Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

позивач звернулась до суду з позовом, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 7000,00 гривень щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Позовні вимоги обґрунтовує тим, що проживала з відповідачем до липня 2014 року. У них народились донька [PERSON] , [INFO] . На даний час дитина постійно проживає з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач, у свою чергу, відмовився надавати кошти на утримання доньки та не бере участі у її вихованні. На теперішній час позивач не в змозі самостійно, в необхідній мірі, забезпечити потреби дитини. Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності, відповідно до якої позов просила задовольнити. Відповідач в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими відправленнями та оголошенням в порядку ст.128 ЦПК України. Також, не подав до суду відзиву на позов та заяви про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд постановив проводити розгляд\~справи на підставі наявних у ній доказів, з ухваленням заочного рішення. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі та проживали разом з 1999 року по 2014 рік. Рішенням Франківського районного суду м. Львова від 12.12.2014шлюб між сторонами розірвано. За час шлюбу у сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 08.11.2006 міським відділом реєстрації актів цивільного стану Львівського міського управління юстиції. Неповнолітня [PERSON] проживає разом із матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідач матеріально не утримує дитину. Крім того, дохід позивачки не може забезпечити належний рівень життя дитини, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Відповідно до долучених позивачем копій заяв, посвідчених приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Думою Г.М., [PERSON] надала свою колишньому чоловіку [PERSON] згоду на передачу в оренду (тимчасове платне користування) транспортні засоби марки БАЗ, д.н.з. [NUMBER] , д.н.з. [NUMBER] . За твердження позивача прибуток відповідача з передачі даного майна в оренду складає близько 35000,00 грн. Відповідач в судове засідання не з`явився, тверджень та поданих позивачем доказів не спростував. Згідно зі ст.180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ч. 2\~ст. 141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч.2\~ст.182\~СК України,\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст.184 СК України). Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 17\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківська, материнства та стягнення аліментів»\~за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. В ході судового розгляду встановлено, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні. В свою чергу, відповідач не подав суду жодного доказу з приводу того, що відповідач надає дитині будь-яку матеріальну допомогу. Беручи до уваги вищенаведені обставини, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення та слід стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки до досягнення нею повноліття у розмірі 5000,00 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з дня пред`явлення позову, що відповідає ч.2 ст.182 СК України. При цьому, визначаючи розмір аліментів, суд виходить з того, що в процесі розгляду справи не встановлено жодних даних про те, що рівень доходів відповідача не дає йому змоги забезпечити виплату аліментів на утримання власної дитини. Приймаючи рішення по справі суд виходить з того, що обов`язок нести витрати на дитину є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька, причому обов`язком особистим, індивідуальним. Проживання відповідача окремо, не звільняє його від виконання цього обов`язку. Батьки мають всебічно сприяти розвитку дитини. Забезпечення умов для такого розвитку та догляду за дитиною пов`язане з належним наданням матеріальної допомоги, що має бути достатньою. Відповідно до ст.430 ЦПК, допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів за один місяць. З урахуванням положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору на підставі ст.5 ЗУ «Про судовий збір», судові витрати слід стягнути з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених позовних вимог, що становить 992,40 грн.

Outcome: partial