Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

13.12.2021 року АТ "Кредобанк" звернулося в суд з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. Свої вимоги мотивує тим, що 07.12.2020 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-295867, відповідно до умов якого банк зобов"язується надати у власність позичальнику грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені цим договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 500 000 грн. на строк до 05.12.2025 року. Відповідно до п.2.4 договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби позичальника в сумі 158 706 грн. 18 коп.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "Кредобанк" в сумі 172 900 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "Універсал Банк" в сумі 12 393 грн. 82 коп.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ "Таскомбанк" в сумі 76 000 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "А-Банк" в сумі 80 000 грн. Відповідно до п.2.5 договору, для обліку виданих кредитних коштів банк відкриває позичковий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.3.1 договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п.2.4 кредитного договору. Відповідно до п.4.1 договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35,00% річних. Позичальник своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору № СL-295867 від 07.12.2020 року станом на 28.08.2021 року заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить суму у розмірі 545 867 грн. 94 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 500 000 грн.; заборгованості за відсотками - 45 867 грн. 94 коп. 06.09.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] 17.09.2021 року досудову вимогу було отримано особисто [PERSON] , що підтверджується датою отримання та підписом [PERSON] та засвідчено підписом працівника поштового зв"язку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, протягом встановлених строків у досудовій вимозі [PERSON] не здійснив жодного погашення заборгованості та не звертався до банку для мирного врегулювання спору. А тому, заходи досудового врегулювання спору банком наразі є безрезультатними. Просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача [PERSON] - 545867 грн. 94 коп. заборгованості по кредитному договору № СL-295867 від 07.12.2020 року. Крім того, просить стягнути судові витрати по справі, які складаються з витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 54 586 грн. 80 коп. та сплаченого судового збору у розмірі 8 188 грн. 02 коп. Представник АТ «Кредобанк»в судове засідання не з`явився, однак подав клопотання, в якому позовні вимоги підтримав з підстав, наведених в позовній заяві та просив їх задоволити. Не заперечує щодо заочного розгляду справи, справу просить слухати у відсутності їх представника. Відповідач по справі [PERSON] в судове засідання повторно не прибув, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся заздалегідь та належним чином рекомендованою кореспонденцією. Крім того, про час і місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, у відповідності до ч.11 ст.128 ЦПК України, шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України, з опублікуванням якого особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Про причини неявки відповідач не повідомив, заяви про слухання справи у його відсутності не поступало. Тому зі згоди сторони позивача суд ухвалює рішення в порядку заочного розгляду справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст.ст.280-281 ЦПК України. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази, надані сторонами на виконання вимог ст.ст.80, 81 ЦПК України, і які сторони вважають достатніми для обгрунтування своїх позовних вимог, та, з`ясувавши фактичні обставини справи, приходить до висновку про можливість задоволення позову АТ "Кредобанк" з наступних підстав. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Судом встановлено, що 07.12.2020 року між АТ "Кредобанк" та [PERSON] укладено кредитний договір № СL-295867, відповідно до умов якого банк зобов"язується надати у власність позичальнику [PERSON] грошові кошти у розмірі та на умовах, обумовлених цим договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом, комісії та інші платежі, передбачені цим договором. Кредит видається виключно на цілі, зазначені в цьому кредитному договорі. Відповідно до п. 2.1. договору банк видає позичальнику кредит у розмірі 500 000 грн. Строк кредитування терміном до 05.12.2025 року (2.3 пункт кредитного договору). Відповідно до п.2.4 договору, позичальник доручає банкові здійснити переказ кредитних коштів на наступні цілі: на поточні потреби позичальника в сумі 158 706 грн. 18 коп.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "Кредобанк" в сумі 172 900 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "Універсал Банк" в сумі 12 393 грн. 82 коп.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед АТ "Таскомбанк" в сумі 76 000 грн.; на погашення (рефінансування) кредитної заборгованості позичальника перед ПАТ "А-Банк" в сумі 80 000 грн. Відповідно до п.3.1. договору, кредит видається позичальнику в безготівковій формі шляхом перерахування кредитних коштів за дорученням позичальника, яке міститься в п.2.4 кредитного договору. Відповідно до п.4.1. договору, за користування кредитом позичальник сплачує банку відсотки за процентною ставкою 35,00% річних. Відповідно до п. 4.2. договору, проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту за методом «факт/360», (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360 днів), за ставкою, визначеною п.4.1 кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього кредитного договору. Відповідно до п.п. 6.1., 6.2. договору, позичальник зобов`язаний повернути банку кредит в повному обсязі в порядку і терміни, передбачені цим договором відповідно до Графіку платежів (Додаток № 1 до кредитного договору). Всього позичальник зобов"язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 17 900 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладення кредитного договору. Згідно із п. 6.9. договору, банк у випадку, передбаченому п. 3.3. кредитного договору, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісії та інших належних до сплати платежів за кредитним договором, про що письмово повідомляє позичальника. Відповідно до 6.10. договору, позичальник зобов"язаний протягом 30 календарних днів після отримання письмової вимоги банку (п.6.9.) усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов"язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за цим договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку. Відповідно до п. 7.1. договору, за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов"язань за цим кредитним договором позичальник відшкодовує банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного Банку України, яка діяла у період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання позичальника, за кожний день прострочення від дати виникнення прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості позичальника. В будь-якому разі розмір пені, нарахованої позичальнику на підставі цього пункту кредитного договору, не може перевищувати 15% від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання. Відповідно до п. 7.2. договору, за невиконання обов`язку, передбаченого п.10.2. кредитного договору, банк має право нарахувати позичальнику штраф в розмірі 5% від суми кредиту, що становить 25 000 грн. Відповідно до п. 8.1. договору, за виконання зобов`язань за кредитним договором позичальник несе повну відповідальність перед банком усім належним йому майном, у тому числі грошовими коштами, на яке може бути звернено стягнення в порядку, передбаченому законодавством України. На виконання умов вищевказаного договору банк свої зобов"язання по видачі відповідних сум кредиту виконав повністю. Факт виконання банком своїх договірних зобов`язань за вищезазначеним кредитним договором підтверджується меморіальними ордерами № 66212172 від 07.12.2020 року, № 66212184 від 07.12.2020 року, № 66212199 від 07.12.2020 року, № 66212215 від 07.12.2020 року та № 66212159 від 07.12.2020 року (а.с. 7-11). Відповідно до ч.1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Договором № СL-295867 року встановлена процентна ставка за користування кредитними коштами. Статями 526, 527, 530 ЦК України визначено, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідач не надав своєчасно позичальнику грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками. Судом доведено, що в порушення умов договору, відповідач [PERSON] свої зобов`язання належним чином не виконав. В результаті чого, згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач станом на 28.08.2021 року має заборгованість у розмірі 545 867 грн. 94 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 500 000 грн.; заборгованості за відсотками - 45 867 грн. 94 коп. З"ясовано також, що 06.09.2021 року представник АТ «Кредобанк» звернувся із досудовою вимогою про дострокове стягнення заборгованості через неналежне виконання грошових зобов`язань за кредитним договором до [PERSON] 17.09.2021 року досудову вимогу було отримано особисто [PERSON] , що підтверджується датою отримання та підписом [PERSON] та засвідчено підписом працівника поштового зв"язку на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення. Однак, протягом встановлених строків у досудовій вимозі [PERSON] не здійснив жодного погашення заборгованості та не звертався до банку для мирного врегулювання спору. Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов"язання є неприпустимою. За ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов"язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Ч.1 ст.625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов"язання. Згідно ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов"язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов"язання (неналежне виконання). Ст.629 ЦК України закріплено, що договір є обов"язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч.1 ст.598 ЦК України, зобов"язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. В ст.599 ЦК України зазначено, що зобов"язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Крім того, суду не надано беззаперечних, належних та допустимих доказів, які свідчать про наявність підстав звільнення відповідача від відповідальності за порушення зобов"язання, відповідно до ст.617 ЦК України. Тому, суд, враховуючи вищенаведене, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, та оцінюючи їх в сукупності, приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості у розмірі 545 867 грн. 94 коп., що складається із: заборгованості за тілом кредиту - 500 000 грн.; заборгованості за відсотками - 45 867 грн. 94 коп.згідно кредитного договору № СL-295867 від 07.12.2020 року. Відносно судових витрат по справі, суд прийшов до наступного висновку. Згідно ч.1, п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу. За змістом ч.ч.1-3 ст.137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно вимог ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У відповідності до ч.8 ст.141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на професійну правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування вказаних витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано акт приймання-передачі наданих послуг на правову допомогу, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні вказаних витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Такої ж думки дотримується Верховний суд у постановах від 13.06.2018 року по справі № 757/47925/15-ц та від 19.09.2018 року по справі № 361/6253/16-ц. Як вбачається з матеріалів справи, позивачем не долучено жодних документів, зокрема платіжного доручення чи квитанції або іншого доказу фактично понесених ним витрат по справі, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги. Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку, що оплата за надання правничої допомоги повинна бути підтверджена квитанціями, виданими адвокатом, однак позивачем не надано суду фактичних та достовірних доказів здійснення факту такої оплати, а тому суд не вбачає підстав для задоволення вимоги АТ "Кредобанк" про стягнення з відповідача витрат, пов`язаних із наданням професійної правничої допомоги, у зв`язку з недоведеністю. Враховуючи вищезазначені норми, з відповідача в користь позивача слід стягнути 8 188 грн. 02 коп. сплаченого судового збору згідно платіжного доручення № 62391162 від 28.10.2021 (а.с.5). На підставі наведеного, ст.ст. 525-527, 553-554, 610-612, 1050, 1054 ЦК України та

Outcome: approved