Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду із заявою, в якій просить видати обмежувальний приписвідносно [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою [ADDRESS] , якому визначити тимчасові обмеження його прав відносно [PERSON] , а саме: заборонити входити та перебувати у місці проживання з постраждалою особою [PERSON] , [INFO] за адресою: [ADDRESS] строком на 3 місяці. В обгрунтування вимог заявник вказує, що [PERSON] є сином заявника [PERSON] . З кінця 2021 року стосунки між заявником та його сином погіршились, останній почав зловживати алкогольними напоями, виявляти агресію до заявника та його дружини, неодноразово висловлювався нецензурними виразами, погрожував фізичною розправою заявникові та його дружині, псував їх майно. Останні неодноразово зверталися до органів поліції за цими фактами, як наслідок [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності та поставлено на облік як насильника в сім`ї. Вказує, що [PERSON] систематично вчиняє протиправні дії щодо заявника (свого батька) та [PERSON] (своєї матері), які є особами похилого віку, мають незадовільний стан здоров`я, матір заінтересованої особи є інвалідом 2 групи по зору. Заявник в судовому засіданні вимоги заяви підтримав та просив задовольнити. Заінтересована особа в судовому засіданні проти видачі щодо нього обмежувального припису не заперечив. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, суд дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] є сином заявника - [PERSON] . З кінця 2021 року стосунки між заявником та його сином погіршились, останній почав зловживати алкогольними напоями, у зв`язку з чим почав проявляти агресію до заявника, висловлюватися нецензурними виразами, погрожувати фізичною розправою йому та його дружині. Заявник із дружиною неодноразово зверталися до органів поліції, як наслідок [PERSON] було притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 173-2 КУпАП та поставлено на облік як насильника в сім`ї. Так, постановою від 25.05.2022 року у справі N 274/2290/22, [PERSON] визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 15 (п`ятнадцяти) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 255,00 грн. Відповідно до положень ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала, а також погрози вчинення таких діянь. Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи. Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру. Частиною другою статті 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - колишнє подружжя , діти подружжя, колишнього подружжя, наречених, осіб, які мають спільну дитину (дітей), які не є спільними або всиновленими. При цьому, згідно п. 6, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Особа, яка постраждала від домашнього насильства (постраждала особа), - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Згідно п.7 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (ч. 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»). Порядок видачі судом обмежувального припису визначається Цивільним процесуальним кодексом України (ч. 8 ст. 26 Закону«Про запобіганню та протидію домашньому насильству»). Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ст. 2 ЦПК України). Правилами глави 13 ЦПК України визначено, що розгляд справ про видачу і продовження обмежувального припису провадиться в порядку окремого провадження, а правилами ст.294 цього Кодексу встановлено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Відповідно до ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». У відповідності до ст.24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3)взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників. Відповідно до ч.2 ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Пунктом 9 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», оцінка ризиків - оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. При цьому, стаття 3 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод закріплює одну з фундаментальних цінностей демократичного суспільства. Вона категорично забороняє без будь-яких винятків катування, нелюдське або таке, що принижує гідність, поводження та покарання без огляду на обставини чи поведінку потерпілого, що висвітлюється у рішенні ЄСПЛ «A.V. v. Ukraine», n. 68177, «Enea v. Italy» [GC], n. 55182, «Idalov v. Russia» [GC], 91183. Практика Європейського суду з прав людини у рішенні «Ireland v. the UK», наголошує на тому, що таке, що принижує гідність, поводження або покарання передбачає знущання, які мають викликати у жертви почуття страху, страждання і почуття власної неповноцінності, а також принизити її гідність. З врахуванням вищевикладеного, а також пояснень, наданих заявником в судовому засіданні, враховуючи зміст заяви та наданих до матеріалів справи доказів, та того, що заінтересована заява не заперечує проти встановлення щодо нього вказаного обмежувального припису, суд прийшов до висновку про наявність у діях заінтересованої особи ознак психологічного насильства, який останній вчиняє по відношенню до батька. За таких обставин, оцінюючи вірогідність продовження чи повторного вчинення таких дій заінтересованою особою по відношенню до заявника та можливе настання тяжких або особливо тяжких наслідків їх вчинення, суд вважає, що заявник як жертва такого насильства, потребує захисту у порядку, передбаченому Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а тому приходить до висновку про необхідність задоволення вимог у видачі обмежувального припису відносно [PERSON] . На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved