Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] у якому просить визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. 11.08.2021, що зареєстрований у реєстрі за № 338, на підставі протесту векселя про неоплату, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. 11.08.2021, за реєстровим № 336 про стягнення з [PERSON] за простим векселем АА 0190958 зі строком платежу - за пред`явленням, не раніше 08.08.2021, на користь [PERSON] , плату в розмірі 500 000 грн. 00 коп., таким, що не підлягає виконанню. Позов мотивований тим, що 13.08.2021 позивача було повідомлено банківською установою, яка його обслуговує, що його розрахунковий рахунок арештовано на підставі постанови про арешт коштів боржника. У зв`язку з чим було проведено перевірку на сайтах «Автоматизована система виконавчого провадження» та «Єдиний реєстр боржників», у ході якої з`ясовано, що приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. розпочато виконавче провадження № 66498435, за яким у [PERSON] існує заборгованість перед [PERSON] . Після ознайомлення з виконавчим провадженням позивач з`ясував, що виконавче провадження розпочато за заявою [PERSON] на підставі виконавчого напису, вчиненого приватним нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. 11.08.2021, що зареєстрований у реєстрі за № 338. Указаний напис здійснено на підставі протесту векселя про неоплату, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. 11.08.2021 за реєстровим № 336 про стягнення з [PERSON] за простим векселем АА 0190958, зі строком платежу - за пред`явленням, не раніше 08.08.2021, на користь [PERSON] , плату в розмірі 500000 грн. 00 коп. Дата складання векселя - 19.11.2020. Позивач вважає, що дії [PERSON] направленні на рейдерське захоплення та блокування діяльності Товариства, бенефіціарним власником яких є [PERSON] . [PERSON] не має і ніколи не мав заборгованості перед [PERSON] , ніколи не видавав [PERSON] будь-яких векселів. На векселі серії АА 0190958 поставлений підпис [PERSON] , який є підробленим та позивачем не ставився. [PERSON] не отримував будь-яких вимог від [PERSON] щодо існування перед ним будь-якої заборгованості з 2020 року до теперішнього часу. Також [PERSON] не отримував від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. будь-яких повідомлень про здійснення нею дій про опротестування векселів. 20.08.2021 [PERSON] отримав електронне повідомлення, вже після вчинення нотаріальних дій, відкриття виконавчого провадження та накладення арештів на його майно, що підтверджується конвертом в якому надійшло дане повідомлення та актом, який склали та підписали начальник ПВПЗ-72 [PERSON] , діловод Ксаверівського старостинського округу Смотритель С.А. та директор Ксаверівського ЦКД [PERSON] про те, що лист електронне повідомлення № 4 від начальника [PERSON] відправлене від [PERSON] 12.08.2021, в якому він пропонував сплатити суму підробленого векселя до 14 год. 00 хв. 11.08.2021, що було отримано 20.08.2021 о 12 год. 40 хв. Позивач вважає, що [PERSON] , перебуваючи у злочинній групі за участю вказаного приватного нотаріуса та приватного виконавця підробив документи щодо існування у [PERSON] перед ним заборгованості. Метою такого підроблення є заволодіння майном позивача та майном Товариств, бенефіціарним власником яких є [PERSON] . Нотаріальна дія щодо опротестування простого векселя серії АД 0190958 від 19.11.2020 та вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Тверською І.В. за заявою [PERSON] , здійснена на підставі підробленого векселя та з порушенням Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5. Вважає, що виконавчий напис № 338 виданий 11.08.2021 є таким, що не підлягає виконанню. У судовому засіданні представник [PERSON] - адвокат Кравчук С.І. позовні вимоги просив задовольнити, посилаючись на викладені у позовній заяві обставини та доповнив, що відомості щодо неправомірних дій [PERSON] внесено до ЄРДР та провадиться досудове розслідування у кримінальному провадженні. За висновками проведених експертиз, рукописний текст та підпис у векселі, не належать [PERSON] . Підпис у заяві про пред`явлення векселя для оплати, належить [PERSON] . Дані дії були вчинені без відома його довірителя, а тому просив визнати виконавчий напис на підставі протесту векселя АА 0190958 про неоплату таким, що не підлягає виконанню. Відповідач [PERSON] на розгляд справи не з`явився, про час і місце слухання справи був повідомлений за місцем реєстрації вчасно та належним чином, що підтверджується реєстром відправки поштових повідомлень та поштовою кореспонденцією. Про причину своєї неявки суд не повідомив. Приватний виконавець Матвійчук Ю.В. у судове засідання не з`явилася, подавши клопотання про розгляд справи без її участі. Щодо прийнятого рішення поклалася на розсуд суду. Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Тверська І.В. на розгляд справи не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про розгляд справи, про причину своєї неявки суд не повідомила. Суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України. Заслухавши представника позивача, ознайомившись із матеріалами справи, суд приходить до наступного. Відповідно до інформації, внесеної до простого векселя серії АА № 0190958 від 19.11.2020, за пред`явленням не раніше 08.08.2021, [PERSON] підлягає сплата грошових коштів у розмірі 500 000 грн. 00 коп., у КБ «ПриватБанк» м. Київ, МФО 305299, рахунок [NUMBER] , векселедавець [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тверською І.В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі 11.08.2021 за № 338, відповідно до якого остання пропонує стягнути на підставі протесту векселя про неоплату, вчиненого Тверською І.В. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу, 11.08.2021, за реєстровим № 336, з платника [PERSON] , за простим векселем АА 0190958, зі строком платежу - за пред`явленням, не раніше 08.08.2021, на користь стягувача [PERSON] , плату в розмірі 500 000 грн. 00 коп. 12.08.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Матвійчук Ю.В. відкрито виконавче провадження № 6498435 про примусове виконання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тверської І.В. № 338 від 11.08.2021, про стягнення з [PERSON] , що є платником за простим векселем АА № 0190958, зі строком платежу - за пред`явленням, не раніше 08.08.2021, на користь стягувача [PERSON] , плату в розмірі 500 000 грн. 00 коп. 20.08.2021 [PERSON] отримав електронне повідомлення № 4 від 12.08.2021 від приватного нотаріуса Тверської І.В., з пропозицією про оплату векселя у сумі 500000 грн. до 11.08.2021, за заявою [PERSON] , або повідомити про мотиви неоплати. У випадку неотримання до вказаного часу оплати за векселем Тверською І.В. буде негайно вчинено протест вказаного векселя. Згідно Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майн № Р150363 від 13.08.2021, постановою приватного виконавця Матвійчук Ю.В. № 66498435 від 12.08.2021, накладено арешт на все рухоме майно, крім майна, що не підлягає державній реєстрації у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця та витрат виконавчого провадження 550400 грн. 00 коп. За довідками АТ КБ «ПриватБанк» від 08.09.2021 № 20.1.0.0.0/7-210826/12641 та від 09.09.2021 № 20.1.0.0.0/7-210820/2985, у базі АТ КБ «ПриватБанк» не значиться рахунок [NUMBER] , не відкривався за жодним із клієнтів. З 01.01.2016 по 01.09.2021 [PERSON] не придбав у АТ КБ «ПриватБанк» бланк векселя АА 0190958 та будь-які інші бланки векселів. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/11814-ПЧ від 12.10.2021, підпис від імені [PERSON] в графі «Підпис і точка адреса векселедавця ідентифікаційний номер (Код)» у Простому векселі Серія АА № 0190958 від 19.11.2020 виконаний не [PERSON] [INFO] , а іншою особою з наслідуванням будь-якого дійсного підпису [PERSON] . Рукописний текст яким заповнений бланк Простого векселя Серія АА № 0190958 від 19.11.2020 виконаний не [PERSON] , а іншою особою. Згідно висновку експерта № СЕ-19/124-21/12268-ПЧ від 05.11.2021, підпис від імені [PERSON] у заяві від 10.08.2021 щодо пред`явлення векселя Серія АА № 0190958 для оплати, в разі неоплати здійснення протесту векселя, виконаний самим [PERSON] , [INFO] . Підпис від імені [PERSON] у заяві від 11.08.2021 про примусове виконання рішення на підставі виконавчого напису № 338 виконаний самим [PERSON] . За ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 вказаного Закону визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 (далі - Порядок), містить правила та умови вчинення виконавчого напису, зокрема, п. 1 та п. 2 глави 16 розділу ІІ Порядку встановлено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріуси відмовляють у вчиненні виконавчого напису у випадках, коли витребовується майно, звернення стягнення на яке забороняється законодавством України або здійснюється виключно на підставі рішення суду. Виконавчий напис вчинюється нотаріусом незалежно від місця виконання вимоги, місцезнаходження боржника або стягувача. Для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача. Відповідно до п. 3 Глави 16 розділу II Порядку, безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Главою 17 вказаного Порядку визначено, що при прийнятті векселя до опротестування нотаріус повинен: перевірити наявність усіх необхідних реквізитів векселя та правильність їх заповнення, наявність підписів і печаток та послідовність індосаментів; переконатися, що вексель поданий для протесту в установлені законом строки; встановити місце здійснення протесту; перевірити факт пред`явлення векселя до сплати. Підтвердженням факту пред`явлення векселя до сплати є відмітка векселедавця на письмовій вимозі про прийняття вимоги про сплату векселя або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення такої вимоги поштою чи телеграфом на адресу, вказану у векселі. У тексті вимоги нотаріус зазначає про надходження заяви про протест векселя з усіма його реквізитами та пропозицією сплатити чи акцептувати вексель у певний строк або повідомити про оплату чи акцепт векселя: якщо вексель протестується в неплатежі, нотаріус вимагає від особи, проти якої протестується вексель, оплатити суму за векселем. Якщо на вимогу нотаріуса не надійшла відповідь від особи, яка має платити за векселем, про його оплату або у разі відмови платника оплатити або акцептувати вексель нотаріус опротестовує вексель. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає у посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло у стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Статтею 194 ЦК України визначено, що цінним папером є документ установленої форми з відповідними реквізитами, що посвідчує грошове або інше майнове право і визначає взаємовідносини між особою, яка його розмістила (видала), і власником та передбачає виконання зобов`язань згідно з умовами його розміщення, а також можливість передачі прав, що випливають з цього документа, іншим особам. Виходячи з цього визначення здійснення або передача посвідчених цінним папером прав можливі тільки за умови його пред`явлення. Відповідно до ч. 1 ст. 14 Закону України «Про цінні папери та фондовий ринок» вексель є цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов`язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю). Векселі можуть бути прості або переказні та існують виключно у документарній формі. Статтею 5 Закону України «Про обіг векселів в Україні» та ст. 14 вище вказаного Закону, векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені). Вексель підписується від імені юридичних осіб власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. Підписи скріплюються печаткою. Відповідно до п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 31.01.1992 «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8 зазначеної вище постанови передбачено, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі №6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У Постанові Першої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду України від 23.01.2018 у справі № 310/9293/15ц зазначено, що вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису. У разі встановлення судом фактичних обставин, що спростовують безспірність заборгованості, порушення вимог закону про порядок видачі виконавчого напису, підлягає захисту право боржника, що дає підстави задовольнити вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд установив, що бланк векселя АА 0190958 позивач не отримував, у векселі зазначено неіснуючий номер банківського рахунку позивача, рукописний текст і підпис від імені позивача [PERSON] є підробленими. Тому суд вважає доведеними доводи позивача, що він даний вексель не видавав. А тому вимога [PERSON] про оплату боргу в сумі 500 000 грн. не є безспірною та не може бути стягнена на підставі виконавчого напису нотаріуса, вчиненого на підставі протесту векселя. За таких обставин суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити в повному обсязі. Відповідно п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений судовий збір у сумі 908 грн. 00 коп.

Outcome: approved