Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. В обґрунтування заявлених позовних вимог\~ зазначає, що на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяни Петрівни знаходиться виконавче провадження № 67983261 з примусового виконання виконавчого напису № 44760, виданого 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда Володимиром Олександровичем, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі\~ 39 168 гривень 37 копійок. При вчиненні виконавчого напису приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. не перевірив безспірність розміру заборгованості; виконавчий напис вчинений на кредитному договорі, який\~ не посвідчений нотаріально. Враховуючи викладене, позивач звернулась до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 лютого 2022 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання. Позивач\~ та\~ представник позивача адвокат Пропадущий А.В. в судове засідання не з`явились, останній звернувся до суду з заявою про розгляд справи за відсутності позивача та представника позивача, заявлені позовні вимоги підтримали. Представник відповідача - АТ «Перший Український Міжнародний Банк» - Киричук Г.М. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи без\~ участі відповідача, заявлені позовні вимоги визнають та просять стягнути з відповідача та користь\~ позивача 50% від суми судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з вказаною позовною заявою. Третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з заявою про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, дослідивши їх всебічно, повно, об`єктивно, безпосередньо в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у сукупності, з`ясувавши всі обставини справи, суд приходить до наступного. 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 44760, про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором 1001641384302 від 24 липня 2020 року за період з 24 лютого 2021 року по 23 вересня 2021 року в розмірі 38 918 гривень 37 копійок, в тому числі: прострочена заборгованість за кредитом в сумі 11 014 (одинадцять тисяч чотирнадцять) гривень 74 (сімдесят чотири) копійки; прострочена заборгованість за комісією в сумі 8 372 (вісім тисяч триста сімдесят дві) гривні; прострочена заборгованість за процентами в сумі 1 (одна) гривня 20 (двадцять) копійок; строкова заборгованість за сумою кредиту в сумі 18 334 (вісімнадцять тисяч триста тридцять чотири) гривні 29 (двадцять дев`ять) копійок; строкова заборгованість за комісією в сумі 1196 (одна тисяча сто дев`яносто шість)гривень; строкова заборгованість за процентами в сумі 0 гривень 14 (чотирнадцять) копійок. Крім того, за вчинення виконавчого напису нотаріуса 250 (двісті п`ятдесят) гривень. Загальна сума заборгованості, що підлягає стягненню з [PERSON] , становить\~ 39 186 (тридцять дев`ять тисяч сто вісімдесят шість) гривень 37 копійок. 23 грудня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Черкаської області Чупис Тетяною Петрівною винесено постанову ВП № 67983261 про відкриття виконавчого провадження з виконання виконавчого напису № 44760, виданого 02 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., про стягнення з [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 39 168 гривень 37 копійок. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Згідно ч.1 статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року №3425-XII «Про нотаріат», нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності. За ч.1 ст.39 Закону «Про нотаріат» порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст.ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Наказом Міністерства юстиції України\~ від 22 лютого 2012 року №296/5, який зареєстрований у Міністерстві юстиції України від 22 лютого 2012 року за №282/20595, затверджено «Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України». Відповідно до п.п.1, 3 гл.16 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені «Переліком документів, за якими стягнення заборгованості здійснюється у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172\~ із змінами внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 № 662. Постановою Кабміну № 662 до зазначеного Переліку внесено зміни, згідно яких, Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та пунктом 2 такого змісту: «Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14, визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26 листопада 2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема, пункт 2 змін, що вносяться до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис на кредитному договорі, який не посвідчений нотаріально. Згідно ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Позивачем не визнається\~ розмір заборгованості за кредитним договором, зазначений в спірному\~ виконавчому написі нотаріуса. Відповідно до вимог ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Спір про право, який ґрунтується на вчиненій нотаріальній дії, розглядається судом у порядку позовного провадження. Спір про визнання вчиненого нотаріусом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса, розглядається судом за позовом боржника до стягувача. За змістом статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження. Засіб захисту повинен бути «ефективним» як у законі, так і на практиці, зокрема, у тому сенсі, щоб його використання не було ускладнене діями або недоглядом органів влади відповідної держави (рішення в справі «Афанасьєв проти України» від 05 квітня 2005року). Згідно ч.12 ст. 28 Цивільного процесуального кодексу України, позови до стягувача про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, або про повернення стягненого за виконавчим написом нотаріуса можуть пред`являтися також за місцем його виконання. Відповідно до ч.1 ст. 24 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. Право вибору місця відкриття виконавчого провадження між кількома органами державної виконавчої служби, що можуть вчиняти виконавчі дії щодо виконання рішення на території, на яку поширюються їхні функції, належить стягувачу. Згідно ст.15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно п.1) ч.3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу; Відповідно до статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (далі - Закон), гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Згідно ч.1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч.2 ст. 137ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами Згідно ч.3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до ч.4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAllianceLimited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Вказаний правовий висновок міститься в постанові Верховного Суду від 26 вересня 2018 року у справі №753/15683/15. В постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі №751/3840/15-ц зазначено наступне: «На підтвердження розміру витрат на професійну правничу допомогу суду повинні бути надані: договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.); розрахунок наданих послуг; документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження та ін.). Саме наявність документального підтвердження витрат на правову допомогу та їх розрахунок є підставою для задоволення вимог про відшкодування таких витрат.» На підтвердження розміру фактично понесених витрат на правову допомогу\~ позивачем надано суду наступні документи: - договір про надання правової допомоги\~ від 28 січня 2022 року; - акт виконаних робіт від 23 лютого 2022 року; - квитанція до прибуткового касового ордера №5 від 07 червня 2022 року про оплату позивачем 5000 гривень\~ за надання правової допомоги. Враховуючи, що справа розглядалась в порядку спрощеного позовного провадження, підготовка позовної заяви в цій справі не потребувала збирання додаткових доказів та значного часу на її підготовку, розгляд справи здійснювався без участі учасників справи, позивачем заявлено вимоги про відшкодування витрат, пов`язаних виключно з підготовкою позовної заяви та заяви про забезпечення позову, позовні вимоги про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу підлягають задоволенню частково в сумі 1500 гривень. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України, у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при зверненні з позовом. Відповідно до квитанції № 0.0.2471413167.1 від 22 лютого 2022 року, позивачем при зверненні до Соснівського районного суду м. Черкаси з вказаною позовною заявою сплачено судовий збір в сумі 992 гривень 40 копійок. Відповідач до початку розгляду справи по суті заявлені\~ позовні вимоги визнав, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого позивачем при зверненні з позовом, а саме: 496 гривень 20 копійок. На підставі вищевикладеного, відповідно до ст.ст. 15, 16, 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 87, 88 «Про нотаріат», згідно та

Outcome: partial