Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача в якому зазначив, що він є сином [PERSON] та [PERSON] . В даний час досяг повноліття та є студентом денної форми навчання Київського національного торгівельно-економічного університету на денній формі навчання. Термін закінчення навчання: червень 2024 року. За проживання, харчування, проїзд до м. Київ, купівлю підручників, зошитів в навчальному закладі, кошти надає виключно батько [PERSON] , які є досить значимими для нього. Матір на день звернення до суду жодної допомоги не надає. Відповідач може надавати матеріальну допомогу на його утримання, оскільки отримує стабільний дохід та є особою працездатного віку. Добровільно сплачувати аліменти аліменти в період навчання відповідач відмовилась. Батьки зобов`язані матеріально утримувати дитину , в тому числі в період навчання у вузах після закінчення середньої школи. З підстав, передбачених ст.ст.199, 200 Сімейного кодексу України просить стягнути на користь [PERSON] , [INFO] , з [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 частки з усіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення навчання, але більше ніж до досягнення ним 23 річного віку. 17.05.2022 року у справі було відкрито спрощене позовне провадження, без повідомлення (виклику) сторін, та встановлено відповідачу строк для подачі відзиву на позов та подання письмових і електронних доказів щодо заперечення проти позову. Ухвала про відкриття провадження, копія позовної заяви з додатком отримана відповідачем 03.06.2022 року. У встановлений строк відповідач подала відзив на позов, в якому зазначила, що позовні вимоги не визнає та заперечує щодо задоволення позову. В серпні 2021 року нею було сплачено за навчання сина 11850 гривень, що підтверджується банківською квитанцією № 33919048 від 13.08.2021 року, де платником за навчання вказано [PERSON] . В період, коли не було обмежень із запобіганням поширення COVID-19 та воєнного стану, навчання було дійсно за денною формою, вона купувала та готувала страви на тиждень навчання. Однак, в період воєнного стану та карантину, пов`язаного із запобіганням поширення COVID-19, навчання було дистанційним за допомогою комп`ютерних технологій. Тому витрат на проїзд та проживання не було. Вказала, що станом на сьогоднішній день, не може надавати матеріальну допомогу на утримання позивача на період його навчання, оскільки повернувшись із Польщі до України, куди виїжджала у період бойових дій, не має джерел доходів взагалі. Вона є непрацюючою, доходів не отримує. Пенсії, соціальної допомоги, як безробітна не отримує також. Частину доходів не може сплачувати, адже не має їх, знаходиться в пошуках роботи. У встановлений строк позивач відповідь на відзив не подав. Дослідивши матеріали справи суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що відповідач є матір`ю позивача, що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Коростенського міського управління юстиції в Житомирській області 17.09.2003 року. На даний час позивач є студентом 2 курсу, що здобуває ступінь вищої освіти "бакалавр" денної форми навчання факультету торгівлі та маркетингу Державного торгівельно-економічного університету . Закінчує навчання за навчальними планами здобувача ступеня вищої освіти "бакалавр" в червні 2024 року. Виходячи з наведеного позов ґрунтується на вимогах ст.199 Сімейного Кодексу України, згідно з якою, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і в зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Положеннями ст.141 Сімейного кодексу України визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Пленум Верховного Суду України надав роз`яснення щодо підстав виникнення обов`язку батьків по утриманню своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання. Відповідно до п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" від 15.05.2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ст.200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 Сімейного кодексу України. Матеріальне становище повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, визначається з врахуванням вартості навчання, навчального обладнання, навчальних матеріалів, проїзду, проживання за місцем розташування навчального закладу тощо. Позивач перебуває на стаціонарному відділенні денної форми навчання, а відтак не має можливості працювати та отримувати доходи, несе загальновідомі витрати, пов`язані з навчанням, як то необхідність придбання паперу, ручок, зошитів, користування комп`ютерною та копіювальною технікою, тощо, а тому потребує матеріальної допомоги від батьків на період навчання. При визначенні розміру аліментів, згідно ст.182 Сімейного кодексу України, \~ суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших утриманців, інші обставини, що мають істотне значення. З наявних у справі документів слідує, що відповідач [PERSON] на даний час не працює, перебувала на обліку Коростенського центру зайнятості з 01.06.2021 по 01.06.2022 року. Відомостей про розмір допомоги, яку надає батько, позивач не надав. З урахуванням наведеного, враховуючи положення ст.141, 182 СК України, суд вважає, що відповідач має можливість надавати позивачу матеріальну допомогу на період навчання в розмірі 1/8 частки від доходу щомісячно. Розподіл судових витрат у справі підлягає вирішенню в порядку ст.141 ЦПК України.

Outcome: partial