Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

До Обухівського районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович, приватний виконавець виконавчого округу Київської області Канцедал Олександр Олександрович, про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що вчинення оспорюваного виконавчого напису здійснено на підставі нотаріально не посвідченого правочину та за відсутності документів, які підтверджують розмір заборгованості. Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 21.02.2022 року відкрито провадження по справі № 372/626/22. Розгляд справи вирішено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання з розгляду справи по суті. 18.04.2022 року від позивача до суду надійшла заява про приєднання доказів щодо понесення судових витрат. До судового засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, у поданому до суду клопотанні просив розглядати справу у його відсутність та задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про день та час розгляду справи належним чином шляхом направлення судової повістки про виклик до суду поштовим відправленням та оголошенням на сайті. Про причину неявки суд не повідомив, заяв, клопотань та відзиву до суду не надіслав. Треті особи у судове засідання не з`явились, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином. Згідно з ч. 8 ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про наступне. Судом встановлено, що 25.01.2018 року [PERSON] підписала Анкету-заяву про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк». 30.12.2021 року постановою приватного виконавця Виконавчого округу Київської області Канцедала Олександра Олександровича відкрито виконавче провадження № 68024263 на підставі виконавчого напису Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Остапенка Євгена Михайловича від 28.05.2021 року за № 69253. Вказаний виконавчий напис № 69253 виданий 28.05.2021 року Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем про звернення стягнення: з громадянки України, якою є [PERSON] , яка народилася [INFO] , місце народження: місто Українка Обухівського району Київської області, місце роботи: невідомо, що зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ВЕРДИКТ КАПІТАЛ», місцезнаходження: 04053, м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, буд. 5-Б, Код ЄДРПОУ 36799749, IBAN [NUMBER] в ПАТ АБ «Південний», МФО 328209, якому Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «ФЛЕКСІС», Код платника податків згідно з ЄДРПОУ 43000243, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 21-12/20 від 21.12.2020 року, якому Акціонерним Товариством «Альфа-Банк», Код платника податків згідно з ЄДРПОУ 23494714, відступлено право вимоги на підставі Договору факторингу № 2 від 21.12.2020 року, за кредитним договором № 500643818 від 25.01.2018 року, укладеного між Акціонерним товариством «Альфа-Банк» та [PERSON] . Строк платежу за Кредитним договором № 500643818 від 25.01.2018 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 21.12.2020 року по 24.05.2021 року. Сума заборгованості становить 1 674,29 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 10 358,56 грн. - заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати зі стягувача, яка підлягає стягненню з Боржника на користь Стягувача; загальна заборгованість [PERSON] становить загальну суму 12 532,85 грн. Також 30.12.2021 року приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем винесено постанови у виконавчому провадженні № 68024263 про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1 253,28 грн. та про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження у сумі 332,00 грн. Надалі, 31.01.2022 року приватним виконавцем Виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника у виконавчому провадженні № 68024263. Звернувшись з даним позовом до суду позивач наголосила, що виконавчий напис вчинено на підставі анкети-заяви від 25.01.2018 року, яка не посвідчено нотаріально. При цьому, відсутні жодні документи, які би підтверджували наявність боргу перед відповідачем та переуступки йому права вимоги боргу, а також відсутній розрахунок заборгованості. Більш того, на момент вчинення виконавчого напису сплив строк позовної давності до вимог про стягнення основного боргу та штрафних санкцій. Відповідно частин 1 та 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Згідно з частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Згідно з частиною 2 статті 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. За змістом частини 1 статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 статті 18 Закону України "Про нотаріат" нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Статтею 87 Закону України "Про нотаріат" встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. За приписами статті 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Відповідно до пунктів 1.1., 1.2. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 за № 282/20595, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Підпунктами 3.1., 3.2. пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. В підпункті 3.5. глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами визначено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. У пункті 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 щодо кредитних договорів, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями визначено, що для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме, зокрема: п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: "Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.". Суд зазначає, що визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням. Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 в редакції від 29.11.2001 для одержання виконавчого напису на підставі нотаріально посвідчених угод, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Згідно з пунктом 1 Переліку в редакції, чинній на момент вчинення спірного виконавчого напису, щодо нотаріально посвідчених договорів, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно (крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку) зазначено, що для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Великої Палати Верховного Суду від 21.09.2021 року у справі № 910/10374/17. Як вбачається з матеріалів справи, підписана позивачем анкета-заява від 25.01.2018 року про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладення договору про комплексе банківське обслуговування фізичних осіб в ПАТ «Альфа-Банк» нотаріально не посвідчена, у зв`язку з чим нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис на підставі вказаного правочину. Крім того, як вбачається із матеріалів справи, оскаржуваний виконавчий напис нотаріуса здійснений виключно на підставі анкети-заяви від 25.01.2018 року із випискою з особового рахунку [PERSON] , та жодних інших документів, які би надали суду можливість перевірити факт безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання, відповідачем нотаріусу не надавалося. Суд зауважує, що надана нотаріусу виписка з особового рахунку за кредитним договором № 500643818HPLS від 25.01.2018 року не відповідає вимогам первинного документу в розумінні Положення про організацію бухгалтерського обліку, бухгалтерського контролю під час здійснення операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 04.07.2018 року № 75 (далі - Положення). Відповідно до пункту 62 Положення виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту. У той же час, складена відповідачем виписка з особового рахунку за кредитним договором № 500643818HPLS від 25.01.2018 року не містить відомостей про виконані операції за кредитною карткою за весь спірний період із визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції з грошовими коштами. Відтак, із наданої відповідачем нотаріусу виписки неможливо встановити початок виникнення заборгованості та її розмір. Одночасно суд також наголошує, що вказана анкета-заява від 25.01.2018 року не містить інформацію про розмір відсотків за користування кредитними коштами та комісію, у той час як за спірним виконавчим написом з позивача стягнуто, серед іншого, заборгованість за нарахованими та несплаченими процентами та комісією в сумі 10 358,56 грн. Судом враховано, що в анкеті-заяві від 25.01.2018 року міститься посилання на те, що підписанням даного акцепту (анкети) [PERSON] підтверджує акцепт публічної пропозиції та укладення договору на умовах, викладених у публічній пропозиції та додатках до договору, що розміщені на веб-сторінці Банку www.alfabank.ua. Натомість, відповідно до викладеної правової позиції Великої Палати Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 року у справі № 342/180/17, Верховного Суду у постанові від 23.12.2020 у справі № 191/2648/17 розміщені на веб-сайті умови та правила надання банківських послуг, які передбачали сплату процентів, пені, комісій, без підпису особи не доводять повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. З огляду на те, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на підставі анкети-заяви від 25.01.2018 року, яка нотаріально не посвідчена, а також за відсутності підтверджуючих документів щодо наявності заборгованості, її розміру та ознак безспірності, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для визнання виконавчого напису № 69253 від 28.05.2021 року таким, що не підлягає виконанню. Щодо розподілу судових витрат позивача, суд наголошує на наступному. Відповідно до частини 3 статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. За частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Відсутність клопотання про зменшення розміру витрат на професійну правничу допомогу від іншої сторони виключає можливість суду самостійно (без указаного клопотання) зменшувати розмір витрат на професійну правничу допомогу. Дана правова позиція викладена в постановах Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 року у справі № 755/9215/15-ц. Згідно з наданими до матеріалів справи доказами, позивачем сплачено на рахунок адвоката Корзаченко В.М. гонорар за надану правничу допомогу в розмірі 4000 грн. на підставі укладеного між ними договору про надання правничої допомоги від 09.02.2022 року з актом здачі-прийняття виконаних робіт від 10.02.2022 року. Також, позивач просила покласти на відповідача витрати з оплати поштових послуг із надіслання заяви про приєднання доказів щодо понесення судових витрат. Розмір витрат, пов`язаних з проведенням огляду доказів за місцем їх знаходження, забезпеченням доказів та вчиненням інших дій, пов`язаних з розглядом справи чи підготовкою до її розгляду, встановлюється судом на підставі договорів, рахунків та інших доказів (частина 2 статті 140 ЦПК України). Відповідно до долучених до матеріалів справи фіскальних чеків від 16.04.2022 року розмір витрат з оплати поштових послуг становить 87 грн. Оскільки пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, витраті зі сплати судового збору, з оплати поштових послуг та на професійну правничу допомогу адвоката покладаються на відповідача відповідно до статті 141 ЦПК України. Враховуючи викладене та

Outcome: approved