Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на повнолітню дочку, яка продовжує навчання. В обґрунтування своїх вимог вказувала, що 26.09.2003 року було укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 22.11.2006 року розірвано. Зазначила, що в період шлюбу народилася вона, [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси з [PERSON] були стягнуті аліменти на її утримання в розмірі ј частки з усіх видів заробітку батька, до досягнення нею повноліття. Зазначила, що наразі навчається на 1 курсі Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» денної форми навчання за напрямом 081 «Право». Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Вказала, що у зв`язку з навчанням не може самостійно забезпечувати себе матеріально. Крім того, навчається на контрактній формі навчання, за яке оплачує мама, проживає в гуртожитку, що потребує додаткових затрат на оплату гуртожитку. Також вона повинна бути забезпечена продуктами харчування, одягом, гігієнічними засобами, підручниками та канцтоварами для навчання. Зазначила, що домовленості з батьком щодо її утримання не досягнуто, однак у відповідача є можливість надавати матеріальну допомогу, яка буде частково покривати її витрати на проїзд, одяг, продукти харчування, придбання підручників та канцтоварів, необхідних для навчання. Тому вона змушена звернутись до суду з указаним позовом. Просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на її користь у зв`язку з навчанням у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму щомісячно і до закінчення навчання. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 18.02.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. 23.05.2022 року відповідач скерував до суду відзив, відповідно до якого позовні вимоги визнав частково. Зазначив наступне: позивачка не надає жодного доказу на підтвердження того, що навчається на контрактній основі, яким би підтверджувався сам факт існування контракту, так і розмір оплати навчання за цим контрактом. Вважає, що денна форма навчання не робить повністю неможливим працевлаштування, оскільки діюче трудове законодавство передбачає можливість працювати неповний робочий день, крім того, є можливість заробляти грошові кошти на підставі цивільно-правових угод. Зазначив, що піклується про батьків, які є непрацездатними, в тому числі і матеріально. Вказав, що має проблеми зі здоров`ям, в 2011 році переніс операцію, негативні наслідки якої не перестає відчувати до теперішнього часу, а тому не має можливості сплачувати аліменти в тому розмірі, про який йдеться в позові. Згоден сплачувати аліменти в розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу. 08.06.2022 року позивачка скерувала до суду відповідь на відзив, де зазначила, що доказом навчання її на контрактній основі є довідка Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» № 61 від 02.02.2022 року, яка долучена до матеріалів справи. Також сам факт проживання відповідача з батьками за однією адресою не може свідчити про їх перебування на утриманні відповідача. Вказані обставини мають бути підтверджені належними і допустимими засобами доказування, як то довідка про розмір пенсії, довідка про доходи, квитанція про оплату комунальних послуг тощо. Твердження відповідача про неможливість сплачувати аліменти у зв`язку з проблемами зі здоров`ям не заслуговують на увагу, оскільки відповідач є працездатною особою, офіційно працює та має стабільний заробіток. Позивач скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала та просила їх задовольнити в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, скерував відзив, у якому позовні вимоги в визнав частково, та не заперечував проти стягнення з нього аліментів на утримання доньки на період навчання в розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, в результаті повного, всебічного та обґрунтованого дослідження доказів, вважає наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбу, який 22.11.2006 року рішенням суду розірваний (копія свідоцтва про розірвання шлюбу Серії [NUMBER] від 06.12.2006 року). [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданого 02.03.2004 року. Як вказала позивач, на даний час вона навчається у Київському інституті інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» та потребує допомоги від батька, так як власного заробітку не має. Згідно довідки Київського інституту інтелектуальної власності та права Національного університету «Одеська юридична академія» № 61 від 02.02.2022 року [PERSON] є студенткою 1 курсу денної форми навчання за напрямом 081 «Право». Термін навчання за освітньо-кваліфікаційним рівнем бакалавр з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. Відповідно до ст. 55 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Способи захисту для даних правовідносин визначені Сімейним Кодексом України. Відповідно до положень ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування (ч. ч. 3, 4 ст. 77 ЦПК України). Крім того, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст. 78 ЦПК України). Аліменти це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього. Статтею 199 СК України передбачено, що якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Згідно ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Крім того, обов`язок по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, не є продовженням обов`язку по утриманню дитини до вісімнадцяти років. Це два самостійні обов`язки, які закріплені в різних главах Сімейного кодексу України. Вони мають власні підстави виникнення і припинення. Розмежування між ними, дійсно, є не досить явним, якщо дитина вирішила продовжити навчання відразу по закінченні загальноосвітнього навчального закладу. Якщо обов`язок по утриманню не виконується добровільно, стягнення аліментів на дочку, сина, які досягли повноліття, з підстав, передбачених статтями 198, 199 СК України, здійснюється у судовому порядку за позовною заявою (абз.4 п.15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 p.). Відповідно до абз. 1 п.20 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15.05.2006 обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Однак, відповідно до коментованої статті і вказаного роз`яснення Пленуму Верховного Суду України, обов`язок щодо утримання повнолітніх дочки, сина виникає за умови їх потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням. Про наявність потреби в матеріальній допомозі можуть свідчити навчання на платній основі, необхідність забезпечення житлом за місцем навчання тощо. Докази на підтвердження зазначеної обставини надаються суду заінтересованою стороною. Обов`язок батьків по утриманню повнолітніх дочки, сина, які продовжують навчання, припиняється, якщо відпадає хоча б одна з умов, сукупність яких є необхідною для його виникнення. Таким чином, цей обов`язок припиняється у разі: а) досягнення дочкою, сином двадцяти трьох років; б) припинення дочкою, сином навчання; в) припинення потреби дочки, сина в матеріальній допомозі; г) припинення можливості батьків надавати матеріальну допомогу; д) смерті (оголошення померлою) однієї із сторін зобов`язання. Відповідно до ч. 1 ст. 200 Сімейного кодексу України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При цьому враховуються: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] у зв`язку з навчанням потребує матеріальної допомоги, оскільки інших джерел доходу не має. Відповідач проти надання матеріальної допомоги доньці не заперечував в розмірі прожиткового мінімуму на працездатну особу щомісячно до закінчення донькою навчання. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Оцінивши зібрані у справі докази, виходячи з принципу справедливості та розумності, враховуючи стан здоров`я відповідача, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивачки аліментів на її навчання в розмірі 1/8 частки з усіх видів доходів щомісячно, починаючи з 17.02.2022 і до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23-х років. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Відповідно до норми ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Оскільки позивача при зверненні до суду звільнено від сплати судового збору, відповідач позовні вимоги визнав частково, то відповідно до ст.ст. 141, 142 ЦПК України до стягнення з відповідача в дохід держави підлягає судовий збір в сумі 496,20 грн.

Outcome: partial