Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

28 вересня 2021 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про встановлення батьківства, внесення змін в актовий запис про народження та стягнення аліментів. В обґрунтування позову представник позивача зазначив, що із січня по квітень 2013 року позивач [PERSON] (дошлюбне прізвище [PERSON]) будучи студенткою третього курсу Полтавського державного медичного університету та проживаючи у гуртожитку [ADDRESS] мала стосунки з на той час студентом четвертого курсу вказаного навчального закладу - [PERSON] , [INFO] . За час вказаних стосунків позивач завагітніла від [PERSON] , але дізналася про це вже після розриву стосунків. [INFO] народилася донька позивача - [PERSON] . У зв`язку з тим, що відповідач відмовився подавати до органів РАЦС заяву про реєстрацію батьківства, тому запис про батька було здійснено на підставі ст.135 СК України і батьком зі слів матері вказано [PERSON] . Донька проживає разом з позивачем і перебуває на її утриманні, відповідач у добровільному порядку матеріальної допомоги не надає. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд визнати [PERSON] , [INFO] батьком малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Зобов`язати Глобинський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Кременчуцькому районі Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) внести зміни до актового запису про народження № 143 від 07.11.2013 року про народження [PERSON] , [INFO] , складеного Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, зазначивши батьком дитини [PERSON] , [INFO] , громадянина України, змінивши по-батькові із [PERSON] на [PERSON] , а прізвище дитини залишити [PERSON] . Стягнути з [PERSON] , [INFO] на користь [PERSON] , [INFO] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, з дня подачі позову до суду і по день досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір в сумі 1816,00 грн та 5000,00 грн витрат на правову допомогу. У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив справу розглядати за їх відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечували. Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідач та його представник в судове засідання не з`явилися, були належним чином повторно повідомлені про дату, час та місце судового засідання, про поважність причин неявки суд не повідомили. Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, при ухваленні рішення покладався на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] народилася [PERSON] , батьком якої зазначений [PERSON] , а матір`ю - [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим 07 листопада 2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Глобинського районного управління юстиції у Полтавській області, актовий запис № 143 від 07.11.2013 року (а.с. 10). [PERSON] 25 червня 2016 року уклала шлюб з [PERSON] , після чого змінила прізвище на [PERSON] , [INFO] шлюб між ними розірвано, а прізвище дружини залишено [PERSON] (а.с.7,8). Відповідно до Висновку експерта № 158, виконаного КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» ДОР», [PERSON] , [INFO] , може бути біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , народженої [PERSON] , [INFO] . Вірогідність того, що [PERSON] дійсно є біологічним батьком дитини [PERSON] , [INFO] , і це не є наслідком випадкового збігу генетичних ознак у осіб, що не мають родинних зв`язків, за результатами даної експертизи складає не менше 99,998 % (а.с.68-70). Згідно довідки № 02-01/7503 від 09.06.2020 року, донька [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] (а.с.13). Вирішуючи позовну вимогу в частині визнання батьківства та внесення змін до актового запису про народження дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до положень ст. 121 Сімейного кодексу України, права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 цього Кодексу. Частиною 2 ст. 125 СК України визначено, що якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини або за рішенням суду. Відповідно до положень ст. 128 Сімейного кодексу України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу. Згідно ч. 1 ст. 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Як вбачається з Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження № 00013002744, відомості про батька [PERSON] , [INFO] записані за вказівкою матері згідно з ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.9). Приймаючи до уваги те, що з висновку експертизи вбачається, що вірогідність того, що відповідач є біологічним батьком [PERSON] , [INFO] складає не менше 99,998 %, суд дійшов висновку, що його батьківство є доведеним, тому позов в цій частині є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню. Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь позивача аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, що відповідає приписам ч. 3 ст. 181 СК України. Згідно ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину, який не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України, мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу. Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства» батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Згідно ч. 1 ст. 192 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Приймаючи до уваги те, що дитина проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні, відповідачем не надано суду доказів того, що він має незадовільний стан здоров`я та матеріальний стан, має на утриманні інших дітей або утриманців, суд дійшов висновку, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню аліменти у розмірі 1/4 частини з всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У підтвердження понесених витрат на правничу допомогу представник позивача надав суду договір про надання правової допомоги від 01.08.2021 року, акт прийому-передачі наданих послуг від 28.09.2021 року, квитанцію до прибуткового касового ордера № 23 від 28.09.2021 року на суму 5000,00 грн. Враховуючи вимоги ст. 137 ЦПК України та з огляду на співрозмірність витрат на оплату послуг адвоката, пов`язаних із захистом прав та представництвом інтересів позивача у даній конкретній справі, враховуючи характер спору, суд вважає обґрунтованим та об`єктивним, і таким, що підпадає під критерій розумності, розмір витрат на правову допомогу, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, у сумі 5000,00 грн. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1816,00 грн.

Outcome: approved