк звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, але державним нотаріусом Шостої криворізької державної нотаріальної контори 22.10.2020 їй відмовлено у вчинені нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що [PERSON] значиться в Єдиному реєстрі боржників та на його майно накладено арешт. З`ясовано, що в провадженні ВДВС Криворізького РУЮ перебувало виконавче провадження № 49802224, в якому державним виконавцем 11.01.2016 накладено арешт на майно боржника [PERSON] , стягувачем за цим виконавчим провадженням є ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів». Вказане виконавче провадження закінчено та знищено. Реєстр боржників містить два записи відносно боржника [PERSON] , однак заборони на відчуження земельної ділянки відсутні, крім накладеного постановою державного виконавця 11.01.2016 у виконавчому провадженні яке закінчено та знищено, строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання минув. Представник зазначав, що оскільки в реєстрі боржників містить інформацію про спадкодавця, а не спадкоємця [PERSON] , нотаріус не повинен був відмовляти у видачі свідоцтва про право на спадщину, а мав видати свідоцтво про право на спадщину, повідомивши про це кредитора боржника (спадкодавця), а останній міг реалізувати право визначене ст. 1281 ЦК України, а тому вважав наявними підстави для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину. У зв`язку з чим, представник позивача звернувся до суду з вказаним позовом та просив його задовольнити, оскільки позивач наразі позбавлена можливості реалізувати своє право на спадкове майно. Представник позивача в судове засідання не з`явився, просив справу розглянути за його відсутності, наполягав на задоволенні позову (а.с. 66-68 т.2). Відповідач Новопільська сільська рада Криворізького району Дніпропетровської області будучи повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, участь свого представника у розгляді справи не забезпечила, надала суду лист, в якому просила суд розглянути справу без представника сільської ради (а.с. 62 т.2). ТОВ «ФК Європейська агенція з повернення боргів» будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у розгляді справи не забезпечило. Після відкриття провадження по справі та залучення ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до участі у справі, останнє позов не визнавало та просило в задоволенні позову відмовити. Однак, в послідуючому, відповідач ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» змінило позицію по справі, у зв`язку з погашенням кредитної заборгованості спадкодавця, надало суду заяву про відсутність заперечень проти задоволення позову, виконання рішення суду у справі № 177/1078/15-ц в повному обсязі та просило провести розгляд справи за відсутності їх представника (а.с. 63-64 т.2). Третя особа - Криворізький районний відділ ДВС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, будучи повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, участь представника у судове засіданні не забезпечили, матеріали справи містять заяву про розгляд справи за їх відсутності (а.с. 78 т.2). Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо, відповідно до положень цього Кодексу, розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку доказам по справі, встановивши правовідносини, які існують між сторонами та яка правова норма підлягає застосуванню до них, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] , [INFO] , є донькою [PERSON] та [PERSON] померлого [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження дитини та копією свідоцтва про смерть [PERSON] (а.с. 9-13, 14-15 т.1). За життя [PERSON] , йому належало право власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1221855500:03:001:0229 площею 3,4049 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Радушненської селищної ради Криворізького району Дніпропетровської області, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 472782 (а.с. 16 т.1) та Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 29-30 т.1), з якої окрім іншого слідує, що на все нерухоме майно [PERSON] накладено арешт на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження 49802224 від 11.01.2016 виданої державним виконавцем ВДВС Криворізького РУЮ Самчук А.В., особою в інтересах якої накладено арешт є ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (а.с. 29-30 т.1). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, з параметром запиту щодо об`єкта нерухомості, окремо на вищевказану земельну ділянку арешт не накладено (а.с. 133 т.1). З інформації Криворізького відділу ДВС у Криворізькому районі Дніпропетровської області від 20.04.2021 слідує, що виконавче провадження № 49802224 з виконання виконавчого листа № 177/1078/15-ц від 03.11.2015 виданого Криворізьким районним судом Дніпропетровської області про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» боргу у розмірі 14744,00 грн перебувало у відділі на виконанні з 11.01.2016 по 27.01.2016 та було закінчено за п. 10 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» (стара редакція), матеріали виконавчого провадження знищено у зв`язку з закінченням строків зберігання (а.с. 78 т.1). З інформації Криворізького ВДВС від 01.11.2021 слідує, що виконавче провадження № 49802224 було завершено у зв`язку з переданням до Бабушкінського ВДВС Дніпропетровського МУЮ (а.с. 215 т.1). Згідно інформації Шевченківського (в минулому Бабушкінський) ВДВС у м. Дніпро від 13.04.2022, наданої на виконання ухвали суду, згідно даних Автоматизованої системи виконавчого провадження, на примусовому виконанні вказаного відділу державної виконавчої служби не перебуває та не перебувало виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 177/1078/15-ц від 03.11.2015 (а.с. 43 т.2). Як слідує з матеріалів спадкової справи, відкритої після смерті [PERSON] , з заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] у визначений законом строк до нотаріальної контори звернулася [PERSON] (а.с. 40 т.1). [PERSON] та [PERSON] , кожна окремо, надали нотаріусу заяви про відмову від спадщини на користь [PERSON] (а.с. 41-42 т.1). Відповідно до довідки Радушненської селищної ради № 820 від 08.07.2020, на момент відкриття спадщини [PERSON] був зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] разом з матір`ю [PERSON] , заповіт від його імені у селищній раді не посвідчувався (а.с. 44 т.1). Відсутність заповіту від імені спадкодавця підтверджена й довідкою зі спадкового реєстру (а.с. 46 т.1). Відповідно до ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ст. 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу. Згідно зі ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до змісту ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 ЦК України. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Зі змісту ст. 1273 ЦК України, слідує, що спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Отже, у вказаній справі неповнолітня [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька в порядку спадкування за законом, при цьому інші спадкоємці першої черги спадкування мати померлого та дружина відмовилися від спадщини на користь [PERSON] . Однак, постановою державного нотаріуса Шостої криворізької державної нотаріальної контори від 22.10.2020 [PERSON] відмовлено у вчинення нотаріальної дії - видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька [PERSON] , у зв`язку з тим, що останнього внесено до реєстру боржників та через наявність арешту щодо спадкового майна (а.с. 52 т.1). Так, як слідує з Інформації з Єдиного реєстру боржників, останній містить запис про [PERSON] як боржника у виконавчих провадженням № 57260412 щодо стягнення штрафу у справі про адміністративне правопорушення та № 57205921 щодо стягнення коштів, на підставі документа виданого Криворізьким районним судом (а.с. 132 т.1). З відповіді Криворізького ВДВС від 01.11.2021 слідує, що за вказаними виконавчими провадженнями арешт на спірну земельну ділянку не накладався (а.с. 215 т.1). Відповідно до ч.3 ст. 9 Закону України «Про виконавче провадження», нотаріуси, інші суб`єкти при здійсненні ними владних управлінських функцій відповідно до законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень, у разі звернення особи за вчиненням певної дії щодо майна, що належить боржнику, який внесений до Єдиного реєстру боржників, зобов`язані не пізніше наступного робочого дня повідомити про це зазначений у Єдиному реєстрі боржників орган державної виконавчої служби або приватного виконавця із зазначенням відомостей про майно, щодо якого звернулася така особа. Виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня отримання повідомлення зобов`язаний прийняти рішення про накладення арешту на майно та (або) на кошти на рахунках боржника в банках у порядку, визначеному статтею 56 цього Закону, крім випадку, коли на таке майно арешт уже накладено з тих самих підстав. 14.04.2021 за вих. № 000760741 ТОФ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» пред`явило [PERSON] претензію, як до спадкоємця [PERSON] , з вимогою сплатити суми стягнені зі спадкодавця рішенням Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 у справі № 177/1078/15-ц (а.с. 106, 111-112 т.1). 06.09.2021 стягувач направив повторну претензію спадкоємцю [PERSON] , а також направив претензію до Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровській області (а.с. 164-176 т.1), з вимогою про сплату боргу спадкоємцем (а.с. 179-183 т.1). Однак, 17.06.2022 на адресу суду надійшла заява ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» в якій, представник вказав, що питання про заборгованість за виконавчим документом № 177/1078/15-ц виданим 21.12.2015 Криворізьким районним судом Дніпропетровської області щодо стягнення з [PERSON] заборгованості перед ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» врегульовано, рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 у справі № 177/1078/15 виконано в повному обсязі (а.с. 63-64 т.2). В підтвердження факту сплати заборгованості за кредитним договором, в процесі примусового стягнення якої було накладено арешт на майно [PERSON] , представник позивача надав копію заяви стягувача, гарантійний лист та квитанція про сплату заборгованості (а.с. 69-72 т.2). Однак, вищевказані встановлені судом обставини, свідчать, що незважаючи на відсутність претензій стягувача до спадкоємця боржника, погашення боргу, в процесі примусового стягнення якого й було накладено арешт на майно [PERSON] , зняття арешту з майна боржника [PERSON] державним виконавцем в позасудовому порядку неможливо, оскільки виконавче провадження в рамках якого накладено арешт не перебуває на виконанні жодного із вказаних органів ДВС, що враховуючи встановлені судом обставини свідчить про його втрату при пересилці. Наявність не скасованого арешту на майно боржника [PERSON] перешкоджає реалізації прав позивача на спадкове майно. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно з ч. 1 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 №1404-VIII, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Разом з тим, відповідно до ст. 57 Закону України «Про виконавче провадження» № 606/XIV від 21.04.1999 в редакції чинній на дату прийняття державним виконавцем постанови про арешт майна боржника [PERSON] з метою забезпечення виконання рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 у справі № 177/1078/15-ц, арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Аналогічні положення містить ч.1 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження», в редакції станом на дату розгляду справи. Отже, метою накладення державним виконавцем арешту на майно боржника є забезпечення реального виконання рішення суду, виконання якого є обов`язковим елементом права на доступ до суду, гарантованого ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод. В даній справі на підставі досліджених доказів встановлено факт існування рішення Криворізького районного суду Дніпропетровської області від 03.11.2015 у справі № 177/1078/15-ц, яким задоволено позов ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» до [PERSON] та стягнуто з нього заборгованість за кредитним договором № 571/4263BCLC у розмірі 14744 грн. та стягнення судових витрат у розмірі 243,60 грн (а.с. 72, 78 т.1). Вказане не заперечувалося сторонами. Саме на забезпечення реального виконання вказаного рішення суду, забезпечення отримання стягувачем ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» коштів на повернення заборгованості, державним виконавцем Криворізького ВДВС прийнято постанову про накладення арешту на все майно боржника [PERSON] (а.с. 78 т.1). На момент розгляду справи судом встановлено, що заборгованість за вказаним судовим рішенням погашена, стягувач претензій до спадкодавця [PERSON] - позивача по справі не має, проти задоволення позову не заперечує, у зв`язку з чим, суд приходить до висновку, що потреба в збереженні арешту майна [PERSON] відпала, але скасувати арешт в позасудовому порядку можливість відсутня у зв`язку з відсутністю виконавчого провадження. Разом з тим, існування вказано арешту майна та запису про нього в реєстрі речових прав на нерухоме майно, є однією з підстав відмови позивачу в отримання свідоцтва про право на спадщину після смерті батька. У зв`язку з вищевикладеним, з метою забезпечення можливості реалізації позивачем свого права на спадкове майно, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в частині зняття арешту з майна [PERSON] , в тому числі земельної ділянки з кадастровим номером 1221855500:03:001:0229, номер обтяження 27975778 від 28.01.2016. Що стосується позовних вимог про визнання за [PERSON] права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1221855500:03:001:0229, в порядку спадкування після смерті батька, то вказані вимоги задоволенню не підлягають з наступних підстав. Так, відповідно до ст. 4 ЦПК України, захисту в судовому порядку підлягають лише порушені, невизнані та оспорюванні права та інтереси. В даній справі судом встановлено, що нотаріус, до функцій якого віднесено видача свідоцтв про право на спадщину, відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю арешту щодо спадкового майна та внесенням спадкодавця до Єдиного реєстру боржників та рекомендував звернутися до суду для вирішення вказаних питань. Арешт накладений на майно спадкодавця, відповідно до вказаного рішення суду, підлягає скасуванню, а отже у разі набрання вказаним рішенням суду законної сили, позивач має право звернутися до нотаріуса з вказаним рішенням суду, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину у визначеному законом порядку. Відповідно до абз. 2 п. 23 Постанови Пленуму ВС України № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування», свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. Суд не має права підміняти функції нотаріуса, у разі наявності підстав для видачі свідоцтва про право на спадщину в нотаріальному порядку. Що стосується такої підстави для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину, як наявність відомостей про спадкодавця в реєстрі боржників, у зв`язку з наявністю інших виконавчих проваджень, як то № 57205921 та № 57260412, суд звертає увагу, що в силу ч.1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження», закінчення виконавчого провадження, в тому числі зі смерті боржника, є підставою для виключення з Єдиного реєстру боржників відомостей про боржника. Будь-яких даних про те, що позивачем реалізовано право на виключення [PERSON] з реєстру боржників у виконавчих провадженнях № 57205921 та № 57260412 суду не надано. У разі незгоди позивача з діями нотаріуса щодо відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з наявністю відомостей про спадкодавця в реєстрі боржників, позивач має право на оскарження дій та рішень нотаріуса, в тому числі постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 22.10.2020, що було роз`яснено в тексті самої постанови, а не пред`явлення позову про визнання права власності на майно в порядку спадкування. Вирішувати правомірність чи неправомірність відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину через наявність записів про спадкодавця в Єдиному реєстрі боржників, в даному провадженні суд позбавлений можливості, оскільки нотаріус не є учасником даного спору, будь яких вимог до нього не пред`явлено, а суд уповноважений розглядати справи лише в межах заявлених позовних вимог. Беручи до уваги викладене, суд приходить до висновку, що вимоги позивача [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування після смерті батька, є передчасними та такими, що не відповідають способу захисту невизнаного права. З урахуванням викладеного та

Outcome: partial