Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду із позовом про встановлення факту, що має юридичне значення та визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Позов мотивує тим, що [INFO] померла мати позивача - [PERSON] , після смерті якої відкрилася спадщина на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Спадкоємцями першої черги за законом були вона та її брат - [PERSON] , який [INFO] помер. [PERSON] спадщину після смерті матері прийняв, але спадкових прав не оформив. Вона прийняла спадщину шляхом володіння та розпорядженням спадковим майном, зокрема, меблями, які за життя належали спадкодавці, але спадкових прав не оформляла, оскільки у будинку проживали брат [PERSON] із співмешканкою [PERSON] , яка [INFO] померла. [PERSON] в шлюбі з братом не перебувала, спільних дітей у них не було. Вказуючи, що вона є спадкоємцем за законом після матері і брата, судовим рішенням від 15.11.2021 р. їй було визначено додатковий строк для прийняття спадщини після брата, протягом якого вона звернулася до нотаріуса з приводу оформлення зазначеного нерухомого майна, але нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з розбіжностями у документах, що підтверджують родинні відносини, та крім того й в зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на нерухоме майно, просить встановити факт, що вона є сестрою [PERSON] , який помер [INFO] , визнати за нею право власності на вищевказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за законом. Ухвалою судді від 16.08.2021 р. позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 18-19). Ухвалою суду від 12.10.2021 р. провадження у даній справі зупинено до вирішення Старовижівським районним судом Волинської області справи за позовом [PERSON] про визначення додаткового строку для прийняття спадщини та до набрання цим рішення законної сили (а.с. 34-35). 03.05.2022 р. ухвалою суду поновлено провадження у справі та призначено підготовче засідання (а.с. 39). Позивач в підготовче засідання не з`явилася, представник позивача подав заяву в якій просить позов задовольнити, та встановити факт родинних відносин між позивачкою та її братом і її мамою, визнати за позивачкою право власності на спадковий будинок, а справу розглянути за його відсутності. Представник відповідача у підготовче засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій вказує, що з позов згідний та просить справу розглядати за відсутності представника. Враховуючи, що в підготовче засідання учасники судового розгляду не з`явилися, то відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України суд розглядає справу без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позов слід задоволити з таких підстав. Ч.3 ст.200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Відповідно до ч.1 ст.206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Ч.2 ст.315 ЦПК України передбачено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] (а.с. 7), а [PERSON] помер - [INFO] (а.с. 8) і після їх смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого майна, увійшов житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходяться по [ADDRESS] . Відповідно до свідоцтва про народження та витягів з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження від 17.02.2022 р., батьками позивачки, та померлого [PERSON] є « [PERSON] », « [PERSON] », « [PERSON] » та « [PERSON] » (а.с. 10, 57, 70-71). Згідно з свідоцтвом про одруження та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 17.02.2022 р. дошлюбним прізвище позивачки - [PERSON] , шлюб був укладений між [PERSON] та [PERSON] і після реєстрації шлюбу прізвище останньої значиться як [PERSON] (а.с. 10, 60). Згідно з довідкою виданою виконавчим комітетом Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області [PERSON] була зареєстрована і проживала в [ADDRESS] . Спадкоємцем за законом після [PERSON] є її син - [PERSON] , який прийняв спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном на день смерті матері, але не оформив спадкових прав, так як помер [INFO] . Спадкоємцем за законом І черги також є [PERSON] , яка прийняла спадщину шляхом вступу в управління спадковим майном (а.с. 67 на звороті). Аналіз наведених обставин справи та доказів у їх сукупності дає підстави для висновку, що позивачка є сестрою [PERSON] і дочкою [PERSON] , а розбіжності в документах при написанні їхніх прізвищ та імен є помилкою допущеною працівниками органу реєстрації актів цивільного стану під час оформлення цих документів. Про факт родинних відносин між вказаними особами також свідчить, що позивачка по батькові [PERSON] її брат по батькові [PERSON] , [PERSON] проживав і був зареєстрований у житловому будинку власником якого є [PERSON] , який і є предметом спадкуванню у цій справі, а також відомості щодо родинних відносин наявними у сільській раді. З огляду на вказане, суд дійшов висновку, що [PERSON] , яка померла [INFO] є матір`ю [PERSON] , а [PERSON] , який помер [INFO] є рідним братом [PERSON] . Як встановлено у ході розгляду справи, позивачу встановлення факту родинних відносин між нею та її братом необхідне для отримання свідоцтва про право на спадщину, яка залишилася після смерті її матері [PERSON] та її брата [PERSON] . Враховуючи те, що спадщина відкрилась до 01.01.2004 р. - до набрання чинності ЦК України, то відповідно до п.5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України спірні відносини спадкування регулюються ЦК УРСР 1963 р., який діяв на час відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого (ст.529 ЦК УРСР). Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Витягом з погосподарської книги № Д-5 за 2021 рік Дубечненської сільської ради Старовижівського району Волинської області (особовий рахунок № [NUMBER] ) підтверджується належність спадкодавцеві [PERSON] житлового будинку з надвірними будівлями і спорудами, що знаходиться по[ADDRESS] (а.с. 11). Позивач у справі та її брат [PERSON] є дітьми спадкодавця і відповідно до ст.529 ЦК УРСР належать до спадкоємців першої черги. За життя [PERSON] заповіту не складала (а.с. 9, 76). Позивач та її брат [PERSON] протягом шести місяців після смерті матері заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори не подавали, однак як спадкоємці першої черги вступили в управління та володіння спадщиною, а тому відповідно до положень ч.1 ст.549 ЦК УРСР вважається такими, що прийняли спадщину. Факт вступу позивача та її брата [PERSON] в управління та володіння спадщиною після смерті [PERSON] підтверджується довідкою виконавчого комітету Дубечненської сільської ради Ковельського району Волинської області № 70 від 26.01.2022 р. (а.с. 67 на звороті). Аналіз наведених обставин дає підстави для висновку, що дочка спадкодавця - [PERSON] , та син спадкодавця - [PERSON] , як спадкоємці першої черги за законом, відповідно до положень ст. 548, 549 ЦК УРСР у встановленому законом порядку прийняли спадщину після смерті матері [PERSON] в рівних частках. [PERSON] помер [INFO] (а.с. 8) та на день смерті проживав із [PERSON] , яка померла [INFO] (а.с. 53). Спадкоємців першої черги за законом після смерті [PERSON] немає. Згідно з ч.1 ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). За змістом ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст.1217 ЦК України). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч.1 ст.1268 ЦК України). Ч.1 ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Відповідно до положень ст.1262 ЦК України у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст.1270 ЦК України). Ч.3 ст.1272 ЦК України передбачено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач із спадкодавцем [PERSON] на час смерті постійно не проживала і пропустила строк для прийняття спадщини. Рішенням Старовижівського районного суду Волинської області від 15.11.2021 р. позивачу визначено додатковий строк для прийняття спадщини - 2 (два) місяці (а.с. 85-86). Протягом визначеного судом додаткового строку 27.01.2022 р. позивач звернулася до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини після смерті брата [PERSON] (а.с. 48 на звороті). За життя [PERSON] заповіт на 1/2 частку вищевказаного будинку не складав, свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частку спадкового будинку після його смерті не видавалося, що підтверджується інформаційними довідками зі Спадкових реєстрів (а.с. 63-64). Спадкоємців, які мають право на обов`язкову частку в спадщині, немає. З огляду на вказане, позивач [PERSON] , як рідна сестра спадкодавця, є єдиною спадкоємницею другої черги за законом, яка у встановленому законом порядку подала нотаріусу заяву про прийняття спадщини після свого брата [PERSON] . Постановами нотаріуса від 17.02.2022 р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що із поданих документів неможливо встановити родинні відносини, а саме факт того, що [PERSON] с сином [PERSON] , а [PERSON] є дочкою [PERSON] крім того й в зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на вищевказане спадкове нерухоме майно (а.с. 62, 74 на звороті). Наведені обставини справи підтверджуються дослідженими судом матеріалами спадкових справ: № 24/2022 до майна померлої [PERSON] (а.с. 65-74) та № 6/2022 до майна померлого [PERSON] (а.с. 48-62). Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Згідно зі ст.11 ЦК України цивільні права виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також можуть виникати з рішення суду. Відповідно до ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права, та відповідно до вимог ст.16 ЦК України має право звернутися до суду за захистом свого особистого майнового права та інтересу. Одним із способів захисту цивільного права особи є визнання такого права. Враховуючи, що розбіжності у документах, що підтверджують родинні відносини між позивачем та її матір`ю і її братом, унеможливлюють використання позивачем цих документів для реалізації свого права на спадкування та оформлення права на спадщину після смерті матері [PERSON] та брата [PERSON] , за життя спадкодавці правовстановлюючих документів на житловий будинок не мали, в суді не встановлено обставин, які б вказували, що спадкодавці за життя набули право власності на житловий будинок неправомірно або, що на спадкове майно, окрім позивача, в порядку спадкування чи з інших підстав претендують інші особи, нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, а також враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси сторін або інших осіб, та з огляду на те, що захистити свої права позивач може лише шляхом звернення до суду, позов слід задовольнити, визнавши за позивачем право власності на 1/2 частки вказаного спадкового майна після смерті матері [PERSON] та 1/2 частки вказаного спадкового майна після смерті брата [PERSON] .

Outcome: approved