Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до Подільського районного суду м. Києва із зазначеною позовною заявою про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] зазначила, що 17 серпня 2021 року відповідно до договору купівлі-продажу квартири вона придбала у приватну власність у [PERSON] , в інтересах якого діяла [PERSON] , квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Потрапити до власної квартири позивачка не має можливості, оскільки в ній проживає відповідачка по справі - [PERSON] . [PERSON] проживає у даній квартирі на підставі договору найму (оренди) нерухомого майна від 07 березня 2020 року (далі договір). Відповідно до договору найму (оренди) нерухомого майна від 07 березня 2020 року громадянин [PERSON] діючи, як наймодавець з однієї сторони, та [PERSON] діючи, як наймач з другої сторони уклали договір оренди вищевказаної квартири. Відповідно до пункту 4.1 Договору термін дії договору оренди встановлений з 07.03.2020 та з подальшим викупом за обумовленою ціною у попередньому договорі та діє до викупу. Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу № 09/02 від 09.02.2020, укладеним між [PERSON] та [PERSON] сторони домовились про передачу права власності на нерухоме майно, а саме двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом укладення договору купівлі-продажу. На підтвердження зобов`язання та виконання умов договору покупець передав продавцю грошову суму у розмірі 24 537 грн, що в еквіваленті становить 1 тис. доларів США. Крім цього між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] , та [PERSON] 07.03.2020 було укладено нотаріально посвідчений попередній договір купівлі-продажу квартири, відповідно до якого договір купівлі-продажу квартири має бути укладено та нотаріально посвідчено не пізніше 01.09.2020. 26 серпня 2020 року між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до попереднього договору купівлі-продажу квартири, відповідно до якої договір купівлі-продажу квартири має бути укладено та нотаріально посвідчено не пізніше 15.02.2021. 16.02.2021 між [PERSON] , який діяв в інтересах [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до попереднього договору купівлі-продажу квартири відповідно до якого договір купівлі-продажу квартири має бути укладено та нотаріально посвідчено не пізніше 17.02.2022. На думку позивачки, право на оренду вищевказаної квартири у [PERSON] діє до 17.02.2022, проте [PERSON] здійснив відчуження даної квартири згідно договору купівлі-продажу не [PERSON] , а позивачці. Таким чином з моменту набуття позивачкою права власності на дану квартиру, а саме 17.08.2021 [PERSON] втратила право на користування квартирою за адресою: [ADDRESS] . Після придбання квартири позивачкою на адресу [PERSON] було направлено вимогу про усунення перешкод у користуванні квартирою, шляхом її звільнення, виселення та надання доступу. Проте, станом на 23 вересня 2021 року [PERSON] жодним чином не відреагувала на дану вимогу, що свідчить про її небажання у добровільному порядку усунути перешкоди у користуванні належній позивачці на праві власності квартири, а тому позивачка була вимушена звернутися із позовом до суду. Просила усунути [PERSON] зі сторони відповідачки [PERSON] перешкоди у користуванні належній їй на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, а саме квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом усунення перешкод та виселення із квартири відповідачки [PERSON] . Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 04.10.2021 провадження у справі було відкрито за правилами спрощеного позовного провадження, справу призначено до розгляду у судове засідання. Представником відповідачки адвокатом Конюшком Д.Б. 13.04.2022 було подано відзив на позовну заяву, в якому він зазначив, що позовні вимоги відповідачка не визнає, просив відмовити у задоволенні позову. У судове засідання позивачка не з`явилася, від її представника адвоката Жайворонка І.В. надійшла заява про слухання справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити у повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, від її представника адвоката Конюшка Д.Б. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини. З матеріалів справи судом встановлено, що згідно із копією договору купівлі-продажу квартири серії НРК № 771255, посвідченого приватним нотаріусом Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області Ігнатовим Д.Є., зареєстрованим в реєстрі за № 2507, [PERSON] придбала у приватну власність у громадянина [PERSON] від імені якого діяла [PERSON] квартиру, яка розташована за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 5 вказаного договору представник «Продавця» заявляє, що предмет даного договору, а саме квартира яка розташована за адресою: [ADDRESS] , в момент підписання даного Договору купівлі-продажу квартири від 17.08.2021 в найм (оренду) не передана. Згідно з копією договору найму (оренди) нерухомого майна б/н від 07.03.2020 [PERSON] діючи через представника, як наймодавець, з однієї сторони, та [PERSON] діючи, як наймач з другої сторони уклали договір найму (оренди) нерухомого майна, термін якого встановлений з 07.03.2020 та який діє до викупу нею квартири за ціною, що встановлена у попередньому договорі купівлі продажу квартири. Відповідно до попереднього договору купівлі-продажу № 09/02 від 09.02.2020, що укладений між [PERSON] (діючи через представника) та [PERSON] сторони домовились про передачу права власності на нерухоме майно, а саме 2-кімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] шляхом укладання договору купівлі-продажу. На підтвердження зобов`язання та виконання умов договору покупець - [PERSON] передала продавцю - [PERSON] грошову суму у розмірі 24 537 грн, що в еквіваленті становить 1 тис. доларів США. Згідно з копією попереднього договору купівлі-продажу квартири від 07.03.2020, серії НОЕ 907615, посвідченого державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., зареєстрованого в реєстрі за № 2-135, укладеного між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , та [PERSON] , договір купівлі-продажу квартири має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 01.09.2020. 26 серпня 2020 року між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до попереднього договору купівлі-продажу квартири, посвідчену державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., зареєстровану в реєстрі за № 2-426, відповідно до якого договір купівлі-продажу квартири має бути укладений та нотаріально, посвідчений не пізніше 15.02.2021. 16 лютого 2021 року між [PERSON] , від імені якого діяла [PERSON] та [PERSON] було укладено додаткову угоду до попереднього договору купівлі-продажу квартири, посвідчену державним нотаріусом Одинадцятої київської державної нотаріальної контори Ричок Р.М., зареєстровану в реєстрі за № 2-87, відповідно до якої договір купівлі-продажу квартири має бути укладений та нотаріально посвідчений не пізніше 17.02.2022. Згідно з ч. 1 та ч. 2 статті 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, визнання правочину недійсним. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється у порядку іншого судочинства. Відповідно до ст. 810 ЦК України, за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Підстави, умови, порядок укладення та припинення договору найму житла. Відповідно до ст. 811 ЦК України договір найму житла укладається в письмовій формі. Отже договір найму (оренди) нерухомого майна від 07.03.2020, укладеного між [PERSON] та [PERSON] повністю відповідає формі договору. Згідно із ст. 821 ЦК України договір найму житла укладається на строк, встановлений договором. Якщо у договорі строк не встановлений, договір вважається укладеним на п`ять років. Відповідно до ч. 3 ст. 810 ЦК України до договору найму житла застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом. Пунктом 4.1 Договору найму (оренди) нерухомого майна від 07.03.2020, укладеного між [PERSON] та [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] (власник квартири на момент укладання договору) зазначається, що термін дії даного договору встановлений з 07 березня 2020 року до моменту придбання квартири (тобто дати закінчення дії договору встановлено не було). Згідно з ст. 764 ЦК України встановлено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором. У частині першій статті 814 ЦК України передбачено, що у разі зміни власника житла, переданого у найм (оренду), до нового власника переходять права та обов`язки наймодавця. Враховуючі наведене, до позивача перейшли всі права та обов`язки наймодавця за договором найму. Тобто, виходячи з того, що заперечення з боку наймодавця висунуті не були, даний договір вважається таким, що був продовжений. Аналогічна позиція закріплена у постанові Верховного Суду від 31.10.2018 у справі № 752/13845/16-ц. Отже суд прийшов до висновку, що договір найму (оренди) нерухомого майна на час звернення позивачки до суду з вимогою про виселення відповідача не припинив свою дію, тому відсутнє порушення прав позивачки зі сторони відповідачки, а тому вимога позивачки про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом виселення є необґрунтованою. На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивачки не підлягають задоволенню, оскільки не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду, а тому є безпідставними. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed