Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги в сумі 21328,74 грн. та витрат по сплаті судового збору у розмірі 2270,00 грн. Позов обґрунтований тим, що Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» згідно з рішеннями Миколаївської міської ради № 02-XVI-6 від 14.12.2011 року та № 13-XXVIII-6 від 23.01.2013 року є виконавцем житлово-комунальних послуг на території м. Миколаївка Донецької області. 27 листопада 2013 року між КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» і [PERSON] був укладений договір № 001007114 про надання житлово-комунальних послуг для населення (утримання будинків та прибудинкових територій, постачання холодної води, забезпечення водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). На підставі вказаного договору зазначені послуги надавалися в квартиру [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач. [PERSON] не виконує належним чином свої обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг, що призвело до утворення заборгованості, яка станом на 01.10.2021 року склала 21328,74 грн. Представник позивача в судове засідання не з`явився, належним чином повідомлявся про дату, час та місце проведення судового засідання. На електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просив їх задовольнити. Не заперечував проти заочного розгляду справи та винесення судом заочного рішення. Відповідач будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, шляхом публікації оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті Слов`янського міськрайонного суду Донецької області, в судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, у зв`язку з чим суд, відповідно до\~ст. 280 ЦПК України, дійшов до висновку, про можливість ухвалення заочного рішення, на підставі наявних у справі доказів. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши подані позивачем документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що згідно рішень Миколаївської міської ради № 02-XVI-6 від 14 грудня 2011 року та № 13-XXVIII-6 від 23 січня 2013 року Комунальне підприємство Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» є виконавцем житлово-комунальних послуг на території міста Миколаївка Донецької області. 27 листопада 2013 року між Комунальним підприємством Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» і [PERSON] був укладений договір № 001007114 про надання житлово-комунальних послуг для населення (утримання будинків та прибудинкових територій, постачання холодної води, забезпечення водовідведення та вивезення твердих побутових відходів). На підставі вказаного договору слідує, що було відкрито особовий рахунок № [NUMBER] та зазначені послуги надавалися в квартиру [ADDRESS] , де зареєстрований відповідач [PERSON] . Таким чином, між позивачем і відповідачем встановилися фактичні договірні відносини з приводу надання житлово-комунальних послуг. З розрахунку заборгованості, долученого позивачем до позову слідує, що за адресою: [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , відповідачем за період з листопада 2013 року по вересень 2021 року включно утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, розмір якої становить 21328,74 грн. На підставі п. 1 ч. 1, п. п. 5, 10 ч. 3\~ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції до 01 травня 2019 року, споживач має право одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 32\~Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції до 01 травня 2019 року, плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується, виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або за нормами, затвердженими в установленому порядку. Відповідно до п. 5 ч. 2\~ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції з 01 травня 2019 року, індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до\~ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції з 01 травня 2019 року, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки невизначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Частина 5\~статті 12 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції з 01 травня 2019 року, відмова споживача (іншої особи, яка відповідно до договору або закону укладає такий договір в інтересах споживача) від укладання договору з виконавцем комунальної послуги не звільняє його від обов`язку оплати фактично спожитої комунальної послуги, наданої таким виконавцем. Згідно із\~ст. 68 ЖК України, наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Згідно\~ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Відповідно до\~ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, одностороння відмова не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. На виконання вищенаведеної норми, позивачем надано розрахунок заборгованості, з якого вбачається, що за відповідачем за період з листопада 2013 року по вересень 2021 року включно утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги, в той же час, відповідачем будь-яких заперечень та доказів стосовно відсутності боргу, його погашення або незгоди з розрахунком суми заборгованості до суду не надано. Частинами 2 та 3\~статті 12 ЦПК України\~передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. З огляду на викладене, суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути заборгованість за надані житлово-комунальні послуги на загальну суму 21328,74 грн. Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. При зверненні до суду позивачем сплачено судовий збір у сумі 2270,00 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги КП Миколаївської міської ради «Сервіскомуненерго» підлягають задоволенню у повному обсязі, з відповідача на користь позивача необхідно стягнути понесені витрати по сплаті судового збору в сумі 2270,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved