Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Адвокат Полгар М.З., який діє в інтересах позивачки [PERSON] , звернувся в суд з позовною заявою\~до Тячівської міської об`єднаної територіальної громади Тячівська міська рада Закарпатської області де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Свалявська державна нотаріальна контора, про визнання права власності на спадкове нерухоме майно. В позовній заяві зазначив, що [PERSON] , 1927 року народження, приходиться позивачці бабусею, яка за час життя була власником житлового будинку, загальною площею 56,2 м.кв., житловою площею 29 м.кв. розташованого на земельній ділянці площею 0,15 га., за адресою [ADDRESS] . Вказує, що факт реєстрації права власності на будинок за [PERSON] в якому вона проживала до дня смерті, відповідно до існуючого на час побудови законодавства, підтверджується даними погосподарської книги с. Руське Поле, повідомленням сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року та даними технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями, виготовленого на замовлення позивачки, 7.07.2021. [INFO] [PERSON] померла, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] , в зв`язку з цим право власності відповідно до положень Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» за нею зареєстровано не було, а тому вона бажає оформити спадкові права на вказаний будинок. Зазначає, що згідно повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року та довідки Тячівської міської об`єднаної територіальної громади с.Руське Поле від 06.04.2017 року, спадкоємцями [PERSON] , які на момент її смерті проживали в [ADDRESS] є: син [PERSON] , який помер [INFO] та син [PERSON] , який також помер у 2013 році. Посилаючись на положення ч.1 ст. 1267 ЦК України, зазначає, що [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по Ѕ частині вищевказаного нерухомого майна, однак не оформили спадщину у встановленому законом порядку. В свою чергу, після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , спадщину прийняв його син [PERSON] та рішенням Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.02.2018 року, за ним визнано право власності на Ѕ частину даного спадкового майна. Крім цього, вказаним рішенням суду встановлено обставини наявності, у померлої [PERSON] , права власності на житловий будинок та коло спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті. Однак, на іншу Ѕ частину нерухомого майна, належну [PERSON] і на сьогоднішній день не виготовлено правовстановлюючі документи. [INFO] , [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . Після смерті [PERSON] , право на спадкування виникло у його дітей спадкоємців першої черги, які проживали в с. Ганьковиця Свалявського району: дочки [PERSON] та сина [PERSON] , про що свідчить повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року та дані свідоцтв про народження останніх, у яких батьком значиться [PERSON] . Проте, після смерті батька, з заявою на прийняття спадщини за законом до Тячівської державної нотаріальної контори, 30.03.2017 року звернувся, тільки [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , а тому він являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, а саме Ѕ частину нерухомого майна, що розташоване в [ADDRESS] , однак не отримав свідоцтво про право на спадщину. [INFO] , [PERSON] помер в с. Ганьковиця Свалявського району, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . З заявою про прийняття спадщини після смерті брата, до Свалявської державної нотаріальної контори, 26.02.2020 року звернулась [PERSON] мешканка [ADDRESS] . В свою чергу, [INFO] , мати померлого - [PERSON] , подала до нотконтори заяву про відмову від спадщини, відповідно до якої відмовилась від прийняття спадщини за померлим сином [PERSON] , на користь своєї доньки [PERSON] , [INFO] . Крім цього, згідно письмового повідомлення Свалявської державної нотаріальної контори від 07.04.2022 року, на звернення позивача щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , [PERSON] інформовано про те, що згідно матеріалів спадкової справи №35/2020, вона являється єдиним спадкоємцем за законом. Однак із-за відсутності у позивача правовстановлюючого документа на житловий будинок, видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, неможливо. Тому їй рекомендовано звернутись до суду для встановлення права власності на нерухоме майно. Відтак, зазначає що за відсутності правовстановлюючого документа на житловий будинок, позивач позбавлена можливості реалізувати свої спадкові права у нотаріуса. В свою чергу, на замовлення позивача ФОП [PERSON] виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями, станом на 07.07.2021 року. З висновку про вартість майна, зробленого ПП «Алекс-Хуст», встановлено ринкову вартість об`єкту нерухомого майна, а саме станом на 23.02.2022 року вартість житлового одноповерхового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , складає 95 596 грн. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно наявні дані щодо права власності на Ѕ зазначеного житлового будинку, зареєстрованого 29.03.2018 року за [PERSON] на праві, спільної часткової власності. Водночас, будь-які дані щодо реєстрації права власності на іншу Ѕ вказаного нерухомого майна відсутні. Таким чином, за відсутності обставин які б заперечували факт права власності у позивача на Ѕ частку житлового будинку, вважає, що невизнане право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права власності на нерухоме майно в порядку спадкування. Посилаючись на положення п.1 ч.2 ст.16, ст. 328 ЦК України, зазначає, що вказані вище обставини свідчать про наявність підстав для задоволення позовних вимог. Крім цього зазначає, що, згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті, а тому враховуючи наведене, відповідно до ст.ст. 1258, 1261, 1262 ЦК України представник позивача, просить визнати за позивачкою право власності в порядку спадкування за законом на спадкове нерухоме майно Ѕ частину житлового будинку з господарськими будівлями, що знаходяться за адресою [ADDRESS] . Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 5 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі. Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 7.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Представник позивача, адвокат Полгар М.З. в судовому засіданні, посилаючись на доводи викладені в позовній заяві позовні вимоги підтримав та просив задовольнити. Представник відповідача Тячівської міської об`єднаної територіальної громади Тячівської міської ради Закарпатської області, будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився. Міський голова Ковач І.І. 2.06.2022 року подав клопотання про розгляд справи без участі представника Тячівської міської ради. Проти винесення заочного рішення не заперечив. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, а тому суд відповідно до вимог ч. 1\~ст. 223 ЦПК України\~розглянув справу у їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. В судовому засіданні встановлено, що позивачка [PERSON] , являється внучкою [PERSON] . Наведені родинні зв`язки підтверджено матеріалами цивільної справи. Зокрема з свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого Ганьковецькою сільською радою Свалявського району Закарпатської області, вбачається що 27.10.2001 р. [PERSON] уклав шлюб з [PERSON] , яка після одруження змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». (а.с. 8) З свідоцтва про народження позивачки [PERSON] , вбачається що її матір`ю являється [PERSON] , батьком [PERSON] , який згідно повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року, є сином [PERSON] (а.с. 7, 10). Як встановлено під час розгляду справи, [PERSON] , 1927 року народження, згідно даних погосподарських книг на 2001-2005 роки с. Руське Поле, була власником будинку з господарськими будівлями та спорудами, розташованого в [ADDRESS] (а.с. 10, 11). Вказаний житловий будинок, загальною площею 56,2 м.кв., житловою площею 29 м.кв. знаходиться на земельній ділянці площею 0,15 га., про що свідчить повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року та дані технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями, виготовленого на замовлення позивача 07.07.2021 року. Згідно свідоцтва про смерть Серії [NUMBER] , виданого Тячівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тячівському районі Закарпатської області 12.04.2022, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] . Місцем смерті є с. Руське Поле, де розташований спадковий будинок. (а.с. 9). Згідно повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року та довідки Тячівської міської об`єднаної територіальної громади с.Руське Поле від 06.04.2017 року, спадкоємцями [PERSON] , які на момент її смерті проживали в [ADDRESS] були її: син [PERSON] , який помер [INFO] та син [PERSON] , який помер 2013 року. Таким чином, судом встановлено, що відповідно до ч.1 ст. 1267 ЦК України [PERSON] та [PERSON] успадкували кожен по Ѕ частині вищевказаного нерухомого майна. Також встановлено, що спадщину у встановленому законом порядку за час життя [PERSON] та [PERSON] , не оформили. Рішення Тячівського районного суду Закарпатської області від 08.02.2018 року постановленим у цивільній справі №307/1885/17 провадження №2/307/131/18 за позовом [PERSON] до Тячівської об`єднаної територіальної громади, [PERSON] , де треті особи [PERSON] , Тячівська державна нотаріальна контора про встановлення права власності на спадкове нерухоме майно, після смерті [PERSON] , право власності на Ѕ частину спадкового майна житлового будинку з надвірними спорудами, що розташований в [ADDRESS] визнано за його сином - [PERSON] . (а.с. 13-14) Згідно проставленої відмітки, вказане рішенні Тячівського районного суду, 12.03.2018 набрало законної сили та з його змісту вбачається, що таким встановлено обставини наявності, у померлої [PERSON] , права власності на житловий будинок та коло спадкоємців, які прийняли спадщину після її смерті. Згідно сформованої 26.01.2022 інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, на іншу Ѕ частину нерухомого майна, належну [PERSON] , не виготовлено правовстановлюючих документів (а.с.28). [INFO] , [PERSON] помер, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] виданим 9.03.2017 Тячівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Закарпатській області (а.с.15). Після смерті [PERSON] , право на спадкування виникло у його дітей спадкоємців першої черги, які проживали в с. Ганьковиця Свалявського району: дочки [PERSON] та сина [PERSON] , про що свідчить повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року та дані свідоцтв про народження останніх, у яких батьком значиться [PERSON] (а.с.7, 16). Також право на спадкування після смерті [PERSON] відповідно до ст. 1261 ЦК України, виникло і у його дружини [PERSON] . Проте, після смерті батька, з заявою на прийняття спадщини за законом до Тячівської державної нотаріальної контори, 30.03.2017 року звернувся, тільки [PERSON] , мешканець [ADDRESS] , а тому він являється єдиним спадкоємцем, який прийняв спадщину, а саме Ѕ частину нерухомого майна, що розташоване в [ADDRESS] , однак не отримав свідоцтво про право на спадщину. [INFO] , [PERSON] помер в с. Ганьковиця Свалявського району, що стверджується свідоцтвом про смерть Серії [NUMBER] . З заявою про прийняття спадщини після смерті брата, до Свалявської державної нотаріальної контори, 26.02.2020 року звернулась [PERSON] мешканка [ADDRESS] (а.с.19). В свою чергу, 26.02.2020 року, мати померлого, подала до нотконтори заяву про відмову від спадщини, відповідно до якої відмовилась від прийняття спадщини за померлим сином [PERSON] , на користь своєї доньки [PERSON] , [INFO] (а.с. 20). Крім цього, згідно письмового повідомлення Свалявської державної нотаріальної контори за №10/01-16 від 07.04.2022 року, на звернення позивачки щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, що розташований в [ADDRESS] , [PERSON] інформовано про те, що згідно матеріалів спадкової справи №35/2020, вона являється єдиним спадкоємцем за законом. Однак із-за відсутності у позивача правовстановлюючого документа на житловий будинок, видати свідоцтво про право на спадщину на спадкове майно, неможливо. Тому їй рекомендовано звернутись до суду для встановлення права власності на нерухоме майно (а.с.29). Згідно технічного паспорту на будинок садибного типу з господарськими будівлями виготовленого 7.07.2021 року на замовлення позивача ФОП [PERSON] , такий розташований за адресою в [ADDRESS] та побудований у 1950 році. При цьому Господарська будівля побудована у 1991 році. Згідно експлікації приміщень будинку садибного типу, його загальна площа становить 56,2 м.кв., а житлова 29 м.кв. (а.с. 24) З висновку про вартість майна, зробленого ПП «Алекс-Хуст», встановлено ринкову вартість об`єкту нерухомого майна, а саме станом на 23.02.2022 року вартість житлового одноповерхового будинку з надвірними спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] , складає 95 596 грн. (а.с.27). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно наявні дані щодо права власності на Ѕ зазначеного житлового будинку, зареєстрованого 29.03.2018 року за [PERSON] на праві приватної, спільної часткової власності. Водночас, будь-які дані щодо реєстрації права власності на іншу Ѕ вказаного нерухомого майна відсутні (а.с. 28). Відповідно до\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Статтею 16 ЦК України\~передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів може також бути визнання правочину недійсним. У спорах про визнання права власності на спадкове майно належить керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. Згідно Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі\~наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року № 56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції), які визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності. Якщо право власності на житловий будинок підтверджується таким записом, орган місцевого самоврядування видає довідку про належність житлового будинку на праві приватної власності спадкодавцеві. На підтвердження вказаних обстави позивачка подала повідомлення сільського комітету с. Руське Поле №26/03.1-13 від 07.04.2022 року з якого вбачається, що згідно по господарських книг на 2001-2005 р.р. №4 №об`єкта 0367-1 власником будинку по [ADDRESS] була покійна [PERSON] 1927 р.н. З вказаного повідомлення також вбачається відповідність адреси та площі житлового будинку, тому, що зазначений у технічному паспорті виготовленому 07.07.2021 на замовлення позивачки. Згідно ч.2\~ст.3 Закону України від 01 липня 2004 року "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації. За змістом ст.ст.1216-1218 ЦК України\~спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1\~ст. 1298 ЦК\~свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям після закінчення шести місяців із часу відкриття спадщини. В листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року за №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, що право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК). Позивачем у зазначених спорах у порядку правонаступництва може виступати спадкоємець, який прийняв спадщину відповідно до вимог\~статей 1268\~-\~1270\~ЦК України. При вирішенні спору про визнання права власності на спадкове майно потрібно розмежовувати час і підстави виникнення права власності у спадкодавця, які кваліфікуються відповідно до законодавства України чинного на час виникнення права власності та підстави спадкування зазначеного майна, що визначаються на час відкриття спадщини та згідно із п. 5\~Прикінцевих та перехідних положень ЦК. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року та погодженого з Верховним Судом УРСР 15 січня 1966 року, який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13 грудня 1995 року, та інших нормативно-правових актів. Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду. Встановлення судом часу завершення спорудження будинку визначає законодавство, відповідно до якого встановлюється правовий режим нерухомого майна та документи, якими посвідчується право власності на це майно. Наявний у матеріалах справи технічний паспорт на будинок садибного типу, рік побудови якого згідно даних техпаспорту зазначено 1950р. з господарськими будівлями побудованими до 1991 року, дають суду підстави дійти висновку, що за час свого життя [PERSON] здійснила реєстрацію вказаного спадкового нерухомого майна розташованого в [ADDRESS] , який має намір успадкувати позивачка в даній справі.\~\~\~\~\~\~ Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважають набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена законом. Оцінивши в сукупності зібрані по справі наведені докази, з врахуванням вимог ст.ст. 1222, 1223, 1268 ЦК України та того, що за час свого життя спадкодавець [PERSON] набула право власності на житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] , позивачка у встановленому законом порядку, прийняла спадщину, однак відсутність правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме майно перешкоджає їй в оформленні спадщини в нотаріальному порядку, суд вважає, що вимоги позивачки про визнання за нею як спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] права власності на 1/2 спадкового нерухоме майно житлового будинку з господарськими спорудами, що розташований в [ADDRESS] є підставними, а тому позов [PERSON] до Тячівської міської ради де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Свалявська державна нотаріальна контора про визнання права власності на спадкове нерухоме майно, підлягає до задоволення. Щодо розподілу судових витрат, в судовому засіданні представник позивачки зазначив, що питання понесених [PERSON] витрат зі сплати судового збору врегульоване з нею і не потребує вирішенню в судовому порядку

Outcome: approved