Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, уточнивши який (а.с.56-57), просить суд визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , а саме тієї частини, яка б належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Свої вимоги мотивує тим, що [INFO] померла його бабуся [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . На момент її смерті з нею проживав її чоловік, тобто його дідусь [PERSON] , який за життя не прийняв спадщину після смерті своєї дружини та [INFO] помер. Після його смерті також відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . З приводу оформлення права на спадщину після смерті бабусі та дідуся він звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. із заявою про прийняття спадщини. Проте нотаріус повідомила йому про те, що він може претендувати лише на ту частину у спадковому майні, яка залишилась після смерті дідуся, а щодо спадкового майна, яке залишилось після смерті бабусі, нотаріус відмовила йому у прийняття вказаної заяви, посилаючись на те, що спадкове майно, яке залишилось після смерті [PERSON] , вже оформлено на невістку та інших онуків, а також роз`яснила йому про необхідність звернення до суду, щоб продовжити строк для подання заяви про прийняття спадщини. Позивач вказує, що у встановлений шестимісячний строк він не звернувся до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини у зв`язку з запровадженням карантину та встановленням чисельних карантинних обмежень, які були введені в дію постановами КМУ від 11.03.2020 року №211 «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» та від 22.07.2020 року №641 «Про встановлення карантину та запровадження посилених протиепідемічних заходів на території із значним поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2» з 12.03.2020 року до 31.08.2020 року. Крім того, 04.06.2020 року він змушений був виїхати на заробітки до Польщі, щоб допомоги своєму дідусю [PERSON] , який залишився вдома в стані перенесеного інсульту та потребував матеріальної допомоги на лікування. Після цього він (позивач) ще неодноразово виїжджав за кордон, останній раз 17.04.2021 року, а після повернення відправився до нотаріуса для подання заяв про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті бабусі та дідуся. Крім того, зазначає, що інший спадкоємець, який прийняв спадщину відповідач [PERSON] знав про те, що він був за кордоном та приховав від нотаріуса інформацію про нього, як іншого спадкоємця. Посилаючись на вказані обставини, просить визначити йому додатковий строк в два місяці, достатній для подання заяви про прийняття спадщини [PERSON] , а саме тієї частини, яка б належала його батькові [PERSON] , який помер [INFO] . Позивач в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Відповідач в судове засідання не з`явився, але направив до суду заяву, в якій вказав, що позовні вимоги [PERSON] визнає у повному обсязі та просить справу розглянути у його відсутність. Приймаючи до уваги заяви сторін по справі, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного. В судовому засіданні встановлено, що [INFO] померла [PERSON] бабуся сторін по справі, згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.26). Після її смерті відкрилась спадщина на квартиру [ADDRESS] . Померла [PERSON] була зареєстрована та постійно проживала у зазначеній квартирі по день смерті [INFO] , про що свідчить довідка Нерубайської сільської ради Біляївського району Одеської області №928 від 26.04.2021 року (а.с.18). З матеріалів спадкової справи вбачається, що спадкоємцями після смерті [PERSON] являються її онуки сторони по справі [PERSON] та [PERSON] . Право онуків на спадщину перейшло до них за правом представлення, оскільки їх батько [PERSON] (син [PERSON] ) спадкоємець першої черги за законом помер раніше відкриття спадщини, а саме [INFO] , тобто до смерті своєї матері, про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] (а.с.25). Позивач звернувся до державного нотаріуса Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області Шевченко Ю.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , згідно п. 1 ст. 1266 ЦК України на ту частку спадщини, яка б належала за законом його батькові [PERSON] , який помер до відкриття спадщини [INFO] (а.с.64). Але листом №3271/02-14 від 23.11.2021 року державний нотаріус відмовив позивачу у прийнятті вказаної заяви, так як він пропустив строк для прийняття спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] , оскільки повинен був звернутися із заявою про прийняття спадщини до Біляївської районної державної нотаріальної контори Одеської області до 17.05.2020 року (а.с.64). Згідно положень ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини, а ч. 3 ст. 1272 вказаного Кодексу встановлено, що за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до роз`яснень, наданих у п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України. Зазначене положення застосовується до спадкоємців, в яких право на спадкування виникло з набранням чинності зазначеним Кодексом. Вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Кабінету Міністрів України №211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2», з наступними змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України №215 від 16.03.2020 року, №239 від 25.03.2020 року, №241 від 29.03.2020 року, №242 від 20.03.2020 року, №255 від 02.04.2020 року, №262 від 08.04.2020 року, №284 від 15.04.2020 року, №291 від 22.04.2020 року, №313 від 29.04.2020 року, №332 від 04.05.2020 року, №343 від 04.05.2020 року, №377 від 14.05.2020 року, №392 від 20.05.2020 року, №641 від 22.07.2020 року, №760 від 26.08.2020 року, №956 від 13.10.2020 року, №1100 від 11.11.2020 року на усій території України було запроваджено карантин з 12 березня 2020 року та продовжено до 31 грудня 2020 року. Внаслідок карантинних обмежень зупинився рух громадського транспорту, обмежувалось пересування громадян та вводилось ряд інших обмежень. З 23.05.2020 року карантинні обмеження були пом`якшені, проте і досі не зняті. Листом Міністерства юстиції України від 17 березня 2020 року №1534/19.5/32-20 «Щодо організації роботи державних нотаріальних контор та приватних нотаріусів на час дії карантину» було рекомендовано державним та приватним нотаріусам обмежити прийом громадян та вчиняти лише невідкладні нотаріальні дії. Верховний Суд\~у складі\~колегії суддів\~Першої судової\~палати Касаційного\~цивільного суду\~у своїй\~постанові від\~12.05.2021\~у справі\~№766/12921/20-ц, провадження №61-3541св21, зазначив, що запроваджений на всій території України карантин з метою запобігання поширенню на території України вірусу COVID-19 може обмежити дії спадкоємця на вчасне подання заяви про прийняття спадщини. Таким чином, необхідність дотримання карантинних обмежень з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19) унеможливило своєчасне подання нотаріусу позивачем заяви про прийняття спадщини. Крім того, суд приймає до уваги доводи позивача щодо причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини неодноразові виїзди за кордон на заробітки задля допомоги своєму тяжко хворобу дідусю. Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 червня 2019 року у справі №565/1145/17, провадження №61-38298св18,роз`яснив,\~що:\~«Вирішуючи питання\~визначення особі\~додаткового строку,\~суд досліджує\~поважність причини\~пропуску строку\~для прийняття\~спадщини.\~При цьому\~необхідно виходити\~з того,\~що поважними\~є причини,\~пов`язані з\~об`єктивними,\~непереборними,\~істотними труднощами\~для спадкоємця\~на вчинення\~цих дій. Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо». Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини, вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, а ч. 3 ст. 1296 ЦК України передбачено, що відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. З матеріалів спадкової справи заведеної після смерті [PERSON] , померлої [INFO] вбачається, що свідоцтво про право на спадщину не видавалось. Приймаючи до уваги запровадження урядом України у березні 2020 року загальнонаціонального карантину, дія якого припала на строк прийняття спадщини, а також неодноразові виїзди позивача за кордон на заробітки, суд приходить до висновку, що він пропустив шестимісячний строк для прийняття спадщини з поважних причин, отже йому слід визначити додатковий\~строк протягом двох місяців, який є достатнім для подання заяви про прийняття спадщини. Враховуючи викладене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Outcome: approved