Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Грані» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради, посилаючись на те, що 06 грудня 2016 року між нею та ТОВ «Грані» було укладено договір купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16, відповідно до якого нею придбане безумовне майнове право на житлове приміщення загальною площею 60,2 метрів квадратних, будівельний № квартири [ADDRESS] . [PERSON] зазначає, що 21 березня 2017 року вона зареєструвала право власності на підставі зазначеного договору купівлі-продажу майнових прав. Однак, позивач вказує, що на теперішній час її право власності оспорюється, посилаючись на те, що 13 листопада 2017 року відповідач [PERSON] звернувся до суду з позовом про визнання за ним майнових прав на житлове приміщення загальною площею 60,2 метрів квадратних, будівельний № квартири [ADDRESS] . У зв`язку з цим, позивач просить суд визнати недійсними додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 08 вересня 2009 року, укладену між ТОВ «Грані» та [PERSON] , угоду до Договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 09 вересня 2009 року, укладену між ТОВ «Грані» та [PERSON] та [PERSON] , договір купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09 від 09 вересня 2009 року, укладений між ТОВ «Грані» та [PERSON] , додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09 від 09 вересня 2009 року від 27 липня 2011 року, укладену ТОВ «Грані» та [PERSON] . Позивач в судове засідання не з`явилася, про дату, місце та час судового засідання повідомлена належним чином, в ході розгляду справи позивач та її представник позовні вимоги підтримували, просили суд задовольнити їх в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, його представник подав до суду заяву, відповідно до якої просив відмовити у задоволенні позову у повному обсязі, справу розглянути за їх відсутності. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Представник відповідача ТОВ «Грані» в судове засідання не з`явився, про дату, місце та час судового засідання повідомлений належним чином, у встановлений судом строк відзив на позовну заяву не подав. Третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради у встановлений судом строк пояснень щодо позову не подав. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає що позовні вимоги не обґрунтовані та не підлягають задоволенню з огляду на наступне. В судовому засіданні встановлено, що 28 серпня 2008 року між [PERSON] та ТОВ «Грані» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08, відповідно до умов якого, останній зобов`язувався передати [PERSON] об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна - місця для паркування легкового транспорту, будівельний №43, розташоване в підземному в паркінгу 16-ти поверхової житлової будівлі з підземним паркінгом у [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язувався прийняти об`єкт купівлі-продажу і здійснити оплату на умовах даного Договору. 08 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та [PERSON] укладено угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2008 року, згідно умов якого сторони дійшли згоди про розірвання договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2008 року. Пунктом другим вказаної угоди встановлено, що «оплата у розмірі 62617,00 грн. сплачена Продавцю Покупцем згідно з умовами Договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2008 року зараховується як сплата внеску Продавцю Покупцем згідно Договору купівлі-продажу майнових прав №7/МП16/08 від 28 серпня 2009 року. 28 серпня 2008 року між ТОВ «Грані» та [PERSON] укладено договір купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08, згідно умов якого ТОВ «Грані» зобов`язувалося передати [PERSON] об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна, а саме - житлове приміщення загальною площею 102,30 кв.м., будівельний № квартири [ADDRESS] , розташоване на 14 поверсі 16-ти поверхової житлової будівлі у [ADDRESS] , в межах вул. Заводської та [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язувався прийняти об`єкт купівлі- продажу й здійснити оплату на умовах даного Договору. 8 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та [PERSON] укладено Додаткову угоду №1 до Договору купівлі- продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року, відповідно до умов якої п.п. 1.4.2 Договору було викладено у новій редакції, а саме: п.п. 1.4.2 Договору «Новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 54,12 кв.м., будівельний № квартири [ADDRESS] , розташоване на 13 поверсі Об`єкту будівництва»; п.4.1. Договору «Розмір оплати Покупця становить 369703,00 грн.». 09 вересня 2009 року між ТОВ «Грані», [PERSON] , та [PERSON] укладено тристоронню угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року, у пункті 1 якої зазначено, що «сума у розмірі 369\~703,00 грн. (з урахуванням ПДВ), яка була сплачена [PERSON] на рахунок ТОВ «Грані», відповідно до умов Договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року зараховується як сплата внеску [PERSON] на рахунок ТОВ «Грані» відповідно до Договору купівлі-продажу майнових прав №86/М 16/09 від 09 вересня 2009 року»; у пункті 2 Угоди до Договору купівлі-продажу майнових прав №74/М16/08 від 28 серпня 2008 року зазначено, що «У зв`язку з укладанням Договору купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09 від 9 вересня 2009 року зобов`язання ТОВ «Грані», та [PERSON] за Договором купівлі-продажу майнових прав №74/М 16/08 від 28 серпня 2008 року, які не були виконані станом на дату укладання цієї Угоди виконанню не підлягають». Судом встановлено, що 09 вересня 2009 року між ТОВ «Грані» та [PERSON] укладено Договір купівлі-продажу майнових прав №86/М16/09, відповідно до умов якого ТОВ «Грані» зобов`язувалося передати [PERSON] об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна, а саме житлового приміщення загальною площею 54,12 кв.м., будівельний № квартири [ADDRESS] та підсобне приміщення площею 2,35 кв.м., будівельний № підсобного приміщення 1305 розташоване на 13 поверсі, а [PERSON] зобов`язувався прийняти об`єкт купівлі-продажу й здійснити оплату на умовах даного Договору. 27 липня 2011 року між ТОВ «Грані» та [PERSON] укладено Додаткову угоду до договору купівлі-продажу майнових прав №86/М 16/09 від 09 вересня 2009 року, згідно пункту 1 якої в пункт 1.4. абз. 3 Договору були внесені зміни та викладений в наступній редакції: «Новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 метрів квадратних, будівельний № квартири [ADDRESS] , розташоване на 13 поверсі, та підсобне приміщення №1305, розташоване на 13 поверсі об`єкту будівництва». Розпорядженням Малиновської районної адміністрації Одеської міської ради №584/01-06 від 07 грудня 2016 року, об`єкту нерухомого майна 16-ти поверховому житловому будинку з вбудовано-прибудованими торговими приміщеннями і підземним паркінгом за адресою: [ADDRESS] ) присвоєно поштову адресу: [ADDRESS] . 06 грудня 2016 року між [PERSON] та ТОВ «Грані» укладено договір купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16 з додатком №1 до договору купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16, за умовами якого ТОВ «Грані» зобов`язувалося передати [PERSON] об`єкт купівлі-продажу у вигляді новозбудованого майна, а саме: житлове приміщення загальною площею 60,2 кв. м, будівельний номер квартири [ADDRESS] , у межах [ADDRESS] , а [PERSON] зобов`язалася прийняти об`єкт купівлі- продажу та здійснити оплату на умовах договору в розмірі 414183,00 гривень. Судом також встановлено, що [PERSON] звертався до суду з позовом [PERSON] , Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради про визнання права на майнові права, визнання права власності, визнання договору купівлі-продажу та акту приймання-передачі недійсними, скасування рішення державного реєстратора та зобов`язання зареєструвати право власності (єдиний унікальний номер справи - №521/19092/17). Відповідно до рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2018 року у справі №521/19092/17 визнано недійсними договір купівлі-продажу майнових прав №86н/М16/16 від 06 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» та [PERSON] , акт приймання-передачі квартири № б/н від 07 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» та [PERSON] , скасувано рішення державного реєстратора Кравцан Марини Миколаївни Юридичного департаменту Одеської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34411920 від 23 березня 2017 року, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] , визнано за [PERSON] право власності на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири [ADDRESS] (в межах [ADDRESS] ), визнано за [PERSON] право власності на новозбудоване майно - підсобне приміщення №1305, що розташоване на 13 поверсі шістнадцятиповерхової житлової будівлі в [ADDRESS] (в межах [ADDRESS] ), зобов`язано Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати за [PERSON] право власності на новозбудоване майно-на житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири [ADDRESS] (в межах [ADDRESS] ), та на підсобне приміщення №1305, що розташоване на 13 поверсі шістнадцятиповерхової житлової будівлі в [ADDRESS] (в межах [ADDRESS] ). Постановою Одеського апеляційного суду від 27 березня 2019 року у справі №521/19092/17, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2018 року залишено без змін. Відповідно до постанови Верховного суду від 26 січня 2022 року у справі №521/19092/17, рішення Малиновського районного суду міста Одеси від 06 листопада 2018 року скасовано у частині задоволення позовних вимог про визнання за [PERSON] право власності на новозбудоване майно - підсобне приміщення №1305, розташоване на 13 поверсі 16-ти поверхової багатоквартирної житлової будівлі на [ADDRESS] у межах вулиці Заводської та [ADDRESS] ); визнання недійсним акта приймання-передачі квартири № б/н від 07 грудня 2016 року, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «ГРАНІ» та [PERSON] , скасування рішення державного реєстратора Кравцан Марини Миколаївни Юридичного департаменту Одеської міської ради про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 34411920 від 23 березня 2017 року, яке стало підставою для внесення запису про державну реєстрацію права власності за [PERSON] на об`єкт нерухомого майна - квартиру [ADDRESS] ; зобов`язання Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради зареєструвати за [PERSON] право власності на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири [ADDRESS] в межах вулиці Заводської та [ADDRESS] ). Статтею 124 Конституції України встановлено, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. Відповідно до ст. 13 Закону України «Про судоустрій та статус суддів» судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Обов`язковість урахування (преюдиційність) судових рішень для інших судів визначається законом. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. У справі №521/19092/17 брали участь як позивач так і відповідач [PERSON] . Предметом розгляду обох справ фактично є майнові права на нерухоме майно: квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . У постанові Верховного суду від 26 січня 2022 року у справі №521/19092/17 вказано, що перевіряючи обгрунтованість вимог [PERSON] про визнання недійсним договору купівлі-продажу майнових прав від 06 грудня 2016 року, укладеного між ТОВ «Грані» та [PERSON] , суди дійшли правильного висновку, що [PERSON] уклав договір купівлі- продажу майнових прав з ТОВ «Грані» 09 вересня 2009 року та повністю виконав його умови щодо оплати вартості об`єкта інвестування, а тому укладений ТОВ «Грані» договір купівлі-продажу майнових прав з [PERSON] від 06 грудня 2016 року на той самий об`єкт інвестування, порушує права позивача на отримання у власність об`єкта інвестування. Таким чином, право власності на новозбудоване майно - житлове приміщення загальною площею 60,2 кв.м., будівельний номер квартири [ADDRESS] (в межах [ADDRESS] ) визнано за [PERSON] . Відповідно до ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ч.1 ст. 202 ЦК України правочином є дія, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Така дія повинна бути правомірною, а її неправомірність є підставою для визнання правочину недійсним. Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин). Статтею 203 ЦК України передбачені загальні вимоги, додержання яких необхідно для чинності правочину, а саме зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Тобто правочин є недійсним, якщо він укладений із порушенням вимог закону. Отже ст. 215 ЦК України встановлює загальне правило про те, що правочин є недійсним у зв`язку з недодержанням у момент його вчинення стороною (сторонами) загальних вимог, які необхідні для чинності правочину, передбачених ст. 203 ЦК України. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. На підставі досліджених доказів суд прийшов до висновку, що позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження заявлених позовних вимог, тому в задоволенні позовних вимог до [PERSON] , [PERSON] , ТОВ «Грані» про визнання договору купівлі-продажу майнових прав недійсним, третя особа Управління капітального будівництва Одеської міської ради слід відмовити. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed