Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

06 січня 2022 року [PERSON] , яка проживає по [ADDRESS] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , який зареєстрований по [ADDRESS] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача на її утримання на період навчання до 30.06.2024. Свої вимоги мотивує тим, що відповідач по справі [PERSON] є її батьком. Відповідно до рішення суду з нього на користь її матері [PERSON] на її утримання до повноліття стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача. 17 серпня 2021 року вона досягла повноліття та наданий час навчається на 2 курсі Національного транспортного університету за спеціальністю «Туризм», денної форми навчання, на факультеті менеджменту, логістики та туризму. Навчання її платне на контрактній основі. Строк закінчення навчання - 30 червня 2024 року. Вартість освітньої послуги за рік навчання становить 18100 гривень. Її мати сплатила за навчання за 2020- 2021навчальні роки 17300 грн., за перший семестр 2021 -2022 навчального року сплачено 10000 грн. Оскільки вона навчається на платній основі, стипендію не отримує, проживає в гуртожитку, за який щомісячно сплачує мати по 520 грн. Тому вона потребує матеріальної допомоги. Добровільно надавати допомогу відповіч відмовляється. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників справи не надходило. Відповідач відзив на позовну заяву у встановлений строк не надав. Ухвала про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження, позовна заява з додатками направлялась йому 20.05.2022 за зареєстрованою адресою, також відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України в порядку ч. 11 ст. 128 ЦПК України. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с. 2). Копія договору № 1633-20 від 05.09.2020, та копія додаткової угоди до договору № 1633-20 від 01.09.2021 про надання освітніх послуг свідчить про те, що між Національним транспортним університетом та [PERSON] для [PERSON] укладений договір про надання освітньої послуги, загальна вартість якої становить 69200,00грн., та 71600,00грн., відповідно (а.с.3-4). Довідка № 1092 від 20.12.2021 свідчить про те, що [PERSON] навчається на другому курсі денної форми навчання факультету менеджменту, логістики та туризму Національного транспортного університету. Термін навчання: з 14.09.2020 по 30.06.2024 (а.с.5). Меморіальні ордери: за № 8490336307 від 30.08.2021, № 9140154407 від 13.01.2021, № 9140154507 від 13.01.2021 свідчать про те, що [PERSON] перераховувала грошові кошти в сумі 10000грн., 4650грн., 4000грн. за денне навчання студентки [PERSON] (а.с.6-8). З платежу за послуги вбачається, що [PERSON] внесла плату за гуртожиток в сумі 2615,60грн. (а.с.9). З відомостей державного реєстру фізичних осіб - платників податків ДПС України інформація про доходи [PERSON] відсутня, також відсутні відомості про страховий стаж, заробітну плату та інші дані, необхідні для обчислення та призначення страхових виплат за окремими видами загальнообов`язкового державного соціального страхування в реєстрі застрахованих осіб (а.с.10-11). Згідно з ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Положеннями ст. 200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків. Відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України при призначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно з п. 20 постанови Пленуму ВСУ № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батька можливість надавати таку допомогу. Таким чином, у зазначеній нормі права законодавець пов`язує обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, до досягнення ними двадцяти трьох років із розрахунку наявності такої можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Оскільки правовідносини з обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, регулюються самостійними нормами матеріального права, якими такий обов`язок встановлений щодо обох батьків і залежить від умови можливості у батьків надавати таку матеріальну допомогу, суд дійшов до висновку, що відповідач може надавати матеріальну допомогу на утримання свого повнолітнього сина, який продовжує на теперішній час навчання. Виходячи з вимог закону, обставин справи та позицій сторін, а також враховуючи те, що батьки обоє повинні приймати участь у матеріальному утриманні та вихованні дітей, суд вважає, що з відповідача слід стягнути аліменти на навчання позивачки в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до закінчення нею навчання або досягнення двадцятитрьохрічного віку, за умови продовження нею навчання, що буде відповідати вимогам закону та принципам справедливості. На підставі наведеного та

Outcome: approved