Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернувся з позовом до Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області (далі - відповідач) з вимогами: - встановити юридичний факт, що позивач перебував на утриманні у [PERSON] не менше одного року і до дня її смерті [INFO] ; - визнати за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Суворова" згідно сертифікату серії ВН №0254185, що зареєстрований 16.06.1997 за №185 і був виданий на ім`я [PERSON] . Позивач обґрунтовує свій позов наступними обставинами. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] . Після її смерті відкрилась спадщина на певне майно, а саме: право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області. За рік до смерті бабусі стан здоров`я позивача погіршився і він потребував стороннього догляду. В свою чергу його [PERSON] піклувалась про нього, а також утримувала його, купувала за власні кошти необхідні медикаменти, продукти харчування, одяг тощо. Після смерті [PERSON] , позивач організував і оплатила її поховання, а також прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців. Для оформлення спадщини позивачу необхідно в судовому порядку встановити факт його перебування на утриманні в [PERSON] не менше одного року, а встановити вказаний факт в інший спосіб не представляється за можливе. Іншою перешкодою в оформленні спадщини є відсутність оригіналу сертифіката на право на земельну частку (пай) на ім`я спадкодавця. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності документів оформити спадщину є неможливим. Викладені обставини послугували підставою для звернення до суду. Ухвалою суду від 13.05.2022 призначено розгляд справи в порядку загального позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та визначено відповідачу строк для подання відзиву на позов. Також було витребувано від: Липовецької та Сумської державної нотаріальної контори, а також Вінницького та Сумського обласного нотаріального архіву матеріали спадкової справи, заведеної після смерті [PERSON] . Відповідач у визначений судом строк відзиву на позов не подав, однак представник надав суду заяву, в якій визнав позовні вимоги та просив проводити розгляд справи за його відсутності. З огляду на те, що в підготовче судове засідання сторони не з`явились, суд вважає, що за результатами підготовчого провадження можливо ухвалити рішення, тому розгляд справи проводить у даному судовому засіданні, на підставі наявних у справі доказів, за відсутності сторін, не здійснюючи при цьому фіксування судового засідання технічними засобами. Як визначено у ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених випадках. Суд зауважує, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч. 1 ст. 76 ЦПК України). Докази мають бути належними, допустимими та достовірними, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст.ст. 77-80 ЦПК України). Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів (ч. 1 ст. 89 ЦПК України). Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши зібрані докази, встановив наступні фактичні обставини. [INFO] померла бабуся позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 3). Після її смерті відкрилась спадщина. Згідно інформації, що була отримана судом із нотаріальних установ спадкова справа до майна померлої [PERSON] не заведена. Як убачається із довідок виданих Сумською міською радою від 18.11.2021 (а.с. 7, 8,) позивач являється онуком [PERSON] і перебував на її утриманні з початку 1995 року. Після смерті [PERSON] позивач прийняв спадщину, оскільки фактично вступив в управління і володіння спадковим майном протягом шести місяців. Згідно виписки Відділу у Липовецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області, на гр. [PERSON] виготовлено сертифікат на право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Суворова" згідно сертифікату серії ВН №0254185, що зареєстрований 16.06.1997 за №185. Взамін даного сертифіката на право на земельну частку (пай) державний акт на право приватної власності не видавався (а.с. 4). Позивач, будучи спадкоємцем за законом та прийнявши спадщину фактично шляхом вступу у володіння та управління спадковим майном, позбавлений можливості реалізувати такі свої спадкові права в нотаріальному порядку, оскільки відсутні документи на підтвердження факту прийняття спадщини, а також втрачено правовстановлюючий документ на майно, що увійшло до складу спадкової маси. Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії не має, оскільки при усному зверненні до нотаріуса він повідомив, що за відсутності документів оформити спадщину є неможливим. Суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 531 ЦК УРСР в ред. 1963 р., котрий діяв на час відкриття спадщини, до числа спадкоємців за законом належать непрацездатні особи, що перебували на утриманні померлого не менше одного року до його смерті. При наявності інших спадкоємців вони успадковують нарівні з спадкоємцями тієї черги, яка закликається до спадкоємства. У п.8. постанови ПВСУ Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення від 31.03.1995 зазначено, що судам необхідно мати на увазі, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання. При вирішенні заяв про встановлення факту перебування на утриманні необхідно враховувати, що для встановлення факту перебування на утриманні з метою оформлення права на спадщину необхідно, щоб утриманець був непрацездатним на день смерті спадкодавця і перебував на утриманні останнього незалежно від родинних чи шлюбних відносин з ним не менше одного року. Встановлені судом обставини та перевірені зібраними у справі доказами вказують на те, що позивачем доведено обставини викладені ним у позовній заяві щодо права на спадкування за законом як непрацездатна особа, що перебувала на утриманні померлої [INFO] [PERSON] не менше одного року до її смерті, відповідно до ст. 531 ЦК УРСР, спадщину він прийняв в силу приписів ст. 548, 549 ЦК УРСР, отож вона йому належить. Судом встановлено, що до складу спадкової маси увійшло право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Суворова" згідно сертифікату серії ВН №0254185, що зареєстрований 16.06.1997 за №185 і був виданий на ім`я [PERSON] . Факт належності права на земельну частку (пай) спадкодавцеві підтверджено також Випискою Відділу у Липовецькому районі ГУ Держгеокадастру у Вінницькій області від 28.12.2019 (а.с. 4). Як убачається із матеріалів справи сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0254185 втрачено. За встановлених судом обставин позивач позбавлений можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку на земельну частку (пай), що увійшла до складу спадкової маси. У п .23 постанови ПВСУ від 30.05.2008 року за №7 Про судову практику у справах про спадкування зазначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Зважаючи на те, що у разі втрати, пошкодження сертифіката про право на земельну частку (пай) аналогічного порядку видачі нового сертифікату на ім`я спадкодавця спадкоємцям особи, яка мала право на земельну частку (пай), не передбачено, отже, належним способом захисту прав спадкоємців у разі відмови нотаріуса видати свідоцтво право на спадщину на земельну частку (пай) є звернення спадкоємців з вимогами про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування (лист ВССУ від 13.05.2013). З урахуванням положень ч. 1 ст. 15 та ст. 392 ЦК власник майна має право пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб`єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюється, а не в тому разі, коли цими особами не виконується відповідне рішення суду, ухвалене раніше. У відповідності до ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд, за наявності підстав, ухвалює рішення про задоволення позову, якщо визнання відповідачем позову не суперечить закону й порушує права інших осіб. Судом встановлено, що визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Суд, оцінюючи надані позивачем докази вважає їх належними, допустимими, достовірними та достатніми, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, підтверджують існування обставин на які посилається позивач і які не оспорює відповідач. Інших належних та допустимих доказів на противагу вищезазначених висновків суду не встановлено. Отже, з урахуванням встановлених обставин та норм для їх правового регулювання, суд дійшов висновку, що вимоги про встановлення юридичного факту, що позивач перебував на утриманні у [PERSON] не менше одного року і до дня її смерті [INFO] , а також про визнання за позивачем в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) в розмірі 3,42 умовних кадастрових гектари, яка розташована на території Липовецької міської ради Вінницького району Вінницької області, яка перебувала у КСП "Суворова" згідно сертифікату серії ВН №0254185, що зареєстрований 16.06.1997 за №185, ґрунтуються на нормах законодавства, а тому підлягають задоволенню.

Outcome: approved