Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У липні 2021 року представник Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення кредитної заборгованості. В обґрунтування позову зазначено, що відповідач звернувся до Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н від 28 серпня 2019 року, згідно якої отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана анкета-заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами» складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, тоді як відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями. У зв`язку із порушенням зобов`язань за кредитним договором, відповідач станом на 11 липня 2021 року має заборгованість у сумі 22222,26 грн., з яких: 18018,13 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 18018,13 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4204,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Зважаючи на викладене, просив суд стягнути з [PERSON] на користь банку заборгованість у зазначеному вище розмірі за кредитним договором про надання банківських послуг №б/н від 28 серпня 2019 року та судові витрати у розмірі 2270 гривень. Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 10 серпня 2021 року відкрито провадження у справі, призначено розгляд справи за правилами спрощеного провадження в судовому засіданні з викликом сторін. У строк, установлений судом в ухвалі про відкриття провадження у справі, відповідач відзив на позовну заяву не надав. Представник позивача в судове засідання не з`явився, у позовній заяві зазначив, що не заперечує проти розгляду справи за його відсутності та проти проведення заочного розгляду справи. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяв про розгляд справи у його відсутності чи відкладення розгляду справи суду не подав. Судом вживалися заходи щодо належного повідомлення відповідача про час, місце та дату розгляду справи. У зв`язку з неявкою в судове засідання учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється. Суд, встановивши фактичні обставини справи, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Відповідно до ст. 4 ЦПК України до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом. За вимогами ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування. До спірних правовідносин, які виникли між сторони, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). За приписами ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), що передбачено ч. 1 ст. 610 ЦК України. Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Як визначено ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 28 серпня 2019 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» надав відповідачу [PERSON] кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. Цей договір укладений сторонами шляхом підписання останнім і представником банку заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, за змістом якої відповідач згідно зі ст. 634 ЦК України приєднався до розділу «Загальні положення», підрозділів «Кредитні картки», «Поточні рахунки», «Використання картки», «Віддалені канали обслуговування», «Оплата частинами та Миттєва розстрочка», «Миттєва розстрочка. Кредит готівкою» Умов та правил надання банківських послуг АТ КБ «Приватбанк», що розміщені в мережі Інтернет за адресою https://privatbank.ua/terms, в редакції, чинній на дату підписання цієї заяви, які разом становлять Договір банківського рахунку, приймає всі права та обов`язки, встановлені в цьому Договорі та зобов`язується їх належно виконувати. Згідно п. 2.1.1.1.1. договору (Преамбула) Паспорт споживчого кредиту та Тарифи банку є невід`ємною частиною цього Договору. Згідно п. 2.1.1.2.1. договору Банк за наявності вільних грошових коштів та на підставі аналізу кредитоспроможності Клієнта надає йому споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених Договором, а Клієнт зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та інші платежі на умовах, встановлених Договором. Відповідно до п.п. 2.1.1.2.2. - 2.1.1.2.5. договору тип кредиту відновлювальна кредитна лінія, мета кредиту споживчі цілі. Строк кредиту до 240 місяців, загальний розмір кредиту не перевищує 50000 грн. для карт «Універсальна». При цьому сторони узгодили, що протягом строку кредиту розмір кредитного ліміту може бути змінений банком в односторонньому порядку як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення та не потребує додаткового погодження із клієнтом. За п.п. 2.1.1.3.1. - 2.1.1.3.3. договору сторони на підставі ст.ст. 1048, 1054, 1056-1 ЦК України визначили цим договором розмір та порядок погашення кредиту, сплати процентів. Згідно п. 2.1.1.5.1. договору клієнт зобов`язаний погашати кредит у строки та в розмірах, визначених п. 2.1.1.3.1., 2.1.1.3.2 договору. Згідно п. 2.1.1.9.1. договір починає діяти з дати встановлення кредитного ліміту на картці та діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань. Відповідно до наданого банком розрахунку заборгованості за договором № б/н від 28 серпня 2019 року заборгованість відповідача станом 11 липня 2021 року складає 22222,26 грн., з яких: 18018,13 грн. заборгованість за тілом кредиту, в тому числі: 18018,13 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту; 4204,13 грн. заборгованість за простроченими відсотками. Паспортом споживчого кредиту, який підписаний відповідачем визначені основні умови кредитування з урахуванням побажань споживача, надана інформація щодо реальної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та порядок повернення кредиту. Зазначеними Заявою про приєднання до Умов та Правил надання послуг та Паспортом споживчого кредиту підтверджується той факт, що відповідач був повністю проінформованим про умови кредитування у банку. Проаналізувавши надані докази, суд вважає такі належними, достовірними, допустимими, а також достатніми, які підтверджують факт укладення кредитного договору між сторонами, наявність у відповідача заборгованості та її розмір. За вказаних обставин судом встановлено, що отримані та використані позичальником кошти у добровільному порядку в повному обсязіпозивачу не повернуто, тому позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, а також процентів за користування ними, розмір яких узгоджено сторонами, а тому стягнення з відповідача заборгованості за тілом кредиту та процентами суд вважає підставним та обґрунтованим. Також суд зауважує, що на день розгляду справи в суді заборгованість відповідачем згідно кредитного договору не погашена, розмір такої заборгованості відповідачем не спростований та власних розрахунків з даного приводу ним не надано. Відповідач відзиву на позовну заяву не подав, не висловив своє відношення до заявлених позовних вимог шляхом подання письмової заяви, не з`явився в судове засідання і не представив суду будь-яких доказів на спростування обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги. Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд у відповідності до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача 2270 гривень судового збору, який був сплачений при зверненні до суду з позовом.

Outcome: approved