Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на її користь 8100 грн додаткових витрат на оплату за навчання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Заявлені вимоги позивачка обґрунтовує тим, що вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюбі, в якому у них [INFO] народився син [PERSON] . Сімейне життя не склалось, в 2007 році шлюб між відповідачем та нею розірвано. Після розлучення [PERSON] аліменти на утримання сина, який залишився проживати з нею, не сплачував. [PERSON] , який на даний час досяг повноліття, продовжує навчатись, є студентом ІІ курсу Фахового коледжу Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила", форма навчання - заочна, спеціальність - "Фінанси, банківська справа та страхування". Навчання відбувається на контрактній основі, договори про надання освітніх послуг Фаховим коледжем Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила" та про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра укладені між [PERSON] та вказаним вище навчальним закладом в особі ректора 15 липня 2021 року. Загальна вартість платної освітньої послуги за весь строк навчання становить 34050 грн, а саме: за 2021 - 2022 навчальний рік - 16200 грн, за 2022 - 2023 навчальний рік - 17850 грн. Відповідно до умов договору плату за навчання необхідно вносити щосеместрово. 28 липня 2021 року здійснено оплату за навчання [PERSON] за перший семестр 2021 - 2022 навчального року, 21 березня 2022 року - за 2 семестр зазначеного навчального року. Вона намагається забезпечити якнайкращі інтереси сина, який повинен отримати освіту, направлену на його загальний культурний розвиток і завдяки якій він міг би розвивати свої здібності, стати корисним членом суспільства. Відповідач на утримання сина жодних коштів не надає, участі у додаткових витратах, викликаних його потребами, не бере. Водночас оплата навчання сина та пов`язані з цим витрати є значними (відповідно до квитанцій, доданих до матеріалів справи, розмір понесених нею (позивачкою) додаткових витрат становить 16200 грн). Самостійно здійснювати в повному обсязі оплату за навчання [PERSON] їй складно, оскільки ніде не працює, підприємницькою діяльністю не займається, у зв`язку з чим змушена звернутись до суду з цим позовом. Позивачка вказує, що відповідач є фізично здоровою, працездатною особою, їздить на роботу за кордон та отримує дохід, а тому має змогу допомагати повнолітньому синові, який навчається. З огляду на викладене, вважаючи витрати по оплаті вартості навчання сина додатковими витратами в розумінні ст. 185 Сімейного кодексу України та що відповідач повинен компенсувати їй 1/2 цих витрат, позивачка, посилаючись на вимоги ст. 180, 185 Сімейного кодексу України, просить позов задовольнити, ухвалити рішення про стягнення з відповідача на її користь 8100 грн додаткових витрат на оплату за навчання сина [PERSON] . Ухвалою від 23 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі, постановлено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, наведених у позовній заяві, не заперечувала щодо ухвалення у справі заочного рішення. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся у встановленому законом порядку - шляхом надсилання судових повісток за зареєстрованим місцем проживання. Повідомлення [PERSON] про розгляд справи здійснено також шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України. Крім того, інформація щодо розгляду даної справи наявна на офіційній сторінці Богородчанського районного суду Івано-Франківської області в мережі Інтеренет на веб-сайті судової влади. Про причини неявки відповідач суд не поінформував, своїм правом на подання відзиву не скористався, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від нього не надходило. З огляду на викладене, відповідно до вимог ч. 1 ст. 280 ЦПК України, судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Заслухавши пояснення позивачки, дослідивши письмові докази, які подані у розпорядження суду, з`ясувавши фактичні обставини справи, суд прийшов до таких висновків. Судом встановлено, що відповідач є батьком народженого у шлюбі з позивачкою сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 7). Шлюб між сторонами розірвано, позивачка та відповідач проживають порізно (а.с. 8). Згідно з довідкою Дзвиняцької сільської ради Івано-Франківського району Івано-Франківської області про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні, [PERSON] зареєстрований разом із матір`ю [PERSON] в [ADDRESS] (а.с. 5) [INFO] син сторін [PERSON] досяг повноліття. З доданих до матеріалів справи доказів - договору про надання освітніх послуг Фаховим коледжем Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила" від 15 липня 2021 року, договору про надання платної освітньої послуги для підготовки фахового молодшого бакалавра від 15 липня 2021 року, довідками за підписом ректора Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила" №328 від 14 квітня 2022 року та №405 від 16 червня 2022 року, встановлено, що [PERSON] є студентом ІІ курсу, навчається на контрактній основі у Фаховому коледжі Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила" за спеціальністю "Фінанси, банківська справа та страхування", форма навчання - заочна, термін навчання для здобуття ОС "Фаховий молодший бакалавр" з 01 версеня 2021 року до 30 червня 2023 року. Вартість платної освітньої послуги за роками навчання становить: 2021 - 2022 навчальний рік - 16200 грн; 2022 - 2023 навчальний рік - 17850 грн. Плата за навчання вноситься щосеместрово, не пізніше 01 вересня за непарний семестр та не пізніше 31 грудня - за парний семестр кожного навчального року (а.с. 36, 37- 38, 39 - 40). Фактичні витрати на навчання [PERSON] підтверджені наданими позивачкою доказами. Так, згідно з квитанцією № ПН2578644 від 28 липня 2021 року, вказаного числа здійснено оплату за навчання студента ІІ курсу [PERSON] у Фаховому коледжі Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила", спеціальність "Фінанси, банківська справа та страхування" в розмірі 8100 грн. Таку ж суму за навчання студента ІІ курсу вказаного вище навчального закладу [PERSON] сплачено 21 березня 2022 року (квитанція № ПН2724556 від 21 березня 2022 року) (а.с. 41, 42). Статтею 180 Сімейного кодексу України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а у випадках, передбачених статтями 198, 199 цього Кодексу, - і своїх повнолітніх дочку, сина. Згідно зі ст. 8, 12 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини найкращі інтереси дитини є предметом основного піклування батьків. Згідно з ч. 1 ст. 185 Сімейного кодексу України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Визначення таких особливих обставин відноситься до компетенції суду, і вони є індивідуальними у кожному конкретному випадку. Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно (ч. 2 ст. 185 Сімейного кодексу України). Аналіз указаних норм закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Вказане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. Звертаючись до суду з позовом, [PERSON] посилалася на те, що у зв`язку з навчанням їхнього з відповідачем повнолітнього сина [PERSON] на контрактій основі у Фаховому коледжі Закладу вищої освіти "Університет Короля Данила" нею сплачено кошти за навчання у розмірі 16200 грн. Водночас, відповідно до правових висновків зроблених Верховним Судом у постановах від 13 вересня 2017 року у справі № 6-1489цс17, від 16 жовтня 2019 року у справі №219/1766/18 (провадження №61-12362св19), від 01 квітня 2020 року у справі № 521/16268/18 (провадження № 61-20458св19), навчання особи з метою здобуття професійної освіти не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення додаткових витрат з батьків на утримання дитини. Отже такі витрати не є додатковими витратами, які викликані особливими обставинами, у розумінні статті 185 Сімейного кодексу України. З огляду на викладене, з`ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Outcome: dismissed