Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернулася до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування поданої заяви зазначила, що їй на підставі свідоцтва про право власності на житло, виданого на підставі розпорядження органу приватизації № 33358 від 17 березня 1994 року, на праві спільної сумісної власності належить квартира [ADDRESS] . У свідоцтві про право власності на квартиру ім`я заявника указане як « [PERSON] », тоді як у паспорті громадянки України її ім`я зазначено як « [PERSON] ». Наявність такої розбіжності у написанні імені заявник пов`язує з перекладом її імені на українську мову. Встановлення даного факту необхідне заявнику для реалізації правомочностей власника та прийняття спадщини на часткуквартири, яка відкрилася після смерті її матері [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] . На підставі наведеного, просила встановити факт належності їй свідоцтва про право спільної сумісної власності від 17 березня 1994 року, виданого Управлінням житлово-комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5958 згідно з розпорядженням від 17 березня 1994 року № 33358, на квартиру за адресою: [ADDRESS] . У судовому засіданні [PERSON] заяву підтримала та просила її задовольнити. Зазначила, що з метою виправлення помилки у правовстановлюючому документі вона зверталася до органу, який видав свідоцтво, проте їй була надана відповідь про неможливість внесення таких виправлень та роз`яснено право на звернення до суду із заявою про встановлення відповідного факту. Заінтересована особа [PERSON] , який є рідним братом заявника та співвласником зазначеної квартири, у судовому засіданні не заперечував проти задоволення заяви. Заінтересована особа [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. Заслухавши пояснення заявника та заінтересованої особи, дослідивши матеріали справи та оригінали документів, наданих заявником для огляду в судовому засіданні, суд вважає, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Разом з тим, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду виключно за таких умов: факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право; заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів. Вказані обставини мають бути в їх сукупності. Суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або паспорті (п. 6 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України). Як роз`яснено в п. 12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі документів, які не відносяться до таких, що посвідчують особу, зокрема, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали. Так, при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені по батькові зазначені ініціали заявник повинен подати докази про те, що правовстановлюючий документ дійсно належить особі щодо якої встановлюється факт і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. Згідно зі свідоцтвом про право власності на житло, виданим Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 17 березня 1994 року та зареєстрованого в реєстрі за № 4-5958 на підставі розпорядження від 17 березня 1994 року № 33358, квартира [ADDRESS] на праві спільної сумісної вланості належить [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Право власності на зазначений об`єкт нерухомого майна зареєстровано за [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації та реєстрації об`єктів нерухомості» в книзі 206 пр-стр 137- р № 198. [PERSON] помер [INFO] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про смерть серії [NUMBER] , виданими Відділом реєстрації актів громадянського стану виконкому Жовтневої райради народних депутатів м. Одеси від 16.02.1995 та серії [NUMBER] , виданим Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністрерства юстиції 25.04.2021 відповідно. Відповідно до паспорта громадянина України серії [NUMBER] , виданого 23 квітня 2008 року Шевченківським РВ Приморського РВ УМВС України в Одеській області ім`я заявника зазначене як « [PERSON] ». Згідно з обліковою карткою платника податків № [NUMBER] від 18 січня 2019 року, виданої Приморською ДПІ Південного управління у м. Одесі Головного Управління ДФС в Одеській області, ім`я заявника - « [PERSON] ». Отже, ураховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що розбіжності в написанні імені заявника стали наслідком перекладу її імені на українську мову. Дослідженими доказами в їх сукупності підтверджується те, що саме [PERSON] є тією особою, якій Управлінням житлово комунального господарства виконкому Одеської міської Ради народних депутатів 17.03.1994 було видано свідоцтво про право спільної сумісної власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно зі ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Встановлення факту належності [PERSON] правовстановлюючого документа необхідно заявнику для реалізації правомочностей власника. Ураховуючи, що в іншому порядку усунути невідповідність у написанні імені заявника у правовстановлюючому документі неможливо, суд, оцінивши відповідно до ст. 89 ЦПК України належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів, наявних у справі, у їх сукупності, з метою захисту прав заявника, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення заяви. Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 ЦПК України судові витрати у справах окремого провадження не відшкодовуються.

Outcome: approved