Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

30.11.2021 р. [PERSON] звернувся до суду із вимогами до Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих», просив визнати недійсною постанову президії центрального правління Українського товариства сліпих Громадської організації «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» № 02-03 від 12.10.2021 р. про звільнення з посади директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства управління Українського товариства сліпих 18.10.2021 р. за одноразове грубе порушення трудових обов`язків керівником підприємства. Позовні вимоги [PERSON] обґрунтовуються тим, що перебував на посаді директора Кременчуцького учбово-виробничого підприємства управління Українського товариства сліпих та був звільнений на підставі пункту 1 частини першої статті 41 КЗпП України; вважає звільнення незаконним, оскільки постанова підписана [PERSON] , втім керівником і підписантом є включно голова центрального правління Українського товариства сліпих Більчич В.М. Ухвалою суду від 07.12.2021 р. відкрито провадження у справі. Відповідачем Громадською організацією «Всеукраїнська організація інвалідів «Українське товариство сліпих» подано відзив на позовну заяву. Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов наступних висновків. Статтею 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно статті 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Держава створює умови для повного здійснення громадянами права на працю, гарантує рівні можливості у виборі професії та роду трудової діяльності, реалізовує програми професійно-технічного навчання, підготовки і перепідготовки кадрів відповідно до суспільних потреб. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення. Згідно статті 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Основні засади судочинства, установлені частиною другою статті 129 Конституції України, доповнюють основоположний принцип верховенства права, який визнається і діє в Україні відповідно до статті 8 Основного Закону, і означена норма є визначальною у системі державної політики щодо захисту прав та свобод людини і громадянина. Такі конституційні положення кореспондуються із положеннями статтей 2, 4 ЦПК України, статті 5-1 КЗпП України, статті 15 ЦК України. За приписами частин першої, другої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Статтею першою Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р., ратифікованої Законом України № 475/97-ВР від 17.07.1997 р. «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», передбачено, що Високі Договірні Сторони гарантують кожному, хто перебуває під їхньою юрисдикцією, права і свободи, визначені в розділі I цієї Конвенції. За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини у статті 6 Конвенції закріплено такі елементи права на судовий захист, як право на розгляд справи; справедливість судового розгляду; публічність розгляду справи та проголошення рішення; розумний строк розгляду справи; розгляд справи судом, встановленим законом; незалежність і безсторонність суду. Справедливий розгляд справи включає в себе такі аспекти належного відправлення правосуддя, як право на доступ до правосуддя, рівність сторін, змагальний характер судового розгляду справи, обґрунтованість судового розгляду. Відповідно до сталої практики Європейського суду з прав людини вимога законності, яка випливає з Конвенції, означає вимогу дотримання відповідних положень національного закону і принципу верховенства права. Надані суду документи свідчать про те, що Українське товариство сліпих є громадською організацією людей з інвалідністю по зору, з всеукраїнським статусом, яке здійснює свою діяльність на території України відповідно до Конституції України, Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права інвалідів, чинного законодавства та статуту, що затверджений ХІІ з`їздом Українського товариства сліпих, зі зміна і доповненнями. Згідно підпункту 5.3. пункту 5 частини ІІ статуту «Цілі та завдання Українського товариства сліпих» для здійснення поставленої мети Українське товариство сліпих у порядку, встановленому чинним законодавством, організовує організацію в Автономній Республіці Крим, обласні, Київську міську та первинні організації Українського товариства сліпих; створює у встановленому порядку, у тому числі, госпрозрахункові учбово-виробничі підприємства (УВП), об`єднання (УВО). Згідно пункту 19 частини ІV статуту «Організаційна структура Українського товариства сліпих» Українське товариство сліпих в своїй організаційній структурі має організацію в Автономній Республіці Крим, обласні, Київську міську та первинні організації; всі керівні органи Українського товариства сліпих знизу доверху обираються членами Українського товариства сліпих і періодично перед ними звітують. Організації Українського товариства сліпих вирішують всі питання роботи відповідно до статуту та згідно рішень вищестоящих органів Українського товариства сліпих. Рішення приймаються більшістю голосів. Рішення вищестоящих органів Українського товариства сліпих обов`язкові для виконання нижчестоящими. Згідно абзацу 1 пункту 32 частини V статуту «Центральні органи Українського товариства сліпих» вищим органом Українського товариства сліпих є з`їзд, який скликається не рідше, як один раз на п`ять років за рішенням пленуму центрального правління. З`їзд вважається правомочним, якщо в ньому приймає участь не менше 2/3 обраних делегатів. Згідно пункту 38 частини V статуту «Центральні органи Українського товариства сліпих» в період між з`їздами всією роботою Українського товариства сліпих керує центральне правління, яке є вищим розпорядчим і виконавчим органом, в усій діяльності відповідальне перед з`їздом та підзвітне йому і ухвалює свої рішення на пленумах центрального правління. Згідно пункту 43 частини V статуту «Центральні органи Українського товариства сліпих» в період між пленумами центрального правління президія центрального правління виконує його обов`язки, підзвітна йому, є виконавчо-розпорядчим органом, представляє інтереси Українського товариства сліпих, як власника майна. Згідно підпункту 46.5. пункту 46, пункту 47 частини V статуту «Центральні органи Українського товариства сліпих» президія центрального правління у встановленому порядку затверджує та звільняє керівників УВО, УВП, організацій. Президія центрального правління та її бюро приймають постанови,

Outcome: dismissed