Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

24 травня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка навчається. В обґрунтування своїх вимог вказує, що він досяг повноліття, однак продовжує навчання у Старокостянтинівському аграрно-промисловому ліцеї, а тому потребує матеріальної підтримки з боку батька. Позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 3000 щомісячно на період його навчання. Ухвалою судді від 03 червня 2022 року прийнято позовну заяву [PERSON] до розгляду та відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач [PERSON] у судове засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за його відсутності. Зазначив, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, надіслав до суду письмову заяву, в якій просить розгляд даної справи проводити у його відсутності, вказавши про визнання позовних вимог. Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою у судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, з`ясувавши позиції сторін, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . Позивач навчається на денній формі навчання у Державному закладі професійної (професійно-технічної) освіти «Старокостянтинівський аграрно-промисловий ліцей», одержує середню освіту та професію електромонтажник. Зазначені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Ізяславського районного управління юстиції 26 травня 2004 року, довідкою від 17 травня 2022 року за № 145, виданою Державним закладом професійної (професійно-технічної) освіти «Старокостянтинівський аграрно-промисловий ліцей». Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Згідно з положеннями ст. 199 Сімейного кодексу України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з тим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Відповідно до ст. 200 цього ж Кодексу суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. У пункті 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» судам роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Проаналізувавши досліджені у судовому засіданні докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що відповідач здатний частково утримувати свого повнолітнього сина [PERSON] . На думку суду, з [PERSON] слід стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно. Визначаючи цей розмір, суд враховує матеріальне становище позивача [PERSON] , який навчається на денній формі навчання, має матеріальну підтримку від матері. Суд бере до уваги і ті обставини, що відповідач є особою працездатного віку, військовослужбовцем. Приймаючи до уваги, що визнання відповідачем пред`явленого позову не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 142 ЦПК України та положень ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Згідно положень п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення аліментів. У зв`язку із визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, з відповідача по справі на користь держави підлягає стягненню судовий збір в розмірі 496 грн 20 коп, від сплати якого при поданні позовної заяви до суду звільнений позивач. У силу п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України слід допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі ст.ст. 141, 142, 182, 199-201 СК України,

Outcome: approved