Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» звернулося до суду з позовом у якому просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення у розмірі 74 254,52 грн., інфляційну складову боргу у розмірі 18 661,45 грн., 3% річних у розмірі 7 075,18 грн. та судовий збір. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води в квартирі [ADDRESS] здійснюється ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ». Відповідачі являються користувачами послуг та мешканцями квартири [ADDRESS] , а тому являються споживачами послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води у вказаній квартирі. 23 липня 2014 року у газеті «Хрещатик» (№ 103 (4503)) ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» розміщено відповідне повідомлення, із пропозицією укладення договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води шляхом звернення споживачів до підрозділів теплопостачальної організації із зазначенням відповідної адреси. Проект договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води опубліковано в офіційному віснику Київської міської ради - газеті «Хрещатик» 06.08.2014 року (№ 111 (4511)). Позивач зазначає, що до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено. Відповідачі своєчасно з жовтня 2014 року не вносили плату за отримані послуги з централізованого опалення та з липня 2014 року за отримані послуги з гарячого водопостачання, в результаті чого утворилася заборгованість станом на 01.10.2021 року у розмірі 74 254,52 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 30 572,41 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 43 682,11 грн. Відповідно ч. 2 ст. 625 ЦК України позивачем нараховано інфляційну складову боргу у розмірі 18 661,45 грн. та 3% річних у розмірі 7 075,18 грн. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 02.12.2021 року відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, роз`яснено учасникам справи порядок подання заяв по суті справи та наслідки їх неподання, витребувано від Комунального підприємства Київської міської ради «Київське міське бюро технічної інвентаризації» копії правовстановлюючих документів на квартиру [ADDRESS] у період з липня 2014 року по даний час, та витребувано від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації відомості про кількість зареєстрованих осіб у квартирі [ADDRESS] та інформацію про те за ким і на підставі чого зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] . Відповідачам був встановлений п`ятнадцятиденний строк з дня вручення вказаної ухвали подати відзив на позовну заяву. Як убачається з матеріалів справи, ухвала суду про відкриття провадження у справі разом із доданими до неї процесуальними документами була направлена відповідачам та повернута до суду із відмітками про закінчення терміну зберігання. Відзив на позов відповідачами у визначений термін не надано. 06 червня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва від Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації на виконання ухвали суду надійшла відповідь від 27.05.2022 року № 103/2261/43/1 з повідомленням про те, що свідоцтво про право власності на квартиру [ADDRESS] не видавалося. 13 червня 2022 року на адресу Дніпровського районного суду м. Києва на виконання вимог ухвали від КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» надійшов лист від 06.06.2022 року № 062/14-4428 (И-2022) з повідомленням про відсутність у КП КМР «Київське міське бюро технічної інвентаризації» доступу до реєстру прав власності на нерухоме майно та реєстру речових прав на нерухоме майно. Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано до суду заперечень щодо розгляду справи в заочному порядку та ухвалення у справі заочного рішення. За наведених обставин, у відповідності до вимог ч. 1 ст. 281 ЦПК України, суд ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити у справі заочне рішення. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Як убачається з матеріалів справи, за адресою: [ADDRESS] відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я відповідача [PERSON] . Відповідно до відомостей наданих Відділом з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Дніпровської РДА № 74833370 від 01.12.2021 року та № 74833412 від 25.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , зареєстровані за адресою: [ADDRESS] з 12.09.1995 року по теперішній час. Згідно відповідей наданих ІТС «Реєстр територіальної громади м. Києва» № 74833332 від 01.12.2021 року та № 74833399 від 01.12.2021 року, [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , зареєстрованими по м. Києву не значаться. Отже, споживачами послуг з постачання гарячої води та централізованого опалення, які надавалися позивачем у спірний період являються відповідачі [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до положень ч. 1 ст. 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Згідно пункту 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 24.01.2006 р. № 45, власник та наймач (орендар) квартири зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем відповідно до типового договору; оплачувати надані житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Як з`ясовано судом та підтверджується наявними у справі доказами, відповідачі [PERSON] та [PERSON] свої зобов`язання зі сплати послуг з надання централізованого опалення та гарячого водопостачання не виконували, внаслідок чого виникла заборгованість станом на 01.10.2021 року у розмірі 74 254,52 грн., що складається із заборгованості за послуги з централізованого опалення у розмірі 30 572,41 грн. та заборгованості за послуги з гарячого водопостачання у розмірі 43 682,11 грн., на підтвердження чого позивачем надано помісячний розрахунок суми заборгованості. За повідомленням позивача до теперішнього часу договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води з відповідачами не укладено. У постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року по справі № 6-2951цс15, постанові Верховного Суду від 15.03.2018 року по справі № 401/710/15-ц зроблено висновок, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно положень ст. ст. 525, 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами, одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Докази про звернення відповідачів в установленому законодавством порядку з претензіями щодо надання позивачем неякісних житлово-комунальних послуг у матеріалах справи відсутні. Таким чином, враховуючи порушення відповідачами [PERSON] та [PERSON] виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, суд вважає за можливе солідарне стягнення з вказаних відповідачів заборгованості за послуги з постачання гарячої води та централізованого опалення станом на 01.10.2021 року у розмірі 74 254,52 грн. У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків та моральної шкоди (ст. 611 ЦК України). Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати отриманих житлово-комунальних послуг покладається на відповідача відповідальність, передбачена частиною другою статті 625 ЦК України. Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 30.10.2013 року у справі № 6-59цс13. Враховуючи порушення відповідачами [PERSON] та [PERSON] виконання зобов`язань по сплаті житлово-комунальних послуг, а саме: послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води, суд визнає правомірною вимогу позивача щодо стягнення з вказаних відповідачів на користь позивача втрат від інфляції внаслідок несвоєчасного розрахунку у розмірі 18 661,45 грн., а також 3% річних від простроченої суми заборгованості у розмірі - 7 075,18 грн. За правилами ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У спростування вищенаведеного будь яких доказів відповідачами суду не надано. Зважаючи на викладене вище, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач, як на підставу для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» підлягають частковому задоволенню, а саме в частині солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] . Натомість, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для солідарного стягнення заборгованості з відповідачів [PERSON] та [PERSON] , оскільки позивачем жодним чином не доведено факту споживання вказаними відповідачами у спірний період послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води чи факту належності на праві власності [PERSON] та [PERSON] квартири [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в порядку розподілу судових витрат між сторонами, з відповідачів [PERSON] та [PERSON] на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі по 1 135 грн. з кожного.

Outcome: partial