Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

У жовтні 2021 р. до Іллінецького районного суду Вінницької області звернулася [PERSON] із позовом до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Іллінецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства про визнання батьківства. Позов обґрунтований тим, що з 2015 р. вона перебувала у фактичних відносинах із [PERSON] 19 грудня 2015 року коли [PERSON] повідомила відповідачу [PERSON] що завагітніла від нього, він її покинув, перейшовши проживати на іншу квартиру в подальшому він уникав з нею зустрічей та розмов, постійно переховуючись від неї. [INFO] в неї народилась спільна з відповідачем дочка [PERSON] , біологічним батьком якої являється [PERSON] . Однак, оскільки сторони шлюбу не реєстрували, то при реєстрації народження дочки запис про батька був здійснений зі слів матері, тобто відповідно до частини 1 статті 135 СК України. Позивач зазначає, що оскільки відповідач [PERSON] являється біологічним батьком дитини, то після розірвання з ним стосунків [PERSON] неодноразово намагалась зателефонувати і знайти відповідача та запропонувати зареєструвати його батьком дитини, однак відповідач постійно переховувався від неї, умикаючи будь-яких зустрічей із позивачем та тримає в таємниці своє місце проживання, а позивач вважає, що відповідач відмовляється добровільно в позасудовому порядку від здійснення реєстрації його батьківства щодо їх спільної доньки [PERSON] . У зв`язку з викладеним у позивача виникла необхідність визнання батьківства відповідача [PERSON] щодо дочки [PERSON] [INFO] в судовому порядку. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 03 вересня 2021 р. постановлено відкрити провадження та проводити судовий розгляд справи за правилами загального позовного провадження із призначенням підготовчого засідання. Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 17 лютого 2022 р. постановлено підготовче провадження закрити та справу призначити до судового розгляду по суті. В судовому засіданні призначеному на 31 травня 2022 р. позивач [PERSON] та її представник адвокат Токарчук М.В. позовні вимоги підтримали, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили суд ухвалити рішення про задоволення позову. У судове засіданні призначене на 17 червня 2022 р. позивач та його представник не з`явились просили суд провести судовий розгляд за їх відсутності із ухвалення рішення по суті позовних вимог. Від представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Іллінецького районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) про визнання батьківства надійшла заява про розгляд справи без участі представника відділу щодо задоволення позову не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, належним чином повідомлялась про день, час та місце розгляду справи за останнім відомим місцем проживання, відзив на позов або заяву про розгляд справи у його відсутність не подала, тому суд вважає за необхідне провести розгляд справи та ухвалити заочне рішення, що відповідає статтям 280-281 ЦПК України. При розгляді справи судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які врегульовані Сімейним кодексом України. Так, судом встановлено, що в с. Якубівка Вінницького (Іллінецького) району Вінницької області [INFO] народилася [PERSON] , державна реєстрація народження якої проведена відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України № 00024645043 сформованого 21 листопада 2019 року (а.с.8). Ухвалою Іллінецького районного суду Вінницької області від 21 жовтня 2021 року у зазначеній справі призначено судово-медичну молекулярно-генетичну експертизу експертизу. 13 грудня 2021 р. матеріали справи повернулись на адресу суду із повідомленням експерта № СЕ-19/102-21/15425- БД про неможливість проведення експертизи, оскільки для відбору експериментальних зразків з`явились лише [PERSON] та [PERSON] та жодного разу не з`явився відповідач [PERSON] (а.с.47). Допитаний у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомив суду, що він є батьком позивача. Його донька проживала разом із відповідачем у м. Немирів однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Від зазначений фактичних шлюбних відносин [PERSON] завагітніла та в подальшому народила доньку [PERSON] . Після інформації про вагітність та народження дитини відповідач переїхав до іншого помешкання та припинив будь-яке спілкування із донькою. Допитана у судовому засіданні свідок [PERSON] повідомила суду, що вона є матір`ю позивача. ЇЇ донька перебувала із відповідачем у фактичних шлюбних відносинах, вони проживали у м. Немирові Вінницької області. Свідок разом із своїм чоловіком неодноразово навідувались до зазначеного помешкання, привозили харчі, речі тощо. Після того, як її донька завагітніла відповідач змінив місце проживання та після народження донька [PERSON] не вчиняє жодних дій щодо визнання свого батьківства відносно зазначеної дитини. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність та допустимість кожного письмового доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав. Відповідно до частини першої статті 32 Конституції України ніхто не може зазнавати втручання в його особисте і сімейне життя, крім випадків, передбачених Конституцією України. Частиною третьою статті 51 Конституції України передбачено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. Права та обов`язки матері, батька і дитини ґрунтуються на походженні дитини від них, засвідченому органом державної реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому статтями 122 та 125 СК України. Згідно з пункту 3 частини другої статті 125 СК України якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за рішенням суду. Відповідно до частини другої статті 125 СК України - якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається: 1) за заявою матері та батька дитини; 3) за рішенням суду. Отже, як випливає із даної норми існує добровільний порядок ( п. 1) і примусовий порядок (п. 3) згідно із статтею 125 СК. Згідно статті 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь-які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до ЦПК України. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 СК України. Визнання батьківства це волевиявлення особи, яка вважає себе батьком дитини. Однак одного волевиявлення особи щодо визнання себе батьком певної дитини недостатньо для настання правових наслідків. Необхідно також ще й волевиявлення матері дитини, яке полягає у вираженні згоди на те, щоб чоловік був записаний батьком її дитини. Саме тому вимагається подання до органів реєстрації актів цивільного стану спільної заяви матері дитини та чоловіка, який вважає себе батьком цієї дитини. Визнання батьківства є констатацією факту біологічного батьківства особи, яка подала заяву до органів реєстрації актів цивільного стану, метою якого є підтвердження вже існуючого біологічного (кровного) споріднення між чоловіком, який визнає себе батьком, та дитиною. Відповідно до статті 135 СК України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою. Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Висновки експертизи, у тому числі судово-генетичної, необхідно оцінювати з урахуванням положень ЦПК, згідно з якими жоден доказ не має для суду наперед установленого значення, він оцінює докази в їх сукупності, а результати оцінки відображає в рішенні з наведенням мотивів їх прийняття чи відхилення. Отже, сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved