Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

У лютому 2022 року позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про визначення права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом. В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що [INFO] помер батько позивачки - [PERSON] . Заповіту [PERSON] не залишив. Спадкоємцями першої черги за законом є донька [PERSON] , донька [PERSON] , донька [PERSON] , та дружина [PERSON] . До спадкової маси, після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , увійшов житловий будинок [ADDRESS] . У передбачений ст. 1270 ЦК України строк, позивачка [PERSON] звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М., із відповідною заявою про прийняття спадщини за законом, якою була відкрита та заведена спадкова справа після смерті [PERSON] , померлого [INFO] . Інші спадкоємці за законом - [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] звернулися із відповідними заявами про відмову у прийнятті спадщини після смерті на користь позивачки. Після закінчення 6-ти місяців після відкриття спадщини, з метою отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, а саме: житловий будинок [ADDRESS] , позивачка звернулася до приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташової Т.М., однак їй було відмовлено у видачі свідоцтва, про що 18.11.2021 року була винесена постанова про відмову у вчиненні нотаріальної дії. Підставою для відмови у вчиненні нотаріальної дії стала відсутність документів, які підтверджують право власності [PERSON] на спадкове майно, а саме: на житловий будинок [ADDRESS] . Згідно технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 06.08.2004 року, житловий будинок [ADDRESS] був побудований у 1989 році (копія технічного паспорту додається). Житловий будинок було побудована особисто спадкодавцем [PERSON] , який вказаний як його власник, але не здійснив державну реєстрацію права власності. Чинне законодавство не встановлює обов`язку вводити в експлуатацію індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року. Проте, спори з цього приводу виникають, і навіть доходять до розгляду Верховним Судом. Так, Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду у своїй Постанові від 15.01.2021 року по справі № 1540/3952/18 прийшов до наступних висновків: «Індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, збудовані у період до 5 серпня 1992 року, не підлягають проходженню процедури прийняття в експлуатацію.». Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом у постанові від 15 жовтня 2020 року у справі № 623/214/17. Житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, за адресою: [ADDRESS] , збудовані до 5 серпня 1992 року, а тому не потребує вводу в експлуатацію. Вперше на законодавчому рівні встановлено порядок та умови прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва постановою Кабінету Міністрів України від 5 серпня 1992 року № 449 «Про порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів державного замовлення». До 05 серпня 1992 року закон не передбачав процедуру введення нерухомого майна в експлуатацію при оформленні права власності. Фактично єдиним документом, що засвідчує факт існування об`єкта нерухомого майна й містить його технічні характеристики, є технічний паспорт на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації (лист Міністерства юстиції України від 23 лютого 2016 року № 8.4-35//18/1). Окрім наявності технічного паспорту на житловий будинок індивідуального житлового фонду від 06.08.2004 року, у позивачки відсутні правовстановлюючі документи на житловий будинок [ADDRESS] , що й стало підставою для відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом. Згідно довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 13.04.2021 року за вих. № 08-62/0171, померлий [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з 06.03.1994 року по день смерті, разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , яка у житловому будинку зареєстрована з 06.03.1997 року, дочкою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована з 11.05.2004 року, дочкою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована з 11.05.2004 року. Спадкодавцем [PERSON] до моменту смерті постійно здійснював експлуатацію житлового будинку [ADDRESS] , який збудовано до 5 серпня 1992 року та за наявності технічного паспорту на такий об`єкт, виготовлений за результатом його технічної інвентаризації від 06.08.2004 року, у нього був відсутній обов`язок щодо проходження процедури прийняття в експлуатацію об`єктів будівництва, збудованих без дозволу на виконання будівельних робіт. 24.11.2021 представник позивачки [PERSON] - адвокат Дьякова Т.В., звернулася із адвокатським запитом до Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, в якому було поставлено ряд необхідних запитань (копія адвокатського запиту додається). Згідно листа Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 16.12.2021 за вих. № 02-12/ 407, відомості щодо права власності та відомості про документи, що посвідчують право власності на ім`я [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] , на житловий будинок, розташований на території Долинської сільської ради в [ADDRESS] , в сільській раді відсутні (копія листа додається). Також, у вказаному листі зазначено про необхідність звернутися до архіву ТОВ «Розумівське Агро», яке являється правонаступником колишнього КСП ім. Орджонікідзе, з метою отримання інформації про виділення землі на ім`я [PERSON] [INFO] , який помер [INFO] . Згідно копії погосподарської книги, яка була надана Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, у відмітці - тип об`єкту по господарського обліку вказано прізвище, ім`я по батькові голови домогосподарства, а саме: [PERSON] . Згідно пункту І Відомості про членів домогосподарства з реєстрацією місця проживання на території ради - тільки для об`єкта з кодом 1, головою домогосподарства вказано [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , знято з реєстрації 12.04.2021. Зважаючи на те, що в позасудовому порядку відсутня можливість вирішення питання про набуття права власності на спадкове майно, позивачка звернулась до суду з цим позовом в якому просить суд визнати за нею право власності на житловий будинок [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після померлого [INFO] [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи повідомлявся своєчасно та належним чином, в особі свого представника - адвоката Дьякової Т.В. надала заяву про розгляд справи без її участі, позов підтримала в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним чином, надали заяви в яких зазначили, що проти розгляду справи без їхньої участі не заперечують, проти задоволення позову також не заперечують. Відповідно до вимог ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Так судом було встановлено, що згідно свідоцтва про смерть серія [NUMBER] виданого 29.03.2021 Запорізьким районним відділом РАЦ Південно-=Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дінпро) вбачається, що [INFO] помер [PERSON] , про що в книзі реєстрації актів про смерть зроблений актовий запис № 430. Факт родинних відносин позивача [PERSON] з померлим батьком підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 06.11.1986 року виданого Китайгородською сільською радою Царичанського району Дніпропетровської області та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] від 18.12.2010 складеним Хортицьким ВДРАЦС Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 558, згідно до якого позивачка змінила прізвище з [PERSON] на [PERSON] . Згідно довідки виконавчого комітету Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області від 13.04.2021 року за вих. № 08-62/0171, померлий [PERSON] , який помер [INFO] був зареєстрований та проживав в [ADDRESS] з 06.03.1994 року по день смерті, разом з дружиною [PERSON] , [INFO] , яка у житловому будинку зареєстрована з 06.03.1997 року, дочкою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована з 11.05.2004 року, дочкою [PERSON] , [INFO] , яка зареєстрована з 11.05.2004 року. Згідно копії погосподарської книги, яка була надана Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області, у відмітці - тип об`єкту по господарського обліку вказано прізвище, ім`я по батькові голови домогосподарства, а саме: [PERSON] . Згідно пункту І Відомості про членів домогосподарства з реєстрацією місця проживання на території ради - тільки для об`єкта з кодом 1, головою домогосподарства вказано [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , знято з реєстрації 12.04.2021. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається після смерті особи. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1216 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла ( спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). У відповідності до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до вимог ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Згідно з ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Після смерті батька [PERSON] позивачка звернулася до Запорізької районної державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом, що підтверджується копією спадкової справи № 98/2021. Із матеріалів спадкової справи, наданої суду Запорізькою районною державною нотаріальною конторою, вбачається, що спадкоємці після померлого [PERSON] , відповідачі по справі - [PERSON] та [PERSON] надали до нотаріальної контори заяви про відмову від прийняття спадщини. Відповідно до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, та той з подружжя, який його пережив, та батьки. В матеріалах спадкової справи наявна копія рішення Запорізького районного суду від 23.12.1997 № 2-473 відповідно до якого встановлено, що шлюб між [PERSON] (відповідачем у справі) та [PERSON] було розірвано. Таким чином, на момент смерті [PERSON] відповідач [PERSON] , хоча і була зареєстрована з померлим за однією адресою, однак у офіційному шлюбі не перебувала. Згідно зі ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частиною 1 ст.1297 ЦК України встановлено обов`язок спадкоємця звернутися до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Згідно зі ст. 68 Закону України «Про нотаріат» нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за заповітом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва та склад спадкового майна. Відповідно до п.п. 4.15 п. 4 глави 10 розділу 11 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до вимог ст. 49 Закону України «Про нотаріат» у разі неподання відомостей (інформації) та документів, необхідних для вчинення нотаріальної дії, нотаріус відмовляє у її вчиненні, про що, на вимогу заінтересованої особи, виносить мотивовану постанову. Відповідно до постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 18.11.2021, виданої приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Карташовою Т.М., позивачці було відмовлено в оформленні свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після померлого [INFO] баткьа - [PERSON] , у зв`язку з відсутністю у неї правовстановлюючих документів на спадковий житловий будинок за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до п. 23 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Відповідно до п.3.1. Листа Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» вбачається: «При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок». Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. За змістом п.62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящихся, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось питання внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Тобто, записи у погосподарських книгах визначались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Відповідно до виписки з погосподарської книги наданої Долинською сільською радою Запорізького району Запорізької області № 2 встановлено, що головою домогосподарства житлового будинку [ADDRESS] був зазначений [PERSON] . Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 182 ЦК України та Закону України «Про державну реєстрації по справі речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» встановлено, що об`єкти нерухомого майна підлягають спеціальній реєстрації відповідним органом. Згідно до ст.2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - це офіційне визнання і підтвердження державою факту виникнення, переходу або припинення речових прав на нерухоме майно. Таким чином, враховуючи те, що судом встановлено право позивачки на спадщину, відкриту після смерті батька та неможливість оформити це право у відповідності до чинного законодавства у нотаріальному порядку через відсутність у неї відповідних правовстановлюючих документів на спадкове майно, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved