Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

08 червня 2022 року по цивільній справі за позовом [PERSON] до\~ [PERSON] ,\~ТОВ "Флагман-К",\~ [PERSON] ,\~ПАТ «ПІК»,\~за участю\~третіх осіб,\~що не\~заявляють самостійних\~вимог на\~предмет спору,\~на стороні\~позивача [PERSON] ,\~Виконавчого комітету\~Одеської міської\~ради,\~ТОВ Інвест\~Таун,\~ДП Міністерства\~оборони України\~Південьвійськбуд,\~Спільного українсько-чеського\~підприємства Інекон-Сервіс\~про визнання\~ права\~власності на\~нежитлові приміщення,\~визнання договорів\~недійсними,\~зобов`язання звільнити\~приміщення постановлено рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовлено в повному обсязі. При цьому судом не вирішено питання щодо розподілу судових витрат. До суду 20 червня 2022 року надійшла заява представника відповідача [PERSON] про винесення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу у розмірі 31\~600 грн. Просила розглянути клопотання за відсутності. 30 червня 2022 року від Позивача до суду надійшла заява про розгляд справи за відсутності та заперечення на заяву [PERSON] про стягнення судових витрат, відповідно до яких просив відмовити у винесенні додаткового рішення суду. В судове засідання 30 червня 2022 року сторони не з`явились, сповіщались належним чином. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступних висновків. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача. Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Положеннями статті 59 Конституції України закріплено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ), присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява N 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п. 268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Згідно з пунктом 4 частини першої статті 1 Закону України від 05 липня 2012 року N 5076-VI "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" (далі - Закон N 5076-VI) договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Пунктом 9 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI встановлено, що представництво - вид адвокатської діяльності, що полягає в забезпеченні реалізації прав і обов`язків клієнта в цивільному, господарському, адміністративному та конституційному судочинстві, в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами, прав і обов`язків потерпілого під час розгляду справ про адміністративні правопорушення, а також прав і обов`язків потерпілого, цивільного відповідача у кримінальному провадженні. Інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення (пункт 6 частини першої статті 1 Закону N 5076-VI). Відповідно до статті 19 Закону N 5076-VI видами адвокатської діяльності, зокрема, є: - надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; - складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; - представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами. Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення представництва за надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок його обчислення, зміни та умови повернення визначаються у договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховується складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону N 5076-VI). Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Разом із тим, чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які слід застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За змістом статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: - розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; - розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Відповідно до частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Окрім того, при ухваленні додаткового рішення суд приймає до уваги додаткову постанову Великої Палати Верховного Суду по справі N 755/9215/15-ц від 19.02.2020 року, провадження N 14-382цс19, в якої висловлена правова позиція щодо вирішення питання про розподіл судових витрат між учасниками справи. За результатом дослідження судом наданих стороною відповідача адвокатом Зудовою В.В. доказів на підтвердження понесених відповідачем судових витрат, суд приходить до висновку, що представлений представником відповідача обсяг та вартість не в повній мірі відповідають матеріалам справи №522/22305/14-ц. Як свідчать матеріали справи між відповідачем [PERSON] та адвокатом Зудовою В.В. укладено договір про надання правової допомоги № 49/1 від 10 березня 2015 року, згідно п.3.1 якого вартість однієї години роботи адвоката встановлена на рівні 400,00 грн., що розраховується у відповідному розрахунку та є додатком до цього договору. Відповідно до додатку №1 до договору про надання правової допомоги № 49/1 від 10 березня 2015 року (розрахунку погодинної вартості правової допомоги), загальна кількість витрачених годин на правничу допомогу адвоката за період 3 березня 2015 року по червень 2016 року становила 23 годину, вартістю 9 200 грн., про стягнення яких 04 серпня 2016 року було до суду подано відповідну заяву, до якої додано докази оплати гонорару. Відповідно до додатку №2 від 20 жовтня 2018 року до договору про надання правової допомоги № 49\\1 від 10 березня 2015 року (розрахунку погодинної вартості правової допомоги), загальна кількість витрачених годин на правничу допомогу адвоката за період з липня 2016 року по листопад 2018 року становила 36 годин, вартістю 14 400 грн. про стягнення яких 16 листопада 2018 року було до суду подано відповідну заяву, до якої додано докази оплати гонорару. Відповідно до додатку №4 від 03 травня 2021 року до договору про надання правової допомоги № 49\\1 від 10 березня 2015 року (розрахунку погодинної вартості правової допомоги), загальна кількість витрачених годин на правничу допомогу адвоката за складання додаткових пояснень у справі склала 6 годин, вартістю 2\~400 грн., за ознайомлення з клопотанням про призначення експертизи та складання заперечень на нього склала 5 годин, вартістю 2\~000 грн., за ознайомлення з клопотанням про уточнення позову та складання заперечень на нього склала 4 години, вартістю 1\~600 грн., за участь адвоката у судових засіданнях з грудня 2018 року по травень 2021 року склала 5 годин, вартістю 2\~000 грн., а загалом витрачений час склав 20 годин, вартістю 8\~000 грн., про стягнення яких 16 серпня 2021 року було до суду подано відповідну заяву, до якої додано докази оплати гонорару. Суд враховує, доводи [PERSON] про те, що подані докази у вигляді розрахунку витраченого робочого часу та його вартості як додаток до договору про надання правової допомоги № 49/1 від 10.03.2015 року та розрахунку витраченого робочого часу та його вартості як додаток до договору про надання правової допомоги № 49/1 від 10.03.2015 року неспівмірні з предметом розгляду справи та розміром виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт; обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт. Також слід зазначити, що суд не приймає до уваги доводи [PERSON] відносно того, що представник [PERSON] в своїх заявах зазначав про розгляд іншого позову [PERSON] , оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи та доказами, які знаходяться на аркушах 237-239 т. 1, а.с. 119 т. 4. За таких обставин, суд вбачає підстави для зменшення розміру витрат на професійну (правничу) допомогу, які слід стягнути з Позивача по справі, а відтак слід частково задовольнити заяву представника [PERSON] про ухвалення додаткового рішення. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини, про що, зокрема, зазначено у рішеннях від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України», від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України», від\~\~\~\~ 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України», від 30 березня 2004 року у справі «Меріт проти України», заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим. На підставі викладеного та

Outcome: partial