Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У червні 2022 [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою та відповідно просила стягнути з [PERSON] аліменти на мою користь на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу/заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. Стягнути з [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього сина з інвалідністю [PERSON] [INFO] в розмірі 1/6 частини від всіх видів його доходу/заробітку щомісячно, протягом всього часу проживання з дитиною з інвалідністю та опікування нею, з моменту подачі позовної заяви до суду. Мотивувала позовні вимоги тим, що сторони є батьками трьох дітей один з яких повнолітній та які перебувають на повному її забезпеченні, відповідач у добровільному порядку забезпечувати дітей відмовляється, це і стало причиною звернення з позовом до суду. Ухвалою суду від 13.06.2022 провадження у справі відкрито та вирішено розгляд справи здійснювати у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Дослідивши матеріали справи, врахувавши інтереси малолітньої дитини суд вважає за можливе ухвалити часткове рішення щодо позовних про стягнення аліментів, як це передбачено ч. 3 ст. 259 ЦПК України. Позивачка у судовому засіданні позовні вимоги підтримала та просила суд позов задовольнити. Суду повідомила, що вони із відповідачем є батькам трьох дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] [INFO] , який має інвалідність. Наразі відповідач надає фінансову допомогу, частково проте її не вистачає для забезпечення дітей, а саме для харчування, навчання, дозвілля, більшу допомогу надати відмовляється. Оскільки син [PERSON] [INFO] , має інвалідність пов`язаної з органами слуху, то в нього виникають додаткові витрати, також суду повідомила, що син працює, неповнолітня донька має розлад аутистичного спектру, тому потребує також більших витрат для встановлення повного діагнозу та лікування. Відповідач у судовому засіданні позов визнав частково, та зазначив, що готовий платити фіксовану суму 6000 грн., позивач із вказаною сумою не погодилася, пізніше 28.06.2022 до суду надав відзив в якому він частково заперечив проти позову та зазначив, що готовий сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі 8000 грн в місяць, на двох дітей, у частині вимоги про стягнення з нього аліментів на утримання [PERSON] 1/6 частини від усіх видів його доходів просив відмовити, оскільки син повнолітній, над ним не встановлено опіки та на даний час ніде не навчається. У судовому засіданні 30.06.2022 свій відзив підтримав з підтав наведених у ньому. Суд дослідивши надані сторонами докази встановив, [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (свідоцтва про народження а.с.11,12), які проживають та зареєстровані разом із матір`ю за адресою [ADDRESS] (довідка а.с.14). Шлюб між сторонами розірвано 11.04.2022 року рішенням Вінницького міського суду Вінницької області (рішення а.с. 6). Донька [PERSON] має розлад аутистичного спектру (виписка із медичної карти амбулаторного а.с. 13). Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989, ратифікованої Верховною Радою України 27.02.1991, передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. Згідно ст. 141 Сімейного кодексу України, далі - СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина (ч. 3 ст. 180 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Згідно ч. 1, 2 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 3 ст. 259 ЦПК України якщо в одному провадженні об`єднані кілька взаємопов`язаних самостійних вимог, суд може ухвалити щодо будь-якої вимоги часткове рішення та продовжити провадження в частині невирішених вимог. Якщо за вимогами, об`єднаними в одне провадження, відповідачем є одна особа, ухвалення часткового рішення не допускається у разі обґрунтованих заперечень з боку відповідача. У частині Суд дослідивши докази, норми закону та вислухавши сторони у справі дійшов до висновку про необхідність винесення часткового рішення та задоволення позовних вимог у частині стягнення з [PERSON] аліменти в розпорядження [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/3 частки від всіх видів його доходу/заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня подачі позову до суду та до досягнення дітьми повноліття. У в частині невирішених позовних вимог про стягнення з [PERSON] , аліменти на утримання повнолітнього сина з інвалідністю [PERSON] продовжити провадження. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути 992,40 грн судового збору, так як позивач була звільнена від його сплати. На підставі викладеного та

Outcome: approved