Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом та просив ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] 1300 гривень недоплати за проданий товар та судовий збір. Вимоги позову обґрунтував тим, що у червні 2021 року відповідач приїхав до нього додому домовитись про продаж кози та козенят. Після огляду повідомив про їх купівлю за ціною 1500 гривень. За тиждень відповідач разом із своєю дружиною приїхали до господарства позивача та забрали козу з козенятами, сплативши 200 гривень. Решту суми відповідач просив відтермінувати до отримання пенсії або заробітку, на що позивач погодився. Через три місяці позивач зустрівся з відповідачем та нагадав про оплату 1300 гривень за проданий товар, на що відповідач відмовився, оскільки коза зламала ногу та здохла. Вважає відмову відповідача безпідставною, оскільки неналежний догляд кози та, як наслідок, її смерть, не є підставою для відмови у доплаті. Відповідач забрав козу із господарства позивача у нормальному стані, а ризик випадкового знищення або пошкодження товару переходить до покупця з моменту передачі йому товару. Ухвалою від 26.05.2022 відкрито провадження у справі у порядку спрощеного провадження з викликом сторін на 20.06.2022 та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. Задоволено клопотання позивача про виклик свідків у судове засідання. У судовому засіданні позивач [PERSON] вимоги позовної заяви підтримав, просив позов задовольнити. Відповідач у судовому засіданні проти позову заперечив, вказавши, що всю суму за козу та козенят сплатив позивачу. Просив суд відмовити у задоволенні позову. Суд, у порядку спрощеного позовного провадження, вислухавши сторін, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, вважає доцільним зазначити таке. Відповідно до ч.1\~ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ч.1ст.81\~ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У судовому засіданні встановлено, що позивач у червні 2021 року уклав з відповідачем договір купівлі-продажу кози та двох козенят в усній формі за ціною 1500 гривень, що підтвердили сторони. Згідно з ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. За змістом\~ст.206\~ЦК України\~усно можуть\~вчинятися правочини,\~які повністю\~виконуються сторонами\~у момент\~їх вчинення,\~за винятком\~правочинів,\~які підлягають\~нотаріальному посвідченню\~та (або)\~державній реєстрації,\~а також\~правочинів,\~для яких\~недодержання письмової\~форми має\~наслідком їх\~недійсність.Правочини на виконання договору, укладеного в письмовій формі, можуть за домовленістю сторін вчинятися усно, якщо це не суперечить договору або закону. На переконання суду, відповідач був обізнаним з умовами договору, який хоч і не був укладений в письмовій формі, та які йому запропонував позивач, як продавець\~товару, та на укладення якого він погодився, придбавши товар.\~\~ Отже, між сторонами укладено договір\~купівлі-продажу в усній формі. Договір повністю виконано позивачем, який продав відповідачу козу та козенят на суму 1500 гривень, що підтвердив відповідач, однак останній заперечує щодо того, що не виконав свого зобов`язання по оплаті товару. Позивач натомість зазначив, що відповідач сплатив йому 200 гривень та зобов`язувався доплати решту суму, коли отримає заробіток. Предметом спору у даній справі є недоплата відповідачем [PERSON] коштів за отриманий ним від позивача товар козу та двох козенят. Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Відповідно до ст. 627 ЦК України відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Згідно ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Стаття 655 ЦК України передбачає, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. За змістом ст.692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. Якщо покупець відмовився прийняти та оплатити товар, продавець має право за своїм вибором вимагати оплати товару або відмовитися від договору купівлі-продажу. У судовому засіданні відповідач [PERSON] переконував, що сплатив позивачу відразу всю суму за продану козу та козенят та зазначив, що після покупки коза зламала ногу та він її зарізав. Також відповідач зарізав козенят. Позивач у судовому засіданні настоював, що свій обов`язок за договором купівлі-продажу виконав у повному обсязі, коли передав відповідачу товар, однак останній до цього часу не сплатив обумовлену суму, сплативши на виконання мов укладеного договору лише 200 гривень. Зазначив, що заборгованість відповідача становить 1300 гривень. У судовому засіданні свідки [PERSON] та [PERSON] пояснили, що допомагають позивачу по господарству тривалий час. Були присутніми, коли відповідач приїхав забирати козу з козенятами та знають, що [PERSON] сплатив певну суму однією купюрою (здається двісті гривень). Знають також, що решту суми відповідач не доплатив. Суд враховує, що згідно з абзацом 2 частини першої статті 218 ЦК України заперечення однією із сторін факту вчинення правочину або оспорювання окремих його частин може доводитися письмовими доказами, засобами аудіо-, відеозапису та іншими доказами. Рішення суду не може ґрунтуватися на свідченнях свідків. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.ч.1-4 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Верховний Суд неодноразово звертався загалом до категорії стандарту доказування та відзначав, що принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи. Цей принцип передбачає покладання тягаря доказування на сторони. Одночасно цей принцип не передбачає обов`язку суду вважати доведеною та встановленою обставину, про яку сторона стверджує. Така обставина підлягає доказуванню таким чином, аби задовольнити, як правило, стандарт переваги більш вагомих доказів, тобто коли\~висновок про існування стверджуваної обставини з урахуванням поданих доказів видається більш вірогідним, ніж протилежний\~(постанови Верховного Суду від 02.10.2018 у справі № 910/18036/17, від 23.10.2019 у справі № 917/1307/18, від 18.11.2019 у справі № 902/761/18, від 04.12.2019 у справі № 917/2101/17). Аналогічний стандарт доказування застосовано Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 18.03.2020 у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19). Зазначений підхід узгоджується з судовою практикою Європейського суду з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (п. 1 ст. 32 Конвенції). Так, зокрема, у рішенні 23 серпня 2016 року у справі «Дж. К. та Інші проти Швеції» («J.K. AND OTHERS v. SWEDEN») ЄСПЛ наголошує, що «у країнах загального права у кримінальних справах діє стандарт доказування «поза розумним сумнівом («beyond reasonable doubt»). Натомість, у цивільних справах закон не вимагає такого високого стандарту; скоріше цивільна справа повинна бути вирішена з урахуванням «балансу вірогідностей». Враховуючи те, що позивач виконав свій обов`язок за договором купівлі-продажу та передав відповідачу товар, чого не заперечив відповідач, тобто виконав взяті на себе зобов`язання з поставки товару, суд вважає переконливими та більш вірогідними обставини, на які посилається позивач, щодо недоплати відповідачем коштів за усним договором купівлі-продажу, та приходить до висновку про задоволення позову. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача. На підставі\~ст.ст.509, 526, 655, 691-692 ЦК України,\~

Outcome: approved