Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

17.01.2022 року позивачка звернулась до суду із позовом про визнання [PERSON] такою, що втратив право користування житловим приміщенням. Свою заяву обґрунтовувала тим, що їй на праві власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . У даному будинку зареєстровані [PERSON] та [PERSON] . Однак, [PERSON] не проживає у даному будинку вже понад рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі, в утриманні житла участі не бере, його особисті речі у будинку відсутні. Відповідачці перешкоди у користуванні житлом не чинились. Відомо, що відповідачка проживає в с. Богданівка, Благовіщенського р-ну Кіровоградської обл.. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити, надала пояснення, аналогічні тим, що викладені в позові. Відповідачка до судового засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду справи повідомлялась належним чином. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] , підтвердила, що відповідачка [PERSON] адресою: [ADDRESS] , не проживає, не з`являється більше 3 років та інші обставини, викладені в позові. Положеннями ст. 280 ЦПК України передбачається, що суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд визнав можливим провести заочний розгляд справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, враховуючи те, що відповідач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без поважних причин. Судом встановлено, що позивачці [PERSON] на праві приватної власності належить житловий будинок за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується копією свідоцтва про право власності та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.6-7). Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 143 від 11.11.2021 року, виданої старостою Жуківцівського старостинського округу С.В. Граб, у будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані громадяни: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с.9) Факт не проживання відповідачки у вказаному будинку підтверджується Актом обстеження на предмет реєстрації та проживання від 15.11.2021 року, складеного депутатом Української міської ради Кроовкіним О.М., відповідно до якого [PERSON] за адресою: [ADDRESS] не проживає з жовтня 2019 року, відоме місце проживання: С. Богданівка, Благовіщенського р-ну Кіровоградської обл. (а.с.8). Окрім цього, в судовому засіданні допитаний свідок [PERSON] повідомила суд, що відповідачка протягом декількох років не проживає за адресою реєстрації, особистих речей в спірному житловому приміщенні, належних відповідачці, немає. Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Усунення перешкод власник може вимагати навіть тоді, коли ці перешкоди не пов`язані з позбавленням його володінням майном. Відповідно до статті 7 Закону України Закону України від 11 грудня 2003 року №1382-1V «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття особи з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема, на підставі заяви цієї особи або остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. За змістом ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Установивши, що позивачка надала докази на підтвердження того, що відповідачка відсутня у належному позивачці будинку без поважних причин понад один рік, витрати по утриманню жилого приміщення не сплачує, добровільно залишила житлове приміщення, оскільки доказів примусового її виселення суду не надано, при цьому будь-якого домовленості між позивачкою і відповідачкою щодо збереження за нею права користування житлом не існує, суд дійшов висновку про те, що позивачка довела заявлені позовні вимоги, а тому вони підлягають задоволенню. Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, є достатнім для його реалізації уповноваженим органом. Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved