Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» Домбровська Є.В. звернулася до суду 29.07.2021 з позовом, в якому просить суд стягнути в солідарному порядку з [PERSON] , [PERSON] на користь КПТМ «Криворіжтепломережа» заборгованість за надані за адресою [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення, за період з 01.11.2017 по 01.04.2021, у розмірі 22 944,02 грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позову позивач вказує, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню. Відповідачі є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» за адресою:[ADDRESS] . Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв послуги у вигляді централізованого опалення, але відповідачі у повному обсязі оплату за отримані послуги не здійснювали, внаслідок чого їх заборгованість за період з 01.11.2017 по 01.04.2021 склала 22 944,02 грн. Працівниками підприємства направлялися споживачам листи з вимогою погасити наявну заборгованість в добровільному порядку, що ними не виконано, у зв`язку з чим представник позивача, діючи від імені та в інтересах КПТМ «Криворіжтепломережа», вимушена звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою суду від 31.08.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачі, які належним чином повідомлялися про відкриття провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за адресою зареєстрованого місця проживання, не скористалися своїм правом та не направили до суду відзив на позовну заяву. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також їхні права та обов`язки, регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги». Суб`єктами цього Закону є органи державної влади та органи місцевого самоврядування у сфері житлово-комунальних послуг, учасники - споживачі (індивідуальні та колективні), управитель, виконавці комунальних послуг. Виконавцями комунальних послуг з постачання теплової енергії є теплопостачальна організація (ст.ст. 4, 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). За визначенням, наданим у ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», житлово-комунальні послуги - це результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та / або перебування осіб у житлових і нежитлових приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил, що здійснюється на підставі відповідних договорів про надання житлово-комунальних послуг. Згідно зі ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) житлові послуги з управління багатоквартирним будинком, яка включає: утримання спільного майна багатоквартирного будинку, зокрема прибирання внутрішньобудинкових приміщень та прибудинкової території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем (крім обслуговування внутрішньобудинкових систем, що використовуються для надання відповідної комунальної послуги у разі укладення індивідуальних договорів про надання такої послуги, за умовами яких обслуговування таких систем здійснюється виконавцем), утримання ліфтів тощо; купівлю електричної енергії для забезпечення функціонування спільного майна багатоквартирного будинку; поточний ремонт спільного майна багатоквартирного будинку; 2) комунальні послуги, послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Пунктом першим ч. 1 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати своєчасно та належної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством і умовами укладених договорів. Водночас, відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 7 цього Закону, такому праву прямо відповідає обов`язок споживача оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами / тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Таким чином, згідно із зазначеними нормами споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Водночас, відсутність договору про надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. За бажанням споживача оплата житлово-комунальних послуг може здійснюватися шляхом внесення авансових платежів згідно з умовами договору про надання відповідних житлово-комунальних послуг. Дієздатні особи, які проживають та / або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення, за адресою: [ADDRESS] , із відкриттям за даною адресою особового рахунку № [NUMBER] . Житлове приміщення перебуває у приватній власності, власником є [PERSON] . Як вбачається з довідки, за вказаною адресою зареєстровані споживачі [PERSON] , [PERSON] та до 01.11.2018 [PERSON] (а.с. 5). Договір про надання послуг з централізованого опалення та обслуговування з відповідачам не укладався, але житлово-комунальні послуги за вказаною адресою надавались, тобто між сторонами наявні фактичні договірні відносини. Відтак, відсутність укладеного договору про надання послуг з централізованого опалення не виключає обов`язок відповідачів оплачувати житлово-комунальні послуги, а у випадку ухилення від виконання такого обов`язку, нести відповідальність в порядку, встановленому законом. Згідно із ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За змістом ч. 1 ст. 901, ч. 1 ст. 903 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором. Зобов`язання боржника сплатити певну грошову суму на користь кредитора відповідно до цивільно-правового договору або з інших підстав, визначених законом, є грошовим зобов`язанням. Таким чином, правовідношення, у якому замовник зобов`язаний оплатити надану послугу в грошах, а виконавець має право вимагати від замовника відповідної оплати, тобто у якому передбачено передачу грошей як предмета договору або сплату їх як ціни договору, є грошовим зобов`язанням. З огляду на викладене, правовідносини, які склалися між сторонами, є грошовим зобов`язанням, у якому, серед інших прав і обов`язків сторін, на боржників покладено виключно певний цивільно-правовий обов`язок з оплати отриманих житлово-комунальних послуг, якому кореспондує право вимоги кредитора (ч. 1 ст. 509 ЦК України) вимагати сплату грошей за надані послуги. Як визначено ст. 21 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», виконавець послуги з постачання теплової енергії повинен забезпечити постачання теплоносія безперервно, з гарантованим рівнем безпеки, обсягу, температури та величини тиску. Параметри якості теплової енергії повинні відповідати нормативним документам у сфері стандартизації. Постачання теплової енергії для потреб централізованого опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Послуга з постачання теплової енергії надається згідно з умовами договору, що укладається з урахуванням особливостей, визначених цим Законом, та вимогами правил надання послуг з постачання теплової енергії, що затверджуються Кабінетом Міністрів України, якщо інше не передбачено законом. У судовому засіданні встановлено, що розмір плати за послуги з постачання теплової енергії, встановлений в установленому порядку. Так, тарифи на послуги централізованого опалення передбачені на окремі періоди: з 01.01.2011 постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України «Про затвердження тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа» від 14.12.2010 №1844; з 01.07.2014 постановою від 06.06.2014 №650; з 21.11.2014 постановою від 31.10.2014 №146; з 01.05.2015 постановою від 31.03.2015 №1171; з 01.07.2016 по 03.11.2016 постановою №1171 зі змінами згідно постанови від 09.06.2016 №1101; з 04.11.2016 постановою №1171 зі змінами згідно постанови від 06.10.2016 №1782, з 09.07.2017 постановою №1171 зі змінами згідно постанови від 15.06.2017 №784, з 31.12.2017 постановою від 28.12.2017 №1536, з 06.10.2018 постановою від 27.02.2018 №240, з 01.01.2019 постановою від 10.12.2018 №1752. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Протягом періоду із 01.11.2017 по 01.04.2021 позивач свої зобов`язання по наданню послуг з централізованого опалення за адресою: [ADDRESS] виконував належним чином, однак відповідачі своєчасно та в повному обсязі оплату за спожиті ними послуги не вносили, в результаті чого виникла заборгованість в розмірі 22 944,02 грн, що підтверджується розрахунком заборгованості. Наданий розрахунок суд вважає належним та допустимим доказом, оскільки здійснений з урахуванням рахунків-фактур (які є підтвердженням факту надання послуг), показів приладів обліку, Тарифів на теплову енергію КПТМ «Криворіжтепломережа», затверджених Постановами НКРЕ, діючими в окремі періоди нарахування вартості спожитих послуг (а.с. 6). Однак суд не може повністю погодитися з розрахунком суми заборгованості, наданим позивачем, оскільки, як вбачається з довідки КПТМ «Криворіжтепломережа» щодо зареєстрованих осіб та довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями відділу реєстрації місця проживання громадян виконкому Саксаганської районної у місті ради, місце проживання споживача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] зареєстровано до 01.11.2018, а тому апріорі не могла споживати житлово-комунальні послуги, що надавалися КПТМ «Криворіжтепломережа» з 02.11.2018 по 01.04.2021 (а.с. 5, 20). Отже суд вважає необґрунтованими доводи позивача щодо необхідності покладення на відповідачів [PERSON] та [PERSON] солідарного обов`язку стягнення заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення за період з 02.11.2018 по 01.04.2021, оскільки, обставини порушення відповідачем [PERSON] оплати за спожиту теплову енергію є доведеними частково за період з 01.11.2017 по 01.11.2018. Докази щодо звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо порушення порядку надання житлово-комунальних послуг КПТМ «Криворіжтепломережа», зміни їхніх споживчих властивостей та перевищення строків проведення аварійно-відновних робіт, складання та підпису відповідних актів-претензій у зв`язку з цим у матеріалах справи також відсутні. Підсумовуючи вищевикладене, враховуючи, що відповідно до ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між відповідачами і позивачем існували фактичні договірні відносини, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову у межах доведеності заявленого позивачем розрахунку заборгованості, а саме стягнути у солідарному порядку з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача суму заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, наданих за період з 01.11.2017 по 01.11.2018 у розмірі 10 787,51 грн, стягнути з відповідача [PERSON] на користь позивача суму заборгованості по оплаті за надані житлово-комунальні послуги з централізованого опалення, наданих за період з 02.11.2018 по 01.04.2021 у розмірі 12 156,51 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір, сплачений позивачем за подання позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог (а.с.1).

Outcome: partial