Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що з 28 серпня 2015 року вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем [PERSON] . Від спільного проживання вони мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося через його негативне відношення до неї та їх неповнолітнього сина. Відповідач систематично застосовував відносно неї та їх сина психологічний тиск та фізичну силу, в результаті чого вона вимушена була звернутися до посольства України в Азербайджанській Республіці за захистом. У зв`язку з викладеними обставинами вона разом із сином перебувала з 23 березня 2020 року до 11 травня 2020 року у притулку Громадської організації «Чистий мир», а 11 травня 2020 вона з сином повернулися в Україну. Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11.02.2021 їх шлюб з відповідачем розірвано, вона відновила своє дошлюбне прізвище [PERSON] . Син проживає разом з позивачкою і перебуває на її повному утриманні. Відповідач жодного разу матеріальної допомоги на утримання сина не надавав, хоча рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11.02.2021 встановлений обов`язок відповідача сплачувати аліменти на утримання неповнолітнього сина. З огляду на зазначене, позивачка просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] ; змінити прізвище неповнолітнього [PERSON] на « [PERSON] », залишивши незмінними його ім`я та по батькові. Позивачка в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, надала наступні пояснення. Погрози зі сторони відповідача були їй і дитині, в Азербайджані в поліцію не зверталася, бо не могла вийти з дому, допомогли втекти його родичі, жили з дитиною в притулку більше місяця через карантин, потім вона звернулася до консула і вони з дитиною повернулися в Україну, де проживають вже два роки. Відповідач дзвонив її матері і погрожував. Відповідач не з`явився в судове засідання, відзиву не подавав. Представник третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Пирятинської міської ради в особі Служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради - Грицай І.І. позов підтримала, просила задовольнити. Суд, заслухавши пояснення позивачки, третьої особи, оцінивши всі зібрані по справі докази, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню частково з наступних підстав. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. [PERSON] є матір`ю неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , батьком дитини є [PERSON] (а.с. 9). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 лютого 2021 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 28 серпня 2015 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Пирятинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 129, розірвано, [PERSON] відновлено дошлюбне прізвище - [PERSON] (а.с. 13-14). Рішенням Пирятинського районного суду Полтавської області від 11 лютого 2021 року вирішено стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на дитину - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходу, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 12.06.2020 і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 17-18). Згідно довідки № П 10522 про зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 01.04.2021, виданої Центром надання адміністративних послуг виконавчого комітету Пирятинської міської ради Полтавської області, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю матір`ю [PERSON] (а.с. 8). Відповідно до акту обстеження умов проживання, затвердженого начальником Служби у справах дітей виконавчого комітету Пирятинської міської ради Грицай І.І. 17.05.2022, проведено обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] , умови проживання задовільні, у помешканні тепло, прибрано, кімнати належним чином вмебльовані, наявна необхідна побутова техніка, речі повсякденного вжитку. Для виховання дитини створено умови на доброму рівні, дитина має окреме спальне місце, місце для навчання та відпочинку, дитина забезпечена на достатньому рівні сезонним одягом, взуттям, іграшками, книжками, канцелярським приладдям, продуктами харчування, має комп`ютерну техніку, розвиваючі ігри. Його мати - [PERSON] працює у відділі освіти, молоді та спорту Пирятинської міської ради, дитина перебуває на повному її утриманні. (а.с. 51). Згідно характеристики, наданої класним керівником [PERSON] та директором [PERSON] . Пирятинського ліцею від 17.05.2022 на [PERSON] , 2015 року народження, учня 1-А класу Пирятинського ліцею, [PERSON] має достатній рівень знань, скромний, врівноважений, охайний, добросовісний, дисциплінований учень, має все необхідне шкільне приладдя, бере активну участь у класних та позакласних заходах, мати цікавиться навчанням сина, часто буває у школі, здійснює контроль за успішністю та поведінкою [PERSON] . Батько навчанням та вихованням сина не цікавиться, до школи жодного разу не з`явився (а.с. 52). Орган опіки та піклування надав суду письмовий висновок про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача, затверджений рішенням виконавчого комітету Пирятинської міської ради № 171 від 25.05.2022. Згідно висновку орган опіки і піклування Пирятинської міської ради вважає, що [PERSON] , [INFO] , ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно виховання і утримання свого малолітнього сина [PERSON] , [INFO] . Протягом тривалого часу не піклується про життя та здоров`я дитини, що вказує на небажання батька утримувати та виховувати сина, тому він заслуговує на позбавлення батьківських прав. Оскільки батько не піклується про сина та не бере участь у його вихованні вважають за доцільне змінити прізвище дитини. [PERSON] самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків. Враховуючи вищевикладене, орган опіки вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітнього сина [PERSON] , [INFO] (а.с.46-48). Після встановлення зазначених обставин, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно приписів ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. Згідно принципу статті 6 Декларації, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Відповідно до Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991 р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. Конвенції ООН «Про права дитини», ратифікованої постановою Верховної Ради від 27.02.1991р., держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. Згідно принципу ст.6 Декларації прав дитини, прийнятої Генеральною асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, дитина для повного і гармонічного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. За приписами ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідач вказані вимоги закону не виконує, участі у вихованні дитини не приймає, матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Як слідує з п. 16 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.07, із змінами, внесеними постановою Пленуму ВС України № 20 від 19.12.08, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що [PERSON] тривалий час ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків стосовно сина [PERSON] , сином взагалі не цікавиться, вихованням не займається, матеріальної допомоги на його утримання не надає, не приймає участі у житті сина, що свідчить про його свідому винну поведінку та є підставою для позбавлення його батьківських прав. Ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків порушує права та інтереси неповнолітнього [PERSON] , відсутність юридично підтвердженого статусу дитини, позбавленого батьківського піклування, породжує невизначеність його прав, позбавляє дитину можливості одержати відповідні пільги та допомогу з боку держави, тому суд дійшов висновку про доведеність позовних вимог щодо позбавлення відповідача [PERSON] батьківських прав та задоволення позову. Позовні вимоги про зміну прізвища дитини з « [PERSON] » на « [PERSON] » не підлягають до задоволення, виходячи із наступного. Відповідно до ст. 145 СК України прізвище дитини визначається за прізвищем батьків. Якщо мати, батько мають різні прізвища, прізвище дитини визначається за їхньою згодою. Спір між батьками щодо прізвища дитини може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Згідно ст. 148 СК України у разі зміни прізвища обома батьками змінюється прізвище дитини, яка не досягла семи років. За заявою батьків або одного з них, якщо другий помер, оголошений померлим, визнаний недієздатним або безвісно відсутнім, дитині, яка не досягла чотирнадцяти років та якій при реєстрації народження присвоєне прізвище одного з батьків, може бути змінено прізвище на прізвище другого з батьків. У разі заперечення одним із батьків щодо зміни прізвища дитини спір між ними щодо такої зміни може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. При вирішенні спору беруться до уваги виконання батьками своїх обов`язків щодо дитини, а також інші обставини, які засвідчують відповідність зміни прізвища інтересам дитини. Положення ст. 148 СК України не передбачають зміну прізвища дитини з підстав позбавлення батька його батьківських прав. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання. Зміна прізвища малолітньої (неповнолітньої) дитини відноситься саме до особистих немайнових прав батьків. У зв`язку з цим відпадає необхідність в отриманні згоди батька, позбавленого батьківських прав, для зміни прізвища дитини, а відповідно і вирішення даного питання в судовому порядку за відсутності за конкретних обставин спору по суті. Зміна прізвища дитини здійснюється відповідно до Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України 14 січня 2011 року за № 55/18793. Відповідно до п. 2.14. Правил підставою для внесення змін в актові записи цивільного стану, у тому числі про анулювання та поновлення, є рішення суду про позбавлення батьківських прав. Відомості про позбавлення батьківських прав вносяться до паперового носія актового запису цивільного стану та Державного реєстру актів цивільного стану в день надходження копії відповідного рішення суду до відділу державної реєстрації актів цивільного стану або в день її пред`явлення особою, зазначеною в рішенні суду, або уповноваженою нею особою (2.16.5. Правил). Враховуючи наведене, суд відмовляє в задоволені позову в частині вимоги позивача про зміну прізвища дитини, виходячи з того, що спір між сторонами про зміну прізвища сина відсутній та позивач не позбавлена права звернутися до органів державної реєстрації актів цивільного стану з письмовою заявою про внесення змін до актового запису цивільного стану, до якої необхідно буде додати свідоцтво про народження дитини та рішення суду про позбавлення батьківських прав батька. З огляду на вищевикладене позов підлягає чатковому задоволенню.

Outcome: partial