Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

26.04.2022 року позивач звернувся до суду з даним позовом і просить стягнути з відповідача на його користь аліменти, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, в розмірі ј частини всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з моменту звернення до суду і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Вказана позовна заява мотивована тим, що відповідач доводиться батьком позивачу. До повноліття позивача з його батька на підставі рішення Корсунь-Шевченківського районного суду Черкаської області стягувалися на користь його матері аліменти на його утримання до повноліття. [INFO] позивач досяг повноліття і він є студентом ВСП «Городищенський фаховий коледж Уманського НУС». В зв`язку із продовженням навчання він потребує матеріальної допомоги батьків. Його мати надає йому фінансову допомогу, а батько за останні три місяці жодного разу коштів не надавав, хоча є фізично здоровим, неповнолітніх дітей не має, стягнення по іншим виконавчим документам з нього не проводяться, офіційно працює в ТОВ «АгроРось». Позивач у судове засідання не з`явився, у своїй позовній заяві вказав, що просить розглянути справу у його відсутність. У судове засідання відповідач не з`явився, до початку розгляду справи по суті направив до суду заяву про розгляд справи без його участі, вказавши, що позов визнає повністю. У зв`язку з неявкою учасників справи фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося на підставі приписів ч.2 ст.247 ЦПК України. Судом були досліджені письмові докази: -копія свідоцтва про народження позивача [PERSON] серії [NUMBER] , виданого 29 грудня 2003 року Квітчанською сільською радою Корсунь-Шевченківського району Черкаської області, згідно якого позивач народився [INFO] , його батьками записані [PERSON] та [PERSON] (а.с. 4); -копія паспорта позивача [PERSON] № [NUMBER] , виданого 17.05.2018 року, орган видачі 7122 (а.с.5); -копія картки платника податків позивача [PERSON] , згідно якої йому присвоєно РНОКПП [NUMBER] (а.с.6); -копія витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання №7122-1742452-2018, виданого 23.06.2018 року Корсунь-Шевченківським районним сектором Управління Державної міграційної служби України в Черкаській області, згідно якого місце проживання [PERSON] зареєстровано за адресою - [ADDRESS] (а.с. 7); -копія довідки ВСП «Городищенський фаховий коледж Уманського НУС» від 22.02.2022 року, згідно якої [PERSON] навчається у вказаному навчальному закладі на денній формі навчання за ОР фаховий молодший бакалавр з 1 вересня 2021 року по 30 червня 2024 року (а.с. 8). Дослідивши письмові докази у справі, суд вважає, що позов підлягає до повного задоволення, оскільки право позивача є порушеним, а тому підлягає захисту в судовому порядку. Судом встановлено, що позивач 03 грудня 2021 року досяг повноліття, а з 1 вересня 2021 року навчається у ВСП «Городищенський фаховий коледж Уманського НУС». Термін навчання - до 30 червня 2024 року. Для продовження навчання позивач потребує матеріальної допомоги своїх батьків. Мати у добровільному порядку таку допомогу надає, а батько-відповідач - не надає. При цьому відповідач позов визнав повністю, що суд розцінює як його спроможність надавати матеріальну допомогу сину-студенту. Вирішуючи вказаний спір по суті, суд застосовує наступні норми законодавства. Згідно ч.1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Частиною 1 ст.200 СК України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. В ч.2 цієї ж статті зазначено, що при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Зокрема, згідно ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 201 СК до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми статей 187, 189-192 і 194-197 цього Кодексу. В п.20 ПП ВСУ від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Відповідно до ч. 3 ст. 199 СК право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів мають самі дочка, син, які продовжують навчатися, а також той із батьків, з яким вони проживають. У разі заявлення позову одним із батьків суд може залучити до участі у справі (якщо залежно від її обставин визнає необхідним) повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися і на користь яких у зв`язку з цим стягуються аліменти. У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.08.2018 у справі № 748/2340/17 зроблено висновок щодо застосування статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Отже, для вирішення питання щодо стягнення аліментів суд має з`ясувати три складові: чи повнолітня дитина продовжує навчання, чи потребує вона матеріальної допомоги та чи може надавати таку матеріальну допомогу один з батьків, який не бере участі в утриманні дитини. Проаналізувавши вищевказані норми діючого законодавства та досліджені у справі докази та обставини, суд приходить до висновку, що вимоги позивача про стягнення на його користь аліментів, як на повнолітнього сина, який продовжує навчання, підлягають до задоволення повністю, так як встановлено, що він є повнолітньою дитиною відповідача, продовжує навчання, потребує в зв`язку з продовженням навчання матеріальної допомоги, відповідач може надавати таку допомогу. Тому суд стягує з відповідача аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісячно. Згідно ч.1.ст.191 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Позивачем позов поданий до суду 26.04.2022 року, тому з вказаної дати суд присуджує аліменти на утримання позивача. Оскільки відповідач до початку розгляду справи по суті визнав позов, суд, задовольняючи позов, відповідно до ст. 142 ЦПК України стягує із відповідача на користь державного бюджету половину суми судового збору, від сплати якого при подачі до суду позовної заяви про стягнення аліментів звільнений позивач - 496.20 грн.

Outcome: approved