Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

05.10.2021 року [PERSON] та [PERSON] звернулися до суду з позовом до [PERSON] про визнання останнього таким, що втратив право користування жилим приміщенням квартирою [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначають, що позивачі по справі та відповідач згідно до витягу про державну реєстрацію прав № 32944478 від 23.01.2012 року є власниками 1/3 частки кожний трикімнатної квартири [ADDRESS] . 10.06.2015 року відповідач, відповідно до договору дарування, подарував 1/3 частки вищезазначеної квартири своєму батьку [PERSON] .. Відповідач не проживає в даній квартирі з 2005 року, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має. Перешкод в користуванні жилим приміщенням йому ніхто не чинить. Фактично [PERSON] проживає в Російській Федерації, де працює. У зв`язку з\~ тим, що реєстрація відповідача перешкоджає їм, як власникам, вільно користуватися та розпоряджатися належним їм майном, просять позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] . Позивачі в судове засідання не з`явились, направили до суду письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їхньої участі, зазначивши, що позовні вимоги підтримують. Відповідач причину неявки суду не повідомив, про день місце та час розгляду справи сповіщений шляхом розміщення оголошення про виклик в судове засідання, на офіційному веб-сайті судової влади України, в порядку передбаченому ст. 128 ЦПК України. Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлено наступне. Згідно витягу про державну реєстрацію прав, 23.01.2012 року Комунальним підприємством Бюро технічної інвентаризації м. Южноукраїнськ зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] за [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] по 1/3 частки квартири кожному, на підставі свідоцтва про право власності від 14.11.2011 року № [NUMBER] (а.с. 6, 7). Відповідно до договору дарування № 905 від 10.06.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Южноукраїнського міського нотаріального округу Миколаївської області Рихальською О.В., [PERSON] передав безоплатно у власність своєму батькові [PERSON] 1/3 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] (а.с. 8-9, 10). З довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 20.09.2021 року вбачається, що в квартирі [ADDRESS] , з 13.07.2001 року зареєстрований\~відповідач [PERSON] (а.с. 11). Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Відповідно до статті 1 Першого протоколу до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~(далі - Конвенція) кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 150 ЖК України, громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди. За результатами розгляду справи судом встановлено, що квартира [ADDRESS] , на праві спільної часткової власності належить позивачу [PERSON] (2/3 частки квартири) та позивачу [PERSON] (1/3 частки квартири). Згідно положень ст.ст. 317, 319, 391 Цивільного Кодексу України, власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Зі змісту ст.ст. 386, 391 ЦК України слідує, що власник має право звертатися до суду за захистом свого права власності та вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження\~ своїм майном. Верховний Суд України, у своїй постанові від 16.01.2012 року висловив правову позицію, відповідно до якої у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою. Згідно з п.34 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ №5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. У відповідності до ч. 2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відсутність відповідача\~ [PERSON] \~у спірній\~квартирі понад\~встановлені строки,\~ а\~саме:\~з 2005\~року,\~ підтверджується\~актами про\~не проживання,\~складеними комісією\~ОСББ «Шоколадка\~8»\~01.12.2020\~року та\~21.09.2021\~року, за участю сусідів\~ (а.с. 12, 13). Згідно ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться в судовому порядку. Оскільки відповідач\~ [PERSON] \~в квартирі\~ [ADDRESS] ,\~яка на\~праві спільної\~часткової власності\~належить [PERSON] \~та [PERSON] ,\~не проживає\~з 2005\~року,\~зквартири\~виїхав добровільно,\~забравши свої\~особисті речі,\~утримання квартири\~не здійснює, суд вважає, що він втратив право користування вказаним жилим приміщенням, а тому позовні вимоги [PERSON] та [PERSON] , підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст. 141 ЦПК України\~стягненню з\~відповідача на\~користь позивачів\~\~підлягає\~судовий збір у розмірі 908,00 грн. (по 454 грн. кожному).

Outcome: approved