Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду із даною позовною заявою, посилаючись на те, що з мобільного додатку «Дія» він дізнався про відкриття 03.02.2022 року приватним виконавцем Микитин О.С. виконавчого провадження № 68476694, яким було накладено арешт на його кошти. 08.02.2022 на адресу позивача надійшов рекомендований лист від приватного виконавця Микитин О.С. з постановою про відкриття виконавчого провадження, в якій указано, що він є боржником за кредитним договором №500945687 від 09.06.2014 року, укладеним з АТ «Альфа Банк». Проте, по даному кредитному договору є рішення Таращанського районного суду Київської області у справі №379/1722/15-ц від 25.12.2015, яким з нього вже стягнуто заборгованість на користь АТ «Альфа Банк» за договором надання кредиту № 500945687 від 09.06.2014 в сумі 48483,86 грн, і постановою старшого державного виконавця Вишневого відділу державної виконавчої служби у Бучанському районі виконавче провадження закінчене в повному обсязі. 26.11.2020 ТОВ «Вердикт Капітал» подав заяву до Таращанського районного суду Київської області про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником. 17.02.2022 судом винесено ухвалу про відмову в задоволені заяви ТОВ «Вердикт Капітал». Позивач вважає, що виконавчий напис від 12.06.2021 № 82560 вчинено приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу з порушенням вимог Закону України «Про нотаріат», постанови КМУ від 29.06.2019 № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5. Позивачу не було відомо про наявність у нього боргу перед відповідачем, йому не було надано можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису та висловити свою незгоду з письмовою вимогою банку чи повідомити про наявність спору щодо суми заборгованості, що виключає можливість вчинення виконавчого напису. У зв`язку із цим позивач просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 82560, вчинений 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу про стягнення з нього заборгованості у розмірі 101308,38 грн, та стягнути з відповідача на його користь судові витрати у справі. 16.02.2022 судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду, відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін, призначено судове засідання на 14.03.2022 (а.с.35, 36). 11.02.2022 судом постановлено ухвалу, якою задоволено заяву позивача [PERSON] про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі виконавчого напису № 82560, вчиненого 12 червня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., за яким стягнуто з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованість у розмірі 101308 гривень 38 копійок (справа ЄУН 379/174/22 2-з/379/4/22 - а.с.20-23). 16.02.2022 судом постановлено ухвалу, якою задоволено клопотання позивача про витребування доказів; витребувано у приватного нотаріуса Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. належним чином засвідчену копію матеріалів нотаріальної справи щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса № 82560 від 12.06.2021 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал»; витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Київської області Микитин О.С. належним чином засвідчену копію матеріалів виконавчого провадження № 68476694 про стягнення з [PERSON] заборгованості на користь ТОВ «Вердикт Капітал» за виконавчим написом нотаріуса № 82560 від 12.06.2021. Строк для подання витребуваних доказів встановлено до 11.03.2021 (а.с.37, 38). У зв`язку із запровадженням в Україні воєнного стану та зміною режиму роботи суду, з огляду на неявку учасників в судове засідання, 14.03.2022 справу було знято з розгляду та в подальшому призначено судове засідання на 10.05.2022, яке через неявку учасників справи та невиконання ухвали суду про витребування доказів двічі відкладалось: на 26.05.2022 та на 14.06.2022. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлений належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства (а.с.48, 60, 71, 91). 10.05.2022, 18.05.2022 та 13.06.2022 судом отримано від позивача заяву з проханням розглянути справу без його участі, позов повністю підтримує та просить задовольнити (а.с.63, 74, 101). Відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» свого представника в судове засідання не направив; про день, час і місце судового розгляду повідомлені належно та завчасно згідно вимог чинного законодавства: рекомендоване поштове відправлення суду з ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позову та додатків і судовою повісткою про виклик в судове засідання на 14.03.2022 - отримано уповноваженою особою ТОВ «Вердикт Капітал» Юрченко 21.02.2022 (а.с.50). В подальшому усі рекомендовані поштові відправлення з викликом відповідача в судові засідання на 10.05.2022, 26.05.2022 та 14.06.2022 повернулись на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження, що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.72, 73, 76, 94, 95). Відзив на позовну заяву, заяви чи клопотання від відповідача до суду не надходили. Третя особа приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства. В матеріалах справи містяться повернуті на адресу суду рекомендовані поштові відправлення - конверти з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою, що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.51, 59, 75, 96, 97). За офіційними даними Міністерства юстиції України свідоцтво про право на зайняття нотаріальною діяльністю Грисюк О.В. анульовано, її нотаріальна діяльність припинена з 02.11.2021 (https://minjust.gov.ua). Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Київської області Микитин О.С., в судове засідання не з`явилась, про день, час і місце розгляду справи повідомлялась належно і завчасно згідно вимог чинного законодавства: рекомендоване поштове відправлення суду з ухвалою про відкриття провадження у справі, копією позову та додатків, судовою повісткою про виклик в судове засідання на 14.03.2022, а також ухвалою про витребування доказів - отримала особисто 23.02.2022 (а.с.90). В подальшому усі рекомендовані поштові відправлення з викликом третьої особи приватного виконавця Микитин О.С. в судові засідання на 10.05.2022, 26.05.2022 та 14.06.2022 повернулись на адресу суду з відмітками про відсутність адресата за вказаною адресою місцезнаходження, що згідно положень п.4 ч.8 ст. 128 ЦПК є днем вручення судової повістки (а.с.58, 92, 93, 98-100). Процесуальним правом подачі письмових пояснень на позовну заяву в установлений судом строк треті особи не скористались. Ухвала суду про витребування доказів третіми особами не виконана. За положенням частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання учасників справи за умови їх належного повідомлення про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Стаття 280 ЦПК України визначає, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2)відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3)відповідач не подав відзив; 4)позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Оскільки належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання відповідач ТОВ «Вердикт Капітал» чотири рази (14.03.2022, 10.05.2022, 26.05.2022 та 14.06.2022) не з`явився в судове засідання (свого представника до суду не направив); не повідомив суду про поважність причини неявки в судове засідання; відзив не надав; водночас, позивач заперечень щодо заочного розгляду справи не висловлював, - суд вважав за необхідне провести заочний розгляд даної справи. Ухвалою суду від 14 червня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, постановлено провести заочний розгляд даної цивільної справи. Зі змісту положень статті 281 ЦПК України вбачається, що заочний розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Отже, оскільки сторони не з`явилися в судове засідання, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 03.02.2022 приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Микитин О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 68476694 з виконання виконавчого напису № 82560, виданого 12.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В., про стягнення з [PERSON] , який є боржником за кредитним договором № 500945687 від 09.06.2014 року, укладеним з АТ «Альфа Банк», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 1 від 21.06.2016 є ТОВ «Кредитні ініціативи», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 2019-1КІ/ВЕСТА від 26.12.2018 є ТОВ «ФК «ІНВЕСТОХІЛЛС ВЕСТА»», правонаступником усіх прав та обов`язків якого на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 16-01/19/1 від 16.01.2019 є ТОВ «Вердикт Капітал». Сума заборгованості складає: 100658,38 грн, в тому числі: 30189,72 грн - прострочена заборгованість за сумою кредиту; 12994,34 грн - прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 50277,87 грн - строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом; 7196,45 грн - строкова заборгованість за штрафами та пенями. Стягнуто плату за вчинення виконавчого напису в сумі 650,00 грн.. Загальна сума, яка підлягає стягненню з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал», складає 101308,38 грн (а.с. 19 та на звороті). Про наявність виконавчого напису приватного нотаріуса позивачу стало відомо з мобільного додатку «Дія». Докази отримання позивачем постанови про відкриття виконавчого провадження у матеріалах справи відсутні. Також судом встановлено, що 25.12.2015 Таращанським районним судом Київської області було ухвалено рішення у справі ЄУН 379/1722/15-ц за позовом ПАТ «Альфа Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за договором про надання кредиту №500945687 від 09.06.2014, яким стягнуто з [PERSON] кредитну заборгованість в сумі 48473,86 грн., на підставі якого 16.03.2016 видано виконавчий лист (а.с. 15). З інформації про виконавче провадження, виготовленої з автоматизованої системи виконавчого провадження, вбачається, що примусове виконання за вищевказаним виконавчим листом від 16.03.2016 № 379/1722/15-ц завершено: 06.10.2021 старшим державним виконавцем Хайдарі Р.Р. винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.9 ч.1 ст.39 ЗУ «Про виконавче провадження» - фактичне повне виконання рішення (а.с.16-18, 111). Вказані обставини встановлено з матеріалів справи, досліджених в судовому засіданні. З клопотання позивача [PERSON] від 13.06.2022 вбачається, що у зв`язку з воєнним станом та повним знищенням офісу приватного виконавця Микитин О.С., відсутні відповіді на його запити і суду не надано копію виконавчого напису нотаріуса № 82560 від 12.06.2021 (а.с.102). Суд також констатує невиконання ухвали про витребування доказів від 16.02.2022 (а.с. 37, 38), котра чотири рази направлялась для виконання приватному виконавцеві Микитин О.С. та приватному нотаріусу Грисюк О.В.. Вказаною ухвалою витребовувався, в тому числі, і оскаржуваний виконавчий напис № 82560 від 12.06.2021. За положенням ч.10 ст. 84 ЦПК України у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відтак, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами. При вирішенні спору судом застосовано такі норми права. За загальним правилом статей 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ч.1 ст.34 Закону України «Про нотаріат» до переліку нотаріальних дій, що вчиняють нотаріуси, належить, у тому числі, вчинення виконавчих написів. Так, згідно ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Постановою Пленуму ВСУ від 31.01.1992 №2 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову у їх вчинені» у пункті 13 роз`яснено, що відповідно до статей 34, 36, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом і за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується документами, передбаченими спеціальним нормативним актам з цього приводу, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності, не минув цей строк. Основними умовами вчинення нотаріусом виконавчого напису є подання документів, які встановлюють заборгованість боржника перед кредитором, що підтверджують безспірність вимоги та подачі вимоги в межах строку позовної давності у три роки та у межах річного строку щодо вимоги про стягнення неустойки. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та розрахунку, а також відсутності будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. В ході розгляду справи ані відповідачем, ані третіми особами не було подано суду доказів на підтвердження належної перевірки нотаріусом поданих відповідачем документів в частині наявності безспірності заборгованості. Позиція позивача про відсутність у неї заборгованості перед відповідачем, неповідомлення її про нарахування такої заборгованості, ненаправлення їй стягувачем письмової вимоги - не спростована. Велика Палата Верховного Суду неодноразово висловлювала позицію про те, що вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису /постанови від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557 цс 19)/. З досліджених в судовому засіданні доказів суд приходить до висновку про те, що при вчиненні 12.06.2021 виконавчого напису № 82560 приватний нотаріус Грисюк О.В. дійшла помилкового висновку про існування безспірності заборгованості позивача перед ТОВ «Вердикт Капітал» з огляду на існування рішення суду про стягнення заборгованості за тим же кредитним договором № 500945687 від 09.06.2014 на користь первісного кредитора ПАТ «Альфа-Банк» та фактичну сплату позивачем цієї заборгованості. Крім того, твердження позивача про неотримання ним вимоги ТОВ «Вердикт Капітал» про усунення порушень за кредитним договором, що позбавило його можливості бути вчасно поінформованим про наявність заборгованості та можливості подати свої заперечення або оспорити ці вимоги, не спростоване відповідачем. Водночас, вказана обставина об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису (постанова Верховного Суду від 30.09.2019 №61-44380св, справа №357/12818/17). На підставі викладеного, суд вважає, що вимога позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є законною і обґрунтованою. Конституція України у статті 129 визначає однією із основних засад судочинства змагальність сторін та свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Вказаний принцип закріплено також і в Цивільному процесуальному кодексі України. Так, згідно ч.3 ст. 2 ЦПК України однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є змагальність сторін, що полягає у рівності прав учасників справи щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (ч.1 ст. 12 ЦПК України). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.2 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України). Частинами 5,7 статті 81 ЦПК України визначено, що докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосується предмету спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконані обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизначених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. За положенням ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи. Частиною 2 статті 77 ЦПК України встановлено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухвалені судового рішення. За положеннями ч.ч. 5, 6 статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.4 ст. 12 ЦПК України). Згідно ч.8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Приймаючи до уваги те, що підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника, суд погоджується із наведеними в позові обґрунтуваннями позивача та вважає їх доведеними в ході розгляду справи, а також звертає увагу на те, що стороною відповідача в ході розгляду справи не заперечувались і не спростовувались доводи позивача в цій частині, відповідачем не було надано суду жодних доказів на підтвердження безспірності заборгованості та дотримання нотаріусом усіх вимог закону при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису. Таких доказів не було надано суду і нотаріусом, як третьою особою у справі. З огляду на викладене, даючи оцінку зібраним у справі доказам, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню. Оскільки відповідно до статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, у даному випадку при повному задоволенні позовних вимог з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved