Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

\~ \~ \~ \~Представник позивача, звернувшись із цією позовною заявою просив розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , який був зареєстрований 30 жовтня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, а.з.№1613, посилаючись на те, що їхня родина розпалась остаточно у зв`язку з чим її збереження є неможливим та суперечить її інтересам. На обґрунтування поданого позову посилався на те, що позивач з відповідачем мають різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, відсутність нормального спілкування. Також, позивач та представник позивача просили провести судовий розгляд за їхньою відсутністю та задовольнити позов на підставах викладених у ньому, про що була подана до суду заява відповідного змісту, розгляд проводити у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, за наявними в справі матеріалами. Судом встановлено наступне. 30 жовтня 2013 р. Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Суворовському районі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції був зареєстрований шлюб між [PERSON] і [PERSON] , а.з.№1613., свідоцтво про одруження від 30 жовтня 2013 р. серії [NUMBER] . Після одруження прізвище подружжя [PERSON] . За період шлюбу у сторін народився [PERSON] , [INFO] , що було зареєстровано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції, а.з. №10919. Свідоцтво про народження [NUMBER] від 14 листопада 2013 р. видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану у місті Одесі реєстраційної служби Одеського міського управління юстиції. Вивчивши матеріали справи, у межах наданих доказів, та доведеності обставин на які вони посилались, суд дійшов до висновку про наступне. Згідно ч.1 ст.51 Конституції України та ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки, відсутність якої можливо розглядати як підставу для розірвання шлюбу. Разом із тим згідно ст.112 СК України суд розриває шлюб за позовом одного із подружжя, якщо при з`ясуванні фактичних взаємин подружжя буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо, суперечить інтересам сторін, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення при вирішенні справи. Відповідно до ч.ч.1,2 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених Законом. Крім цього ч.3 ст.12, ч.1 ст.81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Слід зазначити, що згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовує вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці данні встановлюються такими засобами: 1.письмовими, електронними та речовими доказами; 2.висновками експертів; 3.показаннями свідків. Як свідчить з поданого позову позивач обґрунтовує свої вимоги фактичним припиненням шлюбних відносин та відсутністю нормального спілкування з відповідачем. Однак, позивач жодних належних, допустимих, достовірних у своїй сукупності достатніх доказів, згідно до положень ст.ст.77-79 ЦПК України, на підтвердження своїх посилань суду не надав. Так, в матеріалах справи відсутні підтвердження фактичного припинення шлюбних відносин, окремого проживання, відсутності особистих стосунків тощо. Відповідно до положень ч.ч.1,2,5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є\~рішення,\~ухвалене судом\~відповідно до\~норм матеріального\~права із\~дотриманням норм\~процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. За таких обставин і у зв`язку з відсутністю будь яких доказів позицій учасників, суд позбавлений можливості повно і всебічно з`ясувати фактичні взаємини подружжя і впевнитись у тому що дійсно подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу неможливо та суперечить інтересам сторін, що у свою чергу може бути підставою для розірвання шлюбу. Приймаючи рішення суд також враховує п.10 роз`яснень постанови пленуму Верховного суду України №11 від 21 грудня 2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», згідно яких суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини інваліда, та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні як правило обох сторін, вживати заходи до примирення подружжя». З огляду на вищенаведене та з метою уникнення формалізму при вирішенні спору, підстав для задоволення поданого позову не має.

Outcome: dismissed