Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», в якій просив: визнати незаконними дії Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо нарахування обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за показниками загальнобудинкового газового лічильника; зобов`язати Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» здійснити перерахунок обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 березня 2018 року виходячи із діючих у відповідні періоди норм споживання газу населенням, встановлених Кабінетом Міністрів України. В обґрунтування своїх вимог позивач вказав на те, що він зареєстрований та проживає в квартирі [ADDRESS] , і є побутовим споживачем природного газу за вказаною адресою. Зазначена квартира обладнана одним єдиним газовим приладом - газовою плитою, яка використовується для приготування їжі. По [ADDRESS] за квартирою [ADDRESS] закріплено особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я матері позивача, [PERSON] , яка померла [INFO] . В зазначеній квартирі не встановлено індивідуального приладу обліку газу. Оператором газорозподільної системи, до якої приєднано будинок [ADDRESS] , є Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», постачальником природного газу, який реалізує його безпосередньо споживачам, що мешкають у вищевказаному будинку, є Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут». АТ «Дніпрогаз» нараховує обсяги природного газу спожиті кожним споживачем, ці дані передаються ТОВ «Дніпропетровськгаз збут», яке за спожитий газ нараховує плату згідно з існуючими цінами. Будинок [ADDRESS] знаходиться в управлінні та на балансі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка». З 01 березня 2018 року побутовим споживачам газу за адресою: [ADDRESS] , які не мають індивідуальних лічильників газу, в тому числі й квартирі [ADDRESS] , здійснюються нарахування за показаннями загальнобудинкового лічильнику газу. Вважає, що нарахування обсягів спожитого газу за показаннями загальнобудинкового лічильника газу та нарахування плати за газ на підставі такого визначення його обсягу є неправомірним. Закон України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» зобов`язував суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, встановлювати лічильники газу кожному окремому побутовому споживачу (населенню) для комерційного обліку спожитого газу на об`єкті (квартирі, приватному будинку тощо), який належить (на праві власності, користування) виключно саме цьому споживачу. У разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. З метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку. Згідно відповіді ОСББ «Казка» № 08/19-3 року на адвокатський запит встановлення вузла обліку газу за адресою: [ADDRESS] , ОСББ «Казка» не погоджувало відповідачу. Виходячи з того, що загальнобудинковий лічильник природного газу здійснює облік споживання групою побутових споживачів на групі належних цим споживачам об`єктах, використання даних такого обліку для нарахування окремому побутовому споживачу плати за спожитий природний газ суперечить приписам абз. 5 пп. а) п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу», тому є неправомірним. Так, побутові споживачі, які використовують газ тільки для приготування їжі, поставлені у нерівні умови з іншими категоріями побутових споживачів, які: проживають у газифікованих приватних будинках; проживають в квартирах багатоквартирних будинків та використовують газ для опалення та/або для підігріву води та приготування їжі, яким кожному окремо або встановлено індивідуальні лічильники на виконання вимог ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» станом на 01 січня 2016 року, або здійснюється облік газу за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Згідно відповіді ОСББ «Казка» № 08/19-3 року на адвокатський запит щодо наявності укладеного між ОСББ «Казка» та відповідачем чи іншим оператором газорозподільної системи договору про забезпечення можливості проведення монтажу, збереження та здійснення експлуатації будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу, зняття показань будинкового (загальнобудинкового) вузла обліку газу, за адресою: [ADDRESS] , ніяких договірних відносин з ПАТ «Дніпрогаз» та іншим оператором газорозподільної системи не має. Це також підтверджує неправомірність визначення відповідачем обсягу газу за наведеною адресою, в тому числі й позивачу, за даними загальнобудинкового лічильника газу. Зазначені порушення вимог законодавства АТ «Дніпрогаз» щодо встановлення загальнобудинкового лічильника газу та визначення обсягу споживання за його показаннями позбавляє позивача, як споживача, будь-яких засобів контролю та перевірки достовірності показань лічильника, він несе ризики надмірного споживання іншими споживачами в будинку, відповідає за несанкціонований відбір газу в будинку, поломку газової мережі (виток газу), поломку загальнобудинкового лічильника тощо. Розрахунок вартості газу для кожного окремого побутового споживача в будинку [ADDRESS] , в тому числі й для позивача, здійснює постачальник газу ТОВ «Дніпропетровськгаз збут» на підставі інформації АТ «Дніпрогаз» про об`єм та обсяг газу розподіленого споживачам за цією адресою, в тому числі й за показниками загальнобудинкового лічильника. Зазначив, що права позивача як споживача є порушеними у зв`язку з тим, що при наданні послуги, від якої він не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця (АТ «Дніпрогаз»), виконавець (АТ «Дніпрогаз») нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять позивача як споживача у нерівне становище порівняно з іншими категоріями споживачів (п. 3 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»), ціну (вартість) продукції (газу) визначено неналежним чином (п. 7 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»). Вважає, що способами захисту та відновлення порушених прав в даному випадку є визнання незаконними дій відповідача щодо нарахування обсягів газу, зобов`язання відповідача вчинити дії щодо перерахунку обсягів газу з 01 березня 2018 року виходячи із діючих у відповідні періоди норм споживання газу населенням, встановлених Кабінетом Міністрів України. У зв`язку з цим, позивач [PERSON] звернувся до суду з даним позовом. 12 травня 2022 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» - Медяного О.Ю. до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач позовні вимоги не визнає з огляду на наступне. За адресою [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] значиться за [PERSON] , з якою існували договірні відносини, що підтверджується довідкою АТ «Дніпрогаз» щодо особового рахунку та рядом документів, які долучив позивач. Також, в АТ «Дніпрогаз» містяться дані про особу власника за цією адресою - [PERSON] . Як вбачається з додатку позовної заяви - копії свідоцтва № [NUMBER] , що [PERSON] померла [INFO] , про що 19 серпня 2021 року складено відповідний актовий запис № 2009. [PERSON] зверталася до Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська (справа № 204/247/21) з позовом зокрема до АТ «Дніпрогаз» щодо вирішення спору з підстав та з вимогами, які наразі заявлено у даній справі [PERSON] . Котрим власне без процесуальних підстав та повноважень підписувався позов з додатками від імені [PERSON] . Ухвалою від 11 січня 2022 року було відкрито провадження у справі № 204/247/21. Станом на момент розгляду цієї справи має бути закрито провадження у справі № 204/247/21 за ухвалою суду через настання смерті [PERSON] . Відповідно, в договірних зобов`язаннях щодо визначення обсягу природного газу та вчинення перерахунку за наявності підстав, існували між [PERSON] та АТ «Дніпрогаз» до моменту настання смерті позивача. У справі № 204/247/21 не застосувалося правонаступництво та відповідно до наведених положень цивільного законодавства даний спір не допускав правонаступництва. А між АТ «Дніпрогаз» та [PERSON] не врегульовано відносин, які мають грунтуватися на договірних засадах, що породжують взаємні права та обов`язки, відповідальність за зобов`язаннями. [PERSON] не надав до суду спростування цьому, як і не надав доказів, які визначають право власності на об`єкт газифікації, що є передумовою до узгодження договірних відносин. Право оскарження дій щодо нарахування об`єму природного газу в рамках договірних відносин до моменту смерті [PERSON] , існувало саме у цієї особи. Між позивачем та відповідачем у даній справі не узгоджено договірні відносини в порядку передбаченому законом. Відповідно право на оскарження дій та зобов`язання АТ «Дніпрогаз» щодо вчинення дій в судовому порядку, виникне у [PERSON] з моменту реєстрації права власності на об`єкт газопостачання та узгодження договірних відносин. При цьому, право [PERSON] на споживання послуг не обмежується. Отже, АТ «Дніпрогаз» не порушено прав позивача. Крім того, позивач вказує, що за спірною адресою будинок перебуває в управлінні та на балансі ОСББ «Казка», але статуту про реєстрацію вказаного об`єднання співвласників багатоквартирного будинку та доказів обрання голови не надано. АТ «Дніпрогаз» зазначає, що між ОСББ «Казка» та АТ «Дніпрогаз» відсутній спір та будь-яка судова справа щодо організації загальнобудинкового приладу обліку природного газу за адресою позивача. В будинку за адресою позивача облаштовано загальнобудинковий лічильник газу, що не оскаржувалося. Безпосередньо приписи Закону України «Про забезпечення комерційного облік природного газу» визначають, що постачання природного газу споживачам здійснюється за наявності вузла обліку природного газу, а за його відсутності - споживання визначається за нормами встановленими законодавством. Тобто, розрахунки споживачів за нормами споживання можливо виключно у випадку відсутності вузла обліку газу. Стаття 1 цього закону визначає як більш широке в технічному плані поняття вузол обліку природного газу, у співвідношенні до поняття лічильник газу. І в аспекті наведених приписів закону відповідне розмежування понять має значення при застосуванні його вимог. А також, з урахуванням поняття комерційний облік природного газу. При цьому умови ст. 2, 3 цього закону визначать право споживачів на оснащення індивідуальними приладами обліку природного газу - лічильника газу для здійснення комерційного обліку природного газу. Відповідне фінансування таких робіт здійснюється за кошти суб`єктів господарювання які здійснюють розподіл природного газу, кошти відповідного бюджету, інших джерел, не заборонених законом та за кошти споживачів з подальшою їх компенсацією за механізмом, який розробляється органом виконавчої влади. Та роботи зі встановлення вузлів обліку газу можуть виконуватися суб`єктами господарювання, що мають відповідні дозволи, але не обов`язково операторами ГРМ. Чинна редакція ЗУ «Про забезпечення комерційного облік природного газу» в частині встановлення лічильників газу для населення, що проживає в квартирах та використовує газ тільки для приготування їжі, визначає кінцевий строк вчинення відповідних дій - 1 січня 2023 року (ст. 6 Закону), вказаний строк не настав. У зв`язку з викладеним просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог [PERSON] в повному обсязі. 23 травня 2022 року від позивача до суду надійшла відповідь на відзив, в якій зазначено наступне. Відповідачем не спростовано наведені у позові підстави неправомірності здійснення нарахувань позивачу обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за показниками загальнобудинкового газового лічильника. Так, відповідачем не додано до відзиву на позов доказів на підтвердження правомірності встановлення загальнобудинкового лічильника газу та визначення обсягів спожитого природного газу за адресою позивача на підставі показників такого загальнобудинкового лічильника газу, зокрема, наданої в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» або в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку», згоди власників будинку [ADDRESS] на встановлення зазначеного лічильника. Відсутність же спору з приводу встановлення загальнобудинкового лічильника газу між відповідачем та ОСББ «Казка» не презюмує правомірності його встановлення. Отже, здійснення відповідачем нарахувань позивачу обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за показниками загальнобудинкового газового лічильника неправомірне. У позивача як споживача є обов`язок оплачувати певний обсяг спожитого природного газу, що, доречи, підтверджується даними особового рахунку № [NUMBER] , по якому здійснюються нарахування й після смерті його матері, проте, вже на чотири особи. Відтак, і обсяг спожитого позивачем природного газу має бути визначений не свавільно, а за відповідними правилами, встановленими законодавством, дотримання яких (правил) позивач вправі вимагати від відповідача, незалежно від того, чи підписано ним власноруч відповідний договір із відповідачем, який (договір), до того ж, є публічним. Таким чином вважає, що доводи відповідача щодо відсутності у позивача права на позов є безпідставними. Ухвалою суду від 23 травня 2022 року до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача, було залучено Товариство з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» (а.с. 55). 06 червня 2022 року від представника відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» - Гончаренко І.Б. до суду надійшло письмове заперечення на відповідь позивача на відзив, в якому зазначено наступне. Відповідач не погоджується з позицією позивача, що нібито АТ «Дніпрогаз» заперечує його право на позов. В дійсності АТ «Дніпрогаз» вказувало на відсутність порушеного права, через неузгодженість в порядку визначеному законодавством договірних відносин, у зв`язку з чим, у сторін не виникає договірних зобов`язань, які визначають право на їх захист у випадку порушення чи неналежного виконання. А також, щодо суб`єкта правовідносин з ким було узгоджено договірні зобов`язання та відповідно у якого існувало право на судовий захист у випадку доведення такого порушення. Відповідно АТ «Дніпрогаз» не вказувало про відсутність у позивача права, яке реалізується пред`явленням позову. Відповідач вважає, що не порушено прав відповідача, наслідком чого є відмова у задоволення позову. Позивачем не надано спростування доводам відповідача про неналежне узгодження договірних відносин. Право [PERSON] на отримання послуг з розподілу природного газу не заперечується. При цьому, право на оскарження щодо визначення обсягів спожитого природного газу згідно показів загальнобудинкового лічильника та вчинення дій щодо перерахунку за нормами споживання, і захист відповідного права за умови доведення його порушення, існувало у [PERSON] , але правовідносини, що склалися між АТ «Дніпрогаз» та [PERSON] не допускають правонаступництва. З цього приводу, позивач не навів аргументів спростування. Передбачених Кодексом ГРМ дій, для належного узгодження договірних відносин, переофомлення особового рахунку з наданням необхідних документів, наведених у відзиві, позивач не здійснив. Протягом оспорюваного періоду до моменту внесення відомостей про настання 18.07.2021 року смерті [PERSON] , встановлених з урахуванням листа Правобережного управління соціального захисту населення у Чечелівському районі від 28.09.2021р., [PERSON] отримувала фінансову допомогу (субсидію) для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг. Відповідно розрахунки проводилися з урахуванням покриття частини послуг за рахунок субсидії, право на яку мала [PERSON] , яка була суб`єктом такої допомоги. І розмір наданих послуг прямо впливав на розмір наданої фінансової допомоги. Що є черговим свідченням того, що право оскарження нарахованого обсягу за часу життя мала [PERSON] . Зазначене додатково свідчить, що [PERSON] не наділений правом такого оскарження в судовому порядку з 01 березня 2018 року та станом на сьогодні. Тому, не може йти мова про жодне порушення права позивача відповідачем у даних правовідносинах. Питання права використання житлово-комунальних послуг, обов`язку сплати за отримані послуги, про що вказує позивач та звернення за захистом права в судовому порядку, суб`єктом, який наділений правом оскарження, знаходяться в різних площинах, є відокремленими з точки зору матеріального права та юридичної визначеності. Договірні відносини у сфері розподілу природного газу узгоджуються з власником, основним квартиронаймачем на якого відкривається особовий рахунок. Споживач, який не узгоджував договірні відносини з Оператором ГРМ у відповідності до вимог законодавства, при цьому є зареєстрованим за адресою за якою надаються послуги, не наділений правами та обов`язками договірних відносин, тому у сторін не виникає зобов`язань. Та відповідно такий споживач не може стверджувати про порушення його прав виконавцем, в межах надання та отримання послуг з розподілу природного газу. Зауважує також, що починаючи з 01 квітня 2020 року обсяг спожитого природного газу проводиться не за показами загальнобудинкового лічильника газу, який вийшов з ладу та який було демонтовано. З вказаної дати визначення обсягів природного газу відбувається у відповідності до пункту 8 Тимчасового положення про порядок проведення розрахунків за надання населенню послуг з газопостачання в умовах використання загальнобудинкового вузла обліку, затвердженого постановою КМУ 16.05.2002р. № 620, згідно із середнім обсягом споживання газу за три попередні місяці до моменту виходу з ладу будинкового вузла обліку. Здійснення розрахунків правомірно проводиться у відповідності до діючого Тимчасового положення № 620. У судове засідання позивач не з`явився, надав суду заяву в якій просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити. Представник відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» в судове засідання не з`явився, у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив просив розглядати справу без його участі, позовні вимоги не визнав та просив суд відмовити позивачу у задоволенні позову в повному обсязі. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причин неявки суду не повідомив. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи та оцінивши наявні докази у їх сукупності, судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що позивач [PERSON] з 24 травня 1990 року зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується відповіддю Відділу обліку проживання фізичних осіб Управління у сфері державної реєстрації Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради № 14/5-1332 від 03 лютого 2022 року (а.с. 13), а також наданою на запит суду відповіддю Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління з питань громадянства, паспортизації, реєстрації та еміграції ГУ ДМС України в Дніпропетровській області від 11 квітня 2022 року (а.с. 17). Квартира [ADDRESS] газифікована. Для оплати послуг газопостачання за вказаною адресою на ім`я [PERSON] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , що підтверджується довідкою про стан особового рахунку від 05 травня 2022 року (а.с. 36). Вказані обставини також визнавались учасниками справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. При цьому, [PERSON] [INFO] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим 19 серпня 2021 року Чечелівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Дніпрі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 2009 (а.с. 12). За життя, у 2021 році [PERSON] зверталась до суду з позовною заявою до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів, зокрема і з позовними вимогами щодо визнання незаконними дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо нарахування обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за показниками загальнобудинкового газового лічильника, та з позовними вимогами щодо зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» здійснити перерахунок обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] (а.с. 37 (зворотній бік) - 40). Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2022 року по справі № 204/247/21 було відкрито провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів (а.с. 37). Однак, ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 14 березня 2022 року по справі № 204/247/21, яка міститься в Єдиному державному реєстрі судових рішень за посиланням https://reestr.court.gov.ua/Review/103742699, провадження у цивільній справі за позовною заявою [PERSON] до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» про захист прав споживачів - закрито у зв`язку зі смертю позивача [PERSON] . Послуги з постачання та розподілу природного газу належать до житлово-комунальних послуг, що закріплено у статті 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги». Взаємовідносини оператора газорозподільних систем із суб`єктами ринку природного газу, а також правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем визначені Кодексом газорозподільних систем, затвердженим постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 року № 2494, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 року за № 1379/27824. У пункті 4 глави 1 розділу І Кодексу газорозподільних систем визначено, що побутовий споживач - споживач, що є фізичною особою та придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх житлових приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Аналогічні положення закріплені також і у пункті 23 частини 1 статті 1 Закону України «Про ринок природного газу». Позивач [PERSON] є споживачем послуг газопостачання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» за адресою: [ADDRESS] . У відзиві на позовну заяву представник відповідача наполягав на тому, що право на оскарження дій та зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», вчинити певні дії в судовому порядку може виникнути у [PERSON] тільки з моменту реєстрації права власності на об`єкт газопостачання та узгодження договірних відносин, а у письмовому запереченні на відповідь на відзив представник відповідача зазначав, що позивач не може стверджувати про порушення його прав відповідачем в межах надання та отримання послуг з розподілу природного газу, оскільки він не узгоджував договірні відносин з відповідачем. Однак, такі твердження сторони відповідача суд до уваги не приймає та відхиляє, оскільки вони є безпідставними та такими, що ґрунтуються на помилковому тлумаченні ним норм чинного законодавства України. У частинах 1, 3 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» закріплено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплачувати комунальні послуги, якщо вони фактично користуються ними, факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення особи від оплати послуг в повному обсязі. Оскільки діяльність оператора ГРМ (відповідача) щодо розрахунку визначення обсягів споживання позивачем природного газу напряму впливає на величину розрахунку вартості газу, що в свою чергу обумовлює виникнення у позивача обов`язку щодо оплати вартості газу, суд зазначає, що і у позивача, як споживача послуг оператора ГРМ виникають крім обов`язків і права, в тому числі і щодо оскарження будь-яких дій як оператора так і постачальника газу, оскільки від правомірності таких дій залежить вартість обсягів газу, які ним були спожиті. У зв`язку з наведеним усі посилання відповідача в обґрунтування своїх заперечень проти позову на відсутність погоджених між сторонами договірних відносин суд до уваги не бере та відхиляє, у зв`язку з їх безпідставністю та необґрунтованістю. Таким чином суд зазначає, що оскільки позивач [PERSON] зареєстрований та проживає за адресою: [ADDRESS] , отримує від оператора газорозподільної системи - відповідача Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз», який нараховує обсяги спожитого природного газу, послуги газопостачання за вказаною адресою, а також оплачує ці послуги, суд приходить до переконливого висновку, що [PERSON] є споживачем таких послуг у розумінні наведених законодавчих актів, і тому має право на оскарження дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо нарахування обсягу спожитого газу та зобов`язання здійснити перерахунок обсягів спожитого природного газу. Серед принципів функціонування ринку природного газу пункт 1 частини першої статті 3 Закону України «Про ринок природного газу» першочергово визначає забезпечення високого рівня захисту прав та інтересів споживачів природного газу, у тому числі забезпечення першочергового інтересу безпеки постачання природного газу, зокрема шляхом диверсифікації джерел надходження природного газу. Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України «Про ринок природного газу» постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». Індивідуальний прилад обліку газу у квартирі [ADDRESS] на теперішній час не встановлений, що визнавалось учасниками справи, а тому відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України вони не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. При цьому, природний газ в квартирі за адресою: [ADDRESS] використовується тільки для приготування їжі, про що зазначено у роздруківці щодо заборгованості по особовому рахунку № [NUMBER] (а.с. 6-8), а також вбачається з довідки про стан особового рахунку від 05 травня 2022 року (а.с. 36), в якій зазначено, зокрема, що за адресою: [ADDRESS] , в базі даних Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» значиться: газові прилади - газова плита; до 18.08.2021 р. - зареєстровано 5 осіб, з 18.08.2021 р. - 4 особи (а.с. 36). Законом України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» визначені правові, економічні та організаційні засади забезпечення всіх категорій споживачів вузлами обліку природного газу з метою запровадження повного комерційного (приладового) обліку природного газу. У пункті 1 частини 1 статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» закріплено, що постачання природного газу здійснюється за умови його комерційного обліку: 1) для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, у яких природний газ використовується: комплексно, у тому числі для опалення, - з 1 січня 2012 року; для підігріву води та приготування їжі - з 1 січня 2016 року; тільки для приготування їжі - з 1 січня 2023 року; 2) для інших споживачів - з 1 липня 2011 року. При цьому, згідно з ч. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», з метою забезпечення комерційного обліку природного газу для населення суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, оснащують споживачів природного газу - фізичних осіб (населення) індивідуальними лічильниками газу. Загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». У позовній заяві [PERSON] наполягав на тому, що з 01 березня 2018 року побутовим споживачам газу за адресою: [ADDRESS] , які не мають індивідуальних лічильників газу, в тому числі й квартирі [ADDRESS] , нарахування плати за природний газ здійснюється за показаннями загальнобудинкового лічильника газу, що позивач вважає неправомірним, оскільки Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка», в управлінні якого знаходиться будинок [ADDRESS] , не погоджувало Акціонерному товариству «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку, де проживає позивач, на підтвердження чого надав лист Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка» вих. № 08/19-3. Оцінюючи такі твердження позивача та лист Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка» вих. № 08/19-3 суд виходить з наступного. Дійсно, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання та використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, що закріплено у статті 4 Закону України «Про Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку». У вказаній статті також зазначено, що основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання. Як вже зазначалось згідно приписів ч. 2 ст. 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» загальнобудинковий лічильник газу може бути встановлений лише за згодою співвласників багатоквартирного будинку в порядку, визначеному статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку». Згідно ж ст. 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків. Отже, отримання згоди на встановлення загальнобудинкового лічильнику газу передбачає проведення зборів співвласників та прийняття ними відповідного рішення якщо у багатоквартирному будинку утворено об`єднання співвласників. У листі Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка» вих. № 08/19-3 зазначено, що житловий будинок розташований за адресою: [ADDRESS] знаходиться на балансі ОСББ «Казка», згідно розпорядження голови районної ради № 20-р від 19.02.2002р. «Про реєстрацію статуту ОСББ». Ніяких договірних відносин між ОСББ «Казка» та ПАО «Дніпрогаз» та іншими операторами газорозподільної системи не має. Встановлення загальнобудинкового вузла обліку газу за адресою: [ADDRESS] ПАО «Дніпрогаз» з ОСББ «Казка» не погоджувало (а.с.11). При цьому, позивачем не надано суду жодних доказів того, що співвласниками квартир та нежитлових приміщень будинку [ADDRESS] дійсно було створено та у встановленому Законом порядку зареєстровано Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка», яке є управителем цього будинку та забезпечує реалізацію прав співвласників. При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно зі статтею 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Відповідно до ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд зазначає, що примірника Статуту Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка» матеріали справи також не містять. Так само в матеріалах справи відсутні докази того, чи проводилися збори співвласників ОСББ «Казка» та чи приймалось ними рішення про надання, або ненадання згоди на встановлення загальнобудинкового лічильнику газу. Жодних доказів того, що Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка» дійсно є управителем будинку [ADDRESS] матеріали справи не містять, а тому суд не приймає до уваги в якості доказу лист Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Казка» вих. № 08/19-3. Більш того, вказаний лист навіть не містить дати його складання, що позбавляє суд можливості встановити чи відповідає дійсності на теперішній час зазначена у ньому інформація, та станом на який час вона надавалась запитувачу, а тому суд оцінює цей лист критично. Будь-яких інших доказів на підтвердження того, що загальнобудинковий лічильник газу у будинку [ADDRESS] був встановлений без згоди співвласників цього багатоквартирного будинку та без дотримання порядку, визначеного статтею 10 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», матеріали справи не містять. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази за своїм внутрішнім переконанням суд вважає, що факт встановлення загальнобудинкового лічильника газу у будинку [ADDRESS] без згоди співвласників цього багатоквартирного будинку, позивачем [PERSON] під час розгляду справи не доведений. Отже, позивачем не доведено факту незаконності дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо нарахування обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , що є підставою для відмови позивачу у задоволенні позовних вимог в цій частині. З огляду на вищевикладене, оскільки позивачем на теперішній час не доведено факту незаконності дій Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» щодо нарахування обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , суд приходить до переконливого висновку, що позовні вимоги [PERSON] в цій частині задоволенню не підлягають. Вирішуючи позовні вимоги [PERSON] в частині зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» здійснити перерахунок обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 березня 2018 року виходячи із діючих у відповідні періоди норм споживання газу населенням, встановлених Кабінетом Міністрів України, суд виходить з наступного. В обгрунтування позовних вимог в частині зобов`язання відповідача здійснити перерахунок обсягу спожитого газу виходячи із діючих у відповідні періоди норм споживання газу населенням, встановлених Кабінетом Міністрів України, позивач посилався на абзац 5 пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу», згідно якого у разі невстановлення населенню у строки, зазначені у цьому підпункті, лічильників газу з вини суб`єктів господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, припинення розподілу природного газу таким споживачам забороняється, а його облік до моменту встановлення лічильників газу здійснюється за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. Відповідно до вимог чинного законодавства України суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, дійсно зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках. Однак, слід враховувати положення діючого законодавства, і відповідно до п.п. «а» п. 1 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» суб`єкти господарювання, що здійснюють розподіл природного газу на відповідній території, зобов`язані забезпечити встановлення лічильників газу для населення, що проживає у квартирах та приватних будинках, в яких газ використовується тільки для приготування їжі - до 1 січня 2023 року. Отже, судом встановлено, що на теперішній час відповідачем Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» як суб`єктом господарювання, що здійснює розподіл природного газу, не порушено встановлений Законом строк (до 1 січня 2023 року) для встановлення лічильника газу в квартирі, де проживає позивач та де природний газ використовується тільки для приготування їжі. Таким чином, оскільки відповідачем на теперішній час не порушено строк встановлення в квартирі, де проживає позивач, лічильника газу, то відсутні і правові підстави для застосування норм абзацу 5 пункту 1 частини 1 статті 6 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» щодо обліку спожитого природного газу за нормами споживання, встановленими Кабінетом Міністрів України. На підставі наявних в матеріалах справи доказів судом не встановлено передбачених законом підстав для зобов`язання відповідача здійснити перерахунок обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] за період з 01 березня 2018 року. Враховуючи все вищенаведене, позовні вимоги [PERSON] в частині зобов`язання Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз» здійснити перерахунок обсягу спожитого газу по особовому рахунку № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01 березня 2018 року, задоволенню також не підлягають. Статтею 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд приходить до переконливого висновку, що позивачем [PERSON] не доведено на теперішній час факту порушення його прав відповідачем Акціонерним товариством «Оператор газорозподільної системи «Дніпрогаз». При цьому, судовому захисту підлягають лише порушені, невизнані або оспорювані права, свободи чи законні інтереси осіб, при доведеності того, що відповідач дійсно порушив ці права. Твердження відповідача про те, що з 01 квітня 2020 року обсяг спожитого природного газу проводиться не за показами загальнобудинкового лічильника газу, який вийшов з ладу та який було демонтовано, а тому визначення обсягів проводиться згідно із середнім обсягом споживання газу за три попередні місяці, суд до уваги не бере, оскільки на підтвердження таких обставин відповідач не надає суду жодних доказів. Оцінюючи у сукупності усі інші аргументи сторін, наведені ними в обґрунтування своїх вимог або заперечень, суд до уваги їх не бере та відхиляє, оскільки вони не відносяться до предмета спору та є явно необґрунтованими. Підсумовуючи наведене, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що у задоволені позовних вимог [PERSON] слід відмовити в повному обсязі. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 7 ст. 141 ЦПК України, якщо інше не передбачено законом, у разі залишення позову без задоволення, закриття провадження у справі або залишення без розгляду позову позивача, звільненого від сплати судових витрат, судові витрати, понесені відповідачем, компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки під час розгляду справи суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, а також враховуючи, що позивач при зверненні до суду з даним позовом був звільнений від сплати судового збору, то судові витрати в цій частині компенсуються за рахунок держави. На підставі ст.ст. 15, 16 ЦК України, Закону України «Про ринок природного газу», Кодексу газорозподільних систем, Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу» та

Outcome: dismissed