Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на те, що при вирішенні\~ питання щодо своїх майнових прав їй стало відомо про наявність постанови про арешт майна та заборону на його відчуження. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру заборон на нерухоме майно, вбачається, що до Реєстру внесено обтяження на належне їй майно 25.08.2011 року 11:22:03 за № 11534675 реєстратором: Закарпатська філія державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Собранецька,46. Підстава обтяження - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 27990463, 04.08.2011, відділ ДВС Хустського РУЮ. Обтяжувач - відділ державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції,\~ код:34460960, 90400, Закарпатська область, м.Хуст, вул.Поперечна, 2. При з`ясуванні підстав накладення обтяження, надана відповідь з відділу ДВС про те, що у них перебувало виконавче провадження №27990463 з примусового виконання виконавчого листа №2-134/2011, виданого 21.07.2011р. Хустським районним судом Закарпатської області, про стягнення солідарно із [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором. В подальшому дане виконавче провадження було завершено. Також її повідомлено, що надати будь-які копії матеріалів виконавчого провадження не доводиться можливим у зв`язку з знищенням виконавчого провадження на підставі закінчення строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Вона зазначає, що при виконанні вказаного Рішення Суду, відділом ДВС було реалізовано майно, яке належало [PERSON] . Відповідно борг перед банком погашено, що підтверджено наданою інформацією в довідці АТ КБ «Приватбанк» від 29.12.2021 року, про відсутність у [PERSON] та [PERSON] заборгованості перед банком. Про те, що на\~ її майно накладено обтяження у виді арешту та\~ оголошено про заборону на його відчуження, їй відомо не було, тому раніше не зверталася з питаннями щодо зняття обтяження із належного їй всього\~ майна. Позивачка в судове засідання не з`явилася, до суду подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю та просила позов задовольнити на підставі поданих до справи доказів. Представником відділу ДВС до суду подано заяву, з проханням розглянути справу на підставі наявних доказів, з врахуванням відповіді що надавалася ними на запит адвоката та ухвалити рішення на розсуд суду. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази додані до позовної заяви, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підставні та підлягають до задоволення виходячи з наступного. Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно частини першої та другої ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно ст.ст. 79, 80 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Відповідно частини першої та шостої ст.81 ЦПК України\~ кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру заборон на нерухоме майно, внесено обтяження реєстратором на майно належне позивачці від 25.08.2011 року 11:22:03 за № 11534675: реєстратором зазначено Закарпатську філію державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, 88000, Закарпатська область, м.Ужгород, вул. Собранецька,46. Підставою обтяження була постанова відділ ДВС Хустського РУЮ від 04.08.2011\~ р., про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, 27990463. Обтяжувачем виступав відділ державної виконавчої служби Хустського районного управління юстиції,\~ код:34460960, 90400, Закарпатська область, м.Хуст, вул.Поперечна, 2. До матеріалів справи додано відповідь на адвокатський запит з відділу ДВС про те, що у них перебувало виконавче провадження №27990463 з примусового виконання виконавчого листа №2-134/2011, виданого 21.07.2011р. Хустським районним судом Закарпатської області, про стягнення солідарно із [PERSON] , [PERSON] на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості за кредитним договором в розмірі 428244,07 грн. та 1871 грн. судових витрат. У відповіді зазначено, що в межах даного виконавчого провадження виконавцем відділу ДВС виносилася постанова від 04.08.2011 року про накладення арешту на все майно боржника. Згодом виконавче провадження було завершено у відповідності до п.5 ч.1 ст.47 ЗУ «Про виконавче провадження» про що 29.09.2011 року виконавець виніс постанову про завершення виконавчого провадження та повернення виконавчого документу стягувачу. Також надати будь-які копії матеріалів виконавчого провадження відділом ДВС не можливо у зв`язку з знищенням виконавчого провадження на підставі закінчення строку зберігання завершених виконавчих проваджень. Постанова державного виконавця про закінчення вище вказаного виконавчого провадження приймалася у зв`язку із повним фактичним виконанням рішення згідно з поданим виконавчим документом, що повернувся стягувачу після завершення провадження. До справи додано також відповідь з АТ КБ «Приватбанк» від 29.12.2021 року, про відсутність у [PERSON] та [PERSON] заборгованості перед банком, яка повністю погашена за виконавчим листом №2-134/2011, виданим 21.07.2011 року Хустським районним судом Закарпатської області, про стягнення солідарно із [PERSON] , [PERSON] заборгованості за кредитним договором. Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Положеннями статті 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільного права та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує право. Частиною 1 статті 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Відповідно до ч.1 статті 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частина перша та друга ст.319 ЦК України визначає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Частиною 1 статті 321 ЦК України гарантовано, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні, та відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Частини першою та другою статті 59 Закону України "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до\~ Закону України "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 "Конвенції", закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі "Вендітеллі проти Італії" суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. З огляду на встановлені обставини, які в судовому засідання підтверджені доказами у справі, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність позовних вимог, у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають до задоволення.

Outcome: approved