Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом, у якому зазначила, що 15.12.2002 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1718. Згідно умов вказаного спадкового договору [PERSON] передає після її смерті [PERSON] власність належні їй на праві приватної власності 11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд, розташованих в буд. [ADDRESS] , що в цілому має наступні характеристики: загальна площа - 81,2 кв.м, житлова площа - 48,6 кв.м. Зазначене нерухоме майно належало [PERSON] на підставі Свідоцтва про право особистої власності, виданого 28.01.1988 року виконавчим комітетом Червонозаводської міської Ради Лохвицького району Полтавської області. Право власності зареєстроване Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 8689573, номер запису 1251 в книзі 8. За умовами спадкового договору [PERSON] зобов`язалась забезпечувати [PERSON] щоденним триразовим калорійним харчуванням (сніданок, обід і вечеря) за раціоном, який складають сторони за домовленістю або дієтологом чи лікарем; здійснювати догляд та надання необхідної допомоги; надавати побутові послуги (прання білизни, послуги перукарні, прибирання квартири, ремонт побутової, аудіо-, відеотехніки тощо); забезпечувати належними лікувальними засобами; в разі смерті [PERSON] - поховати її. Право власності на відчужуване нерухоме майно переходить до набувача майна у разі виконання ним умов цього договору та після смерті відчужувача. 29.09.2005 року за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 29.09.2005 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1170, [PERSON] придбала у власність інші 9/20 частини вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд. На підставі рішення Червонозаводської міської ради від 28.05.2008 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, площею 0,10 га, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, площею 0,15 га були передані у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках - по 1/2 частині кожній. Розмір вказаних земельних ділянок визначений у списках співвласників земельної ділянки, які є додатками до державних актів на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №№ 520520, 520521, 520522, 520523. Приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, за адресою: [ADDRESS] , була здійснена в рівних частках [PERSON] та [PERSON] з огляду на те, що не зважаючи на укладення між ними спадкового договору від 15.12.2004 року [PERSON] до дня смерті залишалась бути співвласником належних їй на праві спільної часткової власності 11/20 частин нерухомого майна за вказаною адресою. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про її смерть. Відповідно до умов спадкового договору, посвідченого 15.12.2004 приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., належні [PERSON] 11/20 частин нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] після її смерті перейшли у власність [PERSON] . Реєстрація права власності на 11/20 частин вказаного будинку здійснена 20.09.2013 року за рішенням Реєстраційної служби Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2013 р. Відтак, на даний час [PERSON] є власником всього нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , проте належні відчужувану нерухомого майна за спадковим договором від 15.12.2004 [PERSON] 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, та 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, у її власність не перейшли, оскільки їх приватизація була здійснена після укладення спадкового договору від 15.12.2004 року. Умовами спадкового договору від 15.12.2004 року перехід у власність [PERSON] вказаних частин земельних ділянок не була передбачена, оскільки на час його укладення земельна ділянка загальною площею 0,25 га перебувала у постійному користуванні співвласників житлового будинку. Зміни до спадкового договору від 15.12.2004 року за життя [PERSON] , якими б передбачався перехід у її власність не лише належного їй нерухомого майна, а й земельних ділянок, внесені не були. Просить суд\~визнати за\~нею право\~власності:\~на 1/2 частину земельної\~ділянки для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~площею 0,10\~га,\~кадастровий номер\~5322610600:51:012:0068,\~яка належала\~померлій [INFO] [PERSON] \~на праві\~спільної часткової\~власності на\~підставі державного\~акту серії\~ЯИ №\~520522,\~виданого 04.11.2009\~року Червонозаводською\~міською радою,\~зареєстрований в\~Книзі записів\~реєстрації державних\~актів на\~право власності\~на землю\~та на\~право постійного\~користування землею,\~договорів оренди\~землі за\~№ 010954500037;\~на 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, яка належала померлій [INFO] [PERSON] на праві спільної часткової власності на підставі державного акту серії ЯИ № 520523 на право власності на земельну, виданого 04.11.2009 року Червонозаводською міською радою, зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010954500038. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 11.04.2022 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання (а.с. 41). Ухвалою суду від 18.05.2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду (а.с. 49). В судове засідання сторони не з`явилися. Позивач [PERSON] через канцелярію суду надала заяву про розгляд справи у її відсутність. Позовні вимоги підтримує (а.с. 42). Представник відповідача- Заводської міської ради Полтавської області, також на адресу суду надав заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі доказів (а.с. 47). Враховуючи наведене, та вимоги ч. 3 ст. 211 ЦПК України, суд вважає можливим судовий розгляд даної справи здійснити за відсутності учасників справи, за наявними матеріалами справи. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову з огляду на наступне. Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим ЦПК України, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до положень ст.\~12\~ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частиною 1 ст.\~13\~ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно до ч. 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 15.12.2002 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1718, згідно умов якого [PERSON] передає після її смерті [PERSON] власність належні їй на праві приватної власності 11/20 частин житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд, розташованих в буд. [ADDRESS] , що в цілому має наступні характеристики: загальна площа - 81,2 кв.м, житлова площа - 48,6 кв.м. які належали їй на підставі Свідоцтва про право особистої власності, виданого 28.01.1988 року виконавчим комітетом Червонозаводської міської Ради Лохвицького району Полтавської області та право власності на які зареєстроване Комунальним підприємством «Лубенське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» за реєстраційним номером 8689573, номер запису 1251 в книзі 8 (а.с. 13-14). 29.09.2005 року за договором купівлі-продажу житлового будинку, посвідченим 29.09.2005 року приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., зареєстровано в реєстрі за № 1170, [PERSON] придбала у власність інші 9/20 частини вищевказаного житлового будинку з відповідною частиною допоміжних господарчих будівель та споруд (а.с. 8-9, 10-11, 12). [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 02.01.2012 року (а.с. 24). Відповідно до умов спадкового договору, посвідченого 15.12.2004 приватним нотаріусом Лохвицького районного нотаріального округу Полтавської області Домбровською Т.В., належні [PERSON] 11/20 частин нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] після її смерті перейшли у власність [PERSON] . Реєстрація права власності на 11/20 частин вказаного будинку здійснена 20.09.2013 року за рішенням Реєстраційної служби Лохвицького районного управління юстиції Полтавської області, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 21.09.2013 р. (а.с. 15-17). Відтак, на даний час [PERSON] є власником всього нерухомого майна за адресою: [ADDRESS] , проте належні відчужувану нерухомого майна за спадковим договором від 15.12.2004 [PERSON] 1/2 частина земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, та 1/2 частина земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, у її власність не перейшли, оскільки їх приватизація була здійснена після укладення спадкового договору від 15.12.2004 року. Умовами спадкового договору від 15.12.2004 року перехід у власність [PERSON] вказаних частин земельних ділянок не була передбачена, оскільки на час його укладення земельна ділянка загальною площею 0,25 га перебувала у постійному користуванні співвласників житлового будинку. Зміни до спадкового договору від 15.12.2004 року за життя [PERSON] , якими б передбачався перехід у її власність не лише належного їй нерухомого майна, а й земельних ділянок, внесені не були. Статтею 381 ЦК України встановлено, що садибою є земельна ділянка разом з розташованими на ній житловим будинком, господарсько-побутовими будівлями, наземними і підземними комунікаціями, багаторічними насадженнями. У разі відчуження житлового будинку вважається, що відчужується вся садиба, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до частин першої, другої статті 78 Земельного кодексу України (в редакції 2001 року) право власності на землю- це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Поняття земельної ділянки як об`єкта права власності визначено у частині першій статті 79 ЗК України як частини земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. За змістом ч. 3 ст. 152 ЗК України захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом: визнання прав; визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування; відшкодування заподіяних збитків; застосування інших, передбачених законом, способів. В ч. 4 ст. 120 ЗК України (в редакції станом на 04.11.2009 - час отримання державних актів на право власності на землю) закріплено, що при переході права власності на будівлю та споруду до кількох осіб право на земельну ділянку визначається пропорційно часткам осіб у вартості будівлі та споруди, якщо інше не передбачено у договорі відчуження будівлі і споруди. Аналіз змісту норм статті 120 ЗК України у їх сукупності дає підстави для висновку про однакову спрямованість її положень щодо переходу прав на земельну ділянку при виникненні права власності на будівлю і споруду, на якій вони розміщені. Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість. Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частину будівлі чи споруди стає власником відповідної частини земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості. При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності. Дана правова позиція висловлена Верховним Судом України у постановах від 11 лютого 2015 року у справі №6-2цс15, від 12 жовтня 2016 року у справі № 6-2225цс1б, від 13 квітня 2016 року у справі № 6-253цс1б та Інших, в постанові Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі №514/1571/14-ц, від 04 лютого 2019 року у справі №463/1696/15-ц. Також на необхідності дотримання загального принципу цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований, наголошено у Листі-роз`ясненні Мінюсту від 18.05.2018 року № 19765/14673-33-18/8.3 «Щодо вимог до договору у разі набуття права на жилий будинок, будівлю або споруду, яке пов`язане з переходом права на земельну ділянку». На підставі рішення Червонозаводської міської ради від 28.05.2008 року земельна ділянка для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: [ADDRESS] , кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, площею 0,10 га, та земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства за тією ж адресою кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, площею 0,15 га були передані у спільну часткову власність [PERSON] та [PERSON] , в рівних частках - по 1/2 частині кожній.\~Розмір вказаних\~земельних ділянок\~визначений у\~списках співвласників\~земельної ділянки,\~які є\~додатками до\~державних актів\~на право\~власності на\~земельну ділянку\~серії ЯИ\~№№ 520520,\~520521,\~520522,\~520523 (а.с. 18-29, 30-31). Приватизація земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, та земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0069, за адресою: [ADDRESS] , була здійснена в рівних частках [PERSON] та [PERSON] з огляду на те, що не зважаючи на укладення між ними спадкового договору від 15.12.2004 року [PERSON] до дня смерті залишалась бути співвласником належних їй на праві спільної часткової власності 11/20 частин нерухомого майна за вказаною адресою. Враховуючи загальний\~принцип цілісності\~об`єкта\~нерухомості із\~земельною ділянкою,\~на якій\~цей об`єкт\~розташований,\~за яким\~визначення прав\~на земельну\~ділянку перебуває\~у прямій\~залежності від\~права власності\~на будівлю\~і споруду\~(в\~даному випадку\~на будинок\~садибного типу,\~який разом\~із земельною\~ділянкою для\~будівництва та\~обслуговування житлового\~будинку,\~господарських будівель\~і споруд,\~земельною ділянкою\~для ведення\~особистого селянського\~господарства є\~садибою),\~ [PERSON] ,\~у зв`язку\~із переходом\~права власності\~на належні\~ [PERSON] \~11/20\~частин нерухомого\~майна за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~мають перейти\~право власності\~іналежні їй 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, площею 0,10 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0068, та 1/2 частину земельної ділянки для ведення особистого селянського господарства, площею 0,15 га, кадастровий номер 5322610600:51:012:0069. Оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також, достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, беручи до уваги, що [PERSON] не може реалізувати своє право на володіння, користування та розпорядження об`єктами нерухомого майна, що позбавляє її можливості оформити та зареєструвати право власності, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог, так як в даному випадку має місце порушення прав позивача, які підлягають захисту, шляхом визнання за останньою права власності на відповідну частку земельних ділянок. Судові витрати суд вважає залишити за позивачем. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved