Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

29..05.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості, в якій просить стягнути з відповідача борг за кредитом у розмірі 160\~600,18грн., також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору. В обґрунтування позову позивач вказує, що згідно укладеного договору №KRHTAK03180009 від 26.12.2006р., АТ КБ «ПриватБанк» надало [PERSON] кредитні кошти у розмірі 46\~894 грн, на термін до 25.12.2013р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, у зв`язку з чим станом на 13.05.2020р. виникла заборгованість у розмірі 851\~176,35 грн., яка складається з: 160\~600,18 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2\~865,78 грн. заборгованість за комісією за користування кредитом, 687\~710,39 грн. заборгованість за пенею. Разом з тим, позивач на власний розсуд просить стягнути з відповідача лише заборгованість по нарахованим відсоткам в розмірі 160\~600,18 грн. та сплачений при подачі позову судовий збір у розмірі 2 409 грн. Заочним рішенням Тернівського районного суду м. Кривого Рогу від 15.02.2021р., ухваленим у зазначеній справі, позовні вимоги позивача задоволено повністю. 28.07.2021р. [PERSON] подав заяву про перегляд заочного рішення, вказує, що позивач вже звертався до суду про стягнення заборгованості за договором, також в розпорядженні банку є заставне майно відповідача, яке банк безпіставно не реалізовує, посилається на пропуск строку позовної давності. Ухвалою суду від 06.09.2021р. дану заяву прийнято до розгляду. 05.10.2021 представником позивача подано клопотання про поновлення пропущеного строку і відзив на заяву про перегляд заочного рішення, в якій наполягає на позовних вимогах, вказує, що тіло кредиту відповідачем не погашено, майно не реалізовано від незалежних від банку причин і строк позовної давності не порушено. Просить суд відмовити у перегляді заочного рішення. Ухвалою суду від 12.11.2021р. скасовано заочне рішення та призначено розгляд справи по суті на 10.02.2022р., за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 10.02.2022р. справу знято з розгляду на 21.03.2022р. 21.03.2022р. справу знято з розгляду на 05.05.2022р. 05.05.2022р. справу знято з розгляду на 29.06.2022р. 29.06.2022р. розгляд справи відкладено на 05.07.2022р. В судове засідання представник позивача не з`явився, про дату час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду не повідомив. В позовній заяві просив розглядати справу без виклику сторін. Відповідач та представник відповідача в судове засідання не з`явилися, представник відповідача через канцелярію суду подав письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що останній проти позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» заперечує в повному обсязі, підтримує заперечення проти позову, викладені у заяві про перегляд заочного рішення, просив суд розглянути справу за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що 26.12.2006р. між АТ КБ «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № KRHTAK03180009. Згідно договору АТ КБ «ПриватБанк» зобов`язався надати відповідачу кредит у розмірі 46\~894 грн. строком до 25.12.2013р., зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,17% на місяць на суму залишку заборгованості за кредитом (а.с. 6-7). Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07.12.2017р. у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором № KRHTAK03180009 від 26.12.2006р. відмовлено (а.с.79-81). Постановою апеляційного\~суду Дніпропетровської\~області від\~21.02.2018р.\~рішення Тернівського\~районного суду\~міста Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~07.12.2017р.\~скасовано та\~ухвалено нове\~рішення.\~Позовні вимоги\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» до\~ [PERSON] \~про стягнення\~заборгованості задоволено.\~Стягнуто з\~ [PERSON] \~на користь\~ПАТ КБ\~«ПриватБанк» заборгованість\~за кредитним\~договором №\~KRHTAK03180009\~від 26.12.2006р.\~станом на\~25.01.2017р.\~у розмірі\~106\~000\~грн.,\~із яких: 41\~950,02 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 64\~049,98 грн. - заборгованість по відсоткам (а.с. 82-84). Згідно розрахунку позивача станом на 13.05.2020р. після ухвалення судового рішення за відповідачем рахується заборгованість у розмірі 851\~176,35 грн., яка складається з: 160\~600,18 грн. заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 2\~865,78 грн. заборгованість по комісії за користування кредитом, 687\~710,39 грн. пеня за несвоєчасність виконання зобов`язання за договором. Позивач на власний розсуд просить стягнути з відповідача заборгованість по відсоткам за користування кредитом у розмірі 160\~600,18 грн. (а.с.3-5). Оцінка суду. Відповідно до пункту першого ч. 2\~ст. 11 ЦК України\~підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є договори. За загальними положеннями ЦПК України на суд покладено обов`язок під час ухвалення рішення вирішити, чи мали місце обставини, якими обґрунтовувались вимоги позивача, якими доказами вони підтверджуються, перевірити наявність чи відсутність певних обставин за допомогою доказів шляхом їх оцінки, оцінити подані сторонами докази та дійти висновку про наявність або відсутність певних юридичних фактів. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст.1054 ЦК України). Згідно до ч.1 ст.\~1048\~ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. За змістом статей 550, 551 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. За своєю правовою природою неустойка володіє акцесорним характером, яка, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання. При цьому згідно до кредитного договору на випадок порушення позичальником строків повернення кредиту сторони погодили сплату збільшеної процентної ставки за кредитом, а також сплату винагороди, штрафів, пені та інших платежів, відшкодування збитків відповідно до порядку та строків, зазначених у кредитному договорі. Як випливає з матеріалів справи, між сторонами існували кредитні правовідносини з 26.12.2006 р. У березні позивач звернувся до суду про стягнення боргу за даним кредитним договором. Постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 21.02.2018р. з [PERSON] стягнуто заборгованість за кредитним договором від 26.12.2006р. у розмірі 106 000 грн., в тому числі тіло кредиту, відсотки. Отже ПАТ КБ «ПриватБанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, а також відсотків за порушення умов договору, звернувшись у 2017 році до суду із позовом. Згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог. За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Тому суд вважає, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також\~обумовлену в\~договорі комісію\~і неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Аналогічні висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)». З урахуванням вищевикладеного, позовні вимоги банку про стягнення відсотків, комісії і пені є безпідставними та не грунтуються на нормах матеріальної права, у зв`язку з чим до задоволення не підлягають. Згідно п. 1 ч. 3\~ст.\~133\~ЦПК України до витрат пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до\~ч.\~1,\~п.\~2\~ч.\~2\~ст.\~141\~ЦПК України,\~судовий збір\~покладається на\~сторони пропорційно\~розміру задоволених\~позовних вимог.\~Інші судові\~витрати,\~пов`язані з\~розглядом справи,\~покладаються у разі відмови в позові - на позивача; Згідно із договором про надання правової допомоги від 19.07.2021, укладеного між адвокатом Залюбовським В.В. та [PERSON] адвокат зобов`язався надати правову допомоги. Відповідно до розрахунку витрати на правову допомогу складається з: попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази, підготовка правової позиції, збір документів, підготовка процесуальних документів, судове представництво (а.с.87). У акті виконаних робіт від 26.07.2021 року наведено конкретний перелік наданих клієнту послуг їх вартість, кількість витрачених годин (попереднє опрацювання матеріалів та законодавчої бази - 2 години 3 000 грн., підготовка правової позиції, збір документів - 1 година 1 500 грн., підготовка процесуальних документів 2 години 3\~000 грн., судове представництво 0,5 години 750 грн. (а.с. 88). Згідно квитанції № 1989 від 19.07.2021 року позивачем було сплачено 8 250 грн. за договором про надання правничої допомоги (а.с. 89). Отже, суд вважає, що позивачем доведено і документально підтверджено витрати на правничу допомогу, за винятком витрат саме на судове представництво адвоката, тому з позивача слід стягнути на користь відповідача судові витрати суму 7 500 грн.

Outcome: approved