Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

19.01.2022 представник позивача в інтересах позивача звернувся з позовом до відповідача, в якому просить провести наступний поділ об`єктів спільної сумісної власності подружжя: визнати за позивачем право особистої власності на транспортний засіб марки SEAT ALTEA XL, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, та припинити право спільної сумісної власності на це майно; визнати за відповідачем право особистої власності на нежитлові приміщення XLIII, XLIIIa, розташовані за адресою: [ADDRESS] , та припинити право спільної сумісної власності на це майно. Представник позивача зазначає, що 12.10.2011 сторони зареєстрували шлюб. Однак, на час звернення до суду позивачем подано позов про розірвання шлюбу. За час шлюбу сторонами надбано наступне майно: транспортний засіб марки SEAT ALTEA XL, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, та нежитлові приміщення XLIII, XLIIIa, розташовані за адресою: [ADDRESS] , які зареєстровані за позивачем. На даний час позивач, має намір вирішити питання поділу спільно нажитого у шлюбі з відповідачем майна. Між сторонами досягнуто згоди щодо способу поділу майна та його оцінки, вартість нежитлових приміщень згідно договору купівлі-продажу від 03.06.2021 визначена за ціною 100 520 грн., з інтернет даних вбачається до транспортний засіб SEAT ALTEA XL, 2015 року випуску становить 12 500 доларів США, що еквівалентно 337 500 грн. Загальна вартість всього майна - 438 020 грн., частка на яку претендує позивач - 219 010 грн. Судовий збір позивачем було сплачено у розмірі 2 190 грн. 10 коп. (а.с.1-3). Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями 19.01.2022 справу передано головуючій Домбровській Г.В. (а.с.14), однак у зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу справу передано головуючій Кіндратишин Л.Р. (а.с.15, 16-17). Ухвалою суду від 24.01.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі (а.с.20). 09.02.2022 представником позивача - адвокатом Іванів О.Б. подано заяву про розгляд справи без участі сторони позивача та задоволення позову (а.с.22). 17.02.2022 до суду надійшла заява відповідача, позов визнала повністю, не заперечувала проти поділу майна у варіанті, який зазначено у заявленому позові, просить позов задоволити в повному обсязі. Розгляд у справі просить проводити без її участі (а.с.23). Ухвалою суду від 28.04.2022 явку позивача визнано обов`язковою, у зв`язку з необхідністю надання актуальних даних про право власності на спірне майно (а.с.38). 31.05.2022 представником позивача подано заяву відповідно до якої повідомляє, що позивач на даний час перебуває на військовій службі в Збройних силах України, тому не зможе забезпечити свою явку в судове засідання. Позов підтримує, просить задоволити, а розгляд проводити без участі сторони позивача (а.с.52-53, 54-55). Ухвалою суду від 01.06.2022 витребувано в ОКП "Івано-Франківське обласне бюро технічної інвентаризації" та Управління реєстраційних процедур ВК Франківської міської ради інформацію про спірні нежитлові приміщення, а також в Регіональному сервісному центрі МВС України в Івано-Франківській області інформацію про право власності на транспортний засіб (а.с.57). 07.06.2022 Регіональний сервісний центр ГСЦ МВС в Івано-Франківській області надав відповідь на ухвалу суду від 01.06.2022. Сторони у судове засідання не з`явилися. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши матеріали цивільної справи, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог з огляду на нижчевикладене: Відповідно до копії свідоцтва про шлюб, виданого повторно Івано-Франківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області від 16.08.2016 серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , зареєстрували шлюб 12 жовтня 2011 року, про що складено відповідний актовий запис №1788. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка: [PERSON] , дружини: [PERSON] (а.с.6). Рішенням Івано-Франківського міського суду від 18.02.2022 у справі № 344/811/22, провадження № 2/344/1655/22, шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 12.10.2011 у Івано-Франківському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис № 1788 - розірвано. Згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] автомобіль марки SEAT ALTEA XL, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, зареєстровано на [PERSON] (а.с.7). З наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Івано-Франківській області інформації згідно баз даних Єдиного державного реєстру ТЗ МВС станом на 10.06.2022автомобіль SEAT ALTEA XL, 2015 року випуску, білого кольору, кузов № [NUMBER] , 27.08.2019 року перереєстрований на громадянина [PERSON] , [INFO] , ІПН [NUMBER] . При цьому вартість автомобіля під час перереєстрації склала 360 000 грн. У відповідності до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 03.06.2020 [PERSON] (продавець) та [PERSON] (покупець) уклали договір, відповідно до якого продавець передає у власність покупця, а покупець приймає у власність нежитлові приміщення XLIII, XLIIIa, загальною площею 21,8 кв.м., розташовані за адресою: [ADDRESS] , і сплачує за них обумовлену грошову суму. Оціночна вартість приміщень, які відчужуються за цим договором, становить 100 520 грн. Договір зареєстровано в реєстрі за №274 (а.с.9-10). Згідно п. 8 такого договору дружина покупця [PERSON] дає згоду на укладення даного договору, що підтверджується її заявою. Згідно довідки Івано-Франківського обласного бюро технічної інвентаризації від 10.06.2022 №237/01-21 повідомляють, що приватизаційні, реєстраційні справи на нежитлові приміщення XLIII, XLIIIa по [ADDRESS] в архівах ОКП "Івано-Франківське ОБТІ" відсутні. Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта №302636871 від 14.06.2022, нежитлові приміщення, XLIII, XLIIIa, зареєстровані на праві приватної власності за [PERSON] . За змістом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно із ч. 1 ст. 61 СК України, об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Згідно з ч. 1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» встановлено, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї. Відповідно до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою. Відповідно до ст. 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно); майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності; право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом; спільна власність вважається частковою, якщо договором або законом не встановлена спільна сумісна власність на майно. Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Судом встановлено, що нежитлові приміщення та транспортний засіб, набуті позивачем під час перебування у шлюбі, тому такі є спільною сумісною власністю подружжя та частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними. Враховуючи, що набуті сторонами в період шлюбу вказані вище нежитлові приміщення та транспортний засіб, є об`єктами спільної сумісної власності подружжя, сторони між собою первинно погодили яким чином провести поділ майна, суд дійшов висновку про задоволення позову, виходячи з розподілу запропонованого позивачем, та погодженого відповідачем, визнавши за позивачем право особистої власності на транспортний засіб марки SEAT ALTEA XL, номер кузова [NUMBER] , реєстраційний номер [NUMBER] , 2015 року випуску, та припинити право спільної сумісної власності на це майно; визнати за відповідачем право особистої власності на нежитлові приміщення XLIII, XLIIIa, розташовані за адресою: [ADDRESS] , та припинити право спільної сумісної власності на це майно. Відповідно до квитанції №0.0.2409960249.1 від 10.01.2022, та квитанції №0.0.2412499975.1 від 12.01.2022, виданих АТ КБ «ПриватБанк», яка знаходиться в матеріалах справи №344/827/22 (а.с.4,5), позивачем при зверненні з даним позовом сплачено судовий збір у загальному розмірі 2 190,10 (дві тисячі сто дев`яносто) грн. 10 коп., з розрахунку, що вартість майна на яку претендує позивач становить 219 010 грн., разом з тим ціна позову становить 460 520 грн. (100 520 грн. - нежитлові приміщення, 360 000 грн. - транспортний засіб на момент перереєстрації), а судовий збір (1 % від ціни позову) становить 4 605 грн. 20 коп. Разом з тим, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Враховуючи те, що відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, позов задоволено повністю, суд вважає за необхідне формально повернути позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, який мав бути сплачений при поданні позову до суду в сумі 2 302 (дві тисячі триста дві) грн. 60 коп., не стягуючи їх зі сторін. При цьому, згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Понесені позивачем витрати зі сплати судового збору у сумі 2190 (дві тисячі дев`яносто) грн. 10 коп. відповідно до ст. 141 ЦПК України стягуються з відповідача на користь позивача. Не сплачені позивачем 112 (сто дванадцять) гривень 50 копійок судового збору підлягають стягненню з відповідача в державний бюджет.

Outcome: approved