Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулася до суду з заявою про встановлення факту смерті в певний час. В своїй заяві зазначила, що [INFO] померла її мати - [PERSON] , [INFO] , яка була зареєстрована та проживала за адресою: [ADDRESS] . 18.06.2022 року заявниця звернулася до Глобинського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) з метою реєстрації смерті її матері та отримання свідоцтва про смерть, однак отримала відмову у проведенні державної реєстрації смерті її матері з підстав відсутності документів які б підтверджували факт смерті [PERSON] . Вказала про неможливість надання вказаних документів через проходження активних бойових дій у місті Сєвєродонецьк Луганської області. Вказала, що встановлення факту смерті необхідно для державної реєстрації смерті [PERSON] . Посилаючись на викладене, заявниця просила встановити факт смерті особи в певний час, а саме громадянки України, [PERSON] , яка померла від природніх причин пов`язаних із віком. У судове засідання заявниця, не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, прохала долучити до матеріалів справи пояснення свідків, довідку та врахувати дані документи при винесенні рішення. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, подала до суду заяву, в якій просила справу розглядати за її відсутності, питання задоволення заяви відносять на розгляд суду. Відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. В судовому засіданні встановлено, що заявниця [PERSON] є внутрішньо переміщеною особою, що підтверджується довідкою від 13.04.2022 року №1607-5001033593 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи, згідно якої зареєстроване місце її проживання є [ADDRESS] , а фактичним місцем проживання (перебування): [ADDRESS] (а.с.5). Як встановлено судом, заявниця [PERSON] є громадянкою України, народилася [INFO] та її матір`ю є [PERSON] (а.с.6). Як вказано самої заявницею та підтверджено наданими поясненнями свідків [PERSON] та [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] у м.Сєвєродонецьк (а.с. 11,14). Крім того, заявницею вказано, що [INFO] , коли померла її мати, у місті Сєвєродонецьк Луганської області проходили активні бойові дії та на той момент не було лікарів, які б могли зафіксувати факт смерті та видати відповідне свідоцтво. Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до вимог ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи, зокрема, на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь в справі. Кожна сторона, згідно ст.12 ЦПК України, повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У ч.ч. 1, 4 ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» зазначено, що державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 1) якщо заява надійшла після закінчення одного року з дня настання смерті; 2) встановлення у судовому порядку факту смерті; 3) звернення для реєстрації смерті особи, оголошеної судом померлою. Згідно із статтею 3 КПК України близькі родичі та члени сім`ї - чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, рідний брат, рідна сестра, дід, баба, прадід, прабаба, внук, внучка, правнук, правнучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, особа, яка перебуває під опікою або піклуванням, а також особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом і мають взаємні права та обов`язки, у тому числі особи, які спільно проживають, але не перебувають у шлюбі. Відповідно до роз`яснень п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд встановлює факт смерті особи за умови підтвердження доказами, що ця подія мала місце у певний час та за певних обставин. У відповідності з ч. ч. 3, 4 ст. 49 ЦК України, державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Встановлення даного факту, що має юридичне значення, необхідне заявниці для державної реєстрації смерті її матері та отримання свідоцтва про смерть. На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви про встановлення факту смерті в певний час.

Outcome: approved