Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання під час вагітності, у розмірі однієї четвертої частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною трьох років. Свої позовні вимоги обгрунтовує тим, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем вона завагітніла. На час подачі позовної заяви термін вагітності складав 32 тижні і вона перебувала на обліку у жіночій консультації. Термін вагітності підтверджується довідкою з КНП "рокитнянська Б.Л. " від 22.11.2021. З 26 жовтня 2021 року позивачка та відповідач проживають окремо, оскільки відповідач відноситься до неї та до її доньки від першого шлюбу з неповагою, постійфно її ображає не дивлячись на вагітність вчиняє над нею та над її неповнолітньою донькою фізичне та психологічне насилля. сім`я фактично розпалася і з часу залимшення сім`ї відповідач припинив надавати будьт-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскеільки він є фізично здоровий та працездатний. На даний час позивачка не працює та не має можливості самостійно утримувати свою родину. Вагітність потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, що ставить позивачку у скрутне становище. відповідач по справі, згідно довідки №45 від 05.04.2021 працює у військовій частині [NUMBER] в [ADDRESS], на посаді стрільця команди воєнізованої охорони з 29.12.2020, отримує там заробітну плату. Крім того, він отримує ще пенсію , як військовий пенсіонер та учасник бойових дій. Відповідач добровільно не бажає надавати позивачці допомоги на утримання у зв`язку з вагітністю, тому позивачка вимушена звернутися до суду. Так, як дохід відповідача є регулярним, а окрім заробітної плати він має додатковий дохід у вигляді пенсії - позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменнти на її користь у розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку (доходу). Частиною 1 статтею 84 СК України передбачено, що дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності. Заяви, клопотання, інші процесуальні дії у справі Позовна заява надійшла до Рокитнянського районного суду Київської області 09 грудня 2021 року. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 23 грудня 2021 року зазначена справа передана у провадження судді Чорненької О.І. Ухвалою Рокитнянського районного суду Київської області від 15 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи призначено на 08 годину 50 хвилин 01 червня 2022 року, однак, на призначену дату справа була відкладена та призначена на 11 годину 30 хвилин на 04 липня 2022 року. Для участі у розгляді справи сторони були викликані судовими повістками, які поштовим зв`язком надіслані їм за місцем проживання. Позивачка [PERSON] , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибула. Однак, через канцелярію суду, подала заяву, відповідно до якої позов підтримує повністю, просить розглядати справу за її відсутності та приєднати копії довідки № 125 та копію свідоцтва про народження дитини. Крім того, позивачка, через канцелярію суду, подала клопотання, в якому просить зробити запит в жіночу консультацію в поряд забезпечення позову, до КНП Рокитн6янської Б.Л. з приводу перебігу її вагітності, її явки до лікарів та направлення до Києва на консультації під час вагітності за станом здоров`я, та долучити до матеріалів справи. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не прибув, правом на відзив не скористався, жодних заперечень суду не надав. Крім того, відповідача було викликано до суду шляхом розміщення оголошення про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме на сайті рокитнянського районного суду Київської області. За таких обставин суд розглядає справу у відсутності сторін та, відповідно до положень частини 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин З матеріалів справи судом встановлено, що перебуваючи в шлюбі з відповідачем позивачка завагітніла. На час подачі позовної заяви термін вагітності складав 32 тижні і вона перебувала на обліку у жіночій консультації. Термін вагітності підтверджується довідкою з КНП "Рокитнянська багатопрофільна лікарня" від 22.11.2021. З 26 жовтня 2021 року позивачка та відповідач проживають окремо, оскільки відповідач відноситься до неї та до її доньки від першого шлюбу з неповагою, постійно її ображає не дивлячись на вагітність вчиняє над нею та над її неповнолітньою донькою фізичне та психологічне насилля. Сім`я фактично розпалася і з часу залишення сім`ї відповідач припинив надавати будь-яку допомогу на її утримання під час вагітності, хоча має таку можливість, оскільки він є фізично здоровий та працездатний. На даний час позивачка не працює та не має можливості самостійно утримувати свою родину. Вагітність потребує значних додаткових матеріальних витрат на забезпечення належних умов для збереження її здоров`я та народження здорової дитини. Відповідач, натомість, матеріальної допомоги на її утримання у добровільному порядку не надає, що ставить позивачку у скрутне становище. Відповідач по справі, згідно довідки №45 від 05.04.2021 працює у військовій частині [NUMBER] в [ADDRESS], на посаді стрільця команди воєнізованої охорони з 29.12.2020, отримує там заробітну плату. Крім того, він отримує ще пенсію, як військовий пенсіонер та учасник бойових дій. Відповідач добровільно не бажає надавати позивачці допомоги на утримання у зв`язку з вагітністю, тому позивачка вимушена звернутися до суду. Так, як дохід відповідача є регулярним, а окрім заробітної плати він має додатковий дохід у вигляді пенсії - позивачка просить суд стягнути з відповідача аліменнти на її користь у розмірі однієї четвертої частини усіх видів заробітку (доходу). Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування Згідно з ч. 1, ч. 4 ст. 75 СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Один із подружжя є таким, що потребує матеріальної допомоги, якщо заробітна плата, пенсія, доходи від використання його майна, інші доходи не забезпечують йому прожиткового мінімуму встановленого законом. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Згідно статті 84 СК України дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Вищезазначене кореспондується з висновками Верховного Суду викладених у постанові від 19.01.2018 року по справі № 541/1208/16-ц. Відповідно до частини 6 ст. 84 СК України право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Відповідно до ч. 1 ст. 80 СК України - аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 3 статті 182 СК України передбачено, що суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Згідно зі статтею 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Визначаючи розмір аліментів на утримання дружини, суд виходить, що відповідач є працездатною молодою особою, задовільний стан здоров`я, не є особою з інвалідністю. З цих міркувань, виходячи з принципу справедливості та розумності та з урахуванням можливостей відповідача, суд присуджує кошти (аліменти) на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років у розмірі однієї четвертої частки від всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно. Відповідно до статті 79 СК України, аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. В даному випадку позов подано до суду 09.12.2021. Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Висновки суду Між сторонами склалися правовідносини з обов`язку чоловіка утримувати дружину під час вагітності, врегульовані нормами СК України. Згідно до частини другої статті 89 ЦПК жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Водночас, доказування є єдиним шляхом судового встановлення фактичних обставин справи і передує акту застосування в судовому рішенні норм матеріального права, висновку суду про наявність прав і обов`язків у сторін. Разом з тим, суд при визначенні розміру коштів, що стягуються як аліменти, прагне не до зрівняння матеріального становища платника й одержувача аліментів, а до того, щоб одержувач аліментів у разі їх сплати перестав бути таким, що потребує матеріальної допомоги. Окрім того, розмір призначених аліментів має бути виправданий дійсними потребами та з урахуванням матеріального становища сторін, має виходити з фактичних обставин справи та мети зобов`язання щодо утримання. Оскільки законодавець передбачив обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття, з урахуванням стану здоров`я та майнового становища сторін, можливості у відповідача надавати таку допомогу, суд дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] про стягнення аліментів на утримання дитиниз [PERSON] підлягають задоволенню. Судом встановлено, що відповідач спроможний надавати матеріальну допомогу на утримання вагітної дружини, інших осіб на утриманні не має. Безспірних доказів, які б свідчили про те, що відповідач є неспроможним надавати таку допомогу, суду не надано. З огляду на це, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог. Тому за вказаних обставин, суд вважає за необхідне задовольнити вимоги позивачки про стягнення із відповідача на її користь аліментів на її утримання під час вагітності - [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини від усіх видів його його заробітку (доходу), починаючи стягнення з моменту подачі до суду позову і до досягнення дитиною трьох років. Щодо судових витрат Згідно з вимогами частини першої статті 140 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі статті 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка звільнена від сплати судового збору на користь держави. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою судовий збір сплачується у розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб на дату подання позову. Таким чином мінімальна сума судового збору, яка підлягає сплаті становить 908 гривень. Враховуючи зміст наведених правових норм, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в дохід держави судовий збір у розмірі 908 грн. З урахуванням вищевикладеного та

Outcome: approved