Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

11.02.2022 року позивачка звернулася до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, у якому просить суд: визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS] ; встановити порядок виконання рішення суду, яке після набрання ним законної сили, буде підставою для зняття [PERSON] з реєстраційного обліку за адресою: [ADDRESS] . Згідно позовної заяви, [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] та у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON] . Однак, позивач стверджує, що відповідач на теперішній час постійно проживає за кордоном та не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Враховуючи все вищевикладене, [PERSON] , як власник житла вимушена звернутися до суду з даною позовною заявою, оскільки факт реєстрації відповідача в її квартирі створює перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 17.02.2022 року відкрито провадження у вищевказаній справі та призначено проведення підготовчого судового засідання. Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 26.05.2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено слухання справи по суті. Позивачка в судове засідання не з`явився, повідомлялась про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, подала до суду заяву, в якій просила позовні вимоги задовольнити, слухати справу без її особистої участі. Відповідач в судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, час та місце слухання справи належним чином та своєчасно, подав до суду заяву, в якій визнав позовні вимоги. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Згідно з\~ч.\~4\~ст.\~206\~ЦПК України,\~у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на наступне. Судом встановлено, що [PERSON] , на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу квартири від 24 грудня 2021 року, серія НРО №925446, є власницею квартири [ADDRESS] . Згідно абз 1 п. 5 Договору купівлі-продажу квартири [ADDRESS] від 24 грудня 2021 року, укладеного між позивачкою та серія НРО №925446, укладеного між позивачкою, як покупцем, та [PERSON] , як продавцем, продавець своєю заявою підтверджує той факт, неповнолітні та малолітні діти, недієздатні та обмежено дієздатні особи не мають права користування вищевказаною квартирою. Продавець зобов`язаний зняти з реєстрації місця проживання всіх зареєстрованих осіб у вищевказаній квартирі до 24.06.2022 року. Згідно довідки про зареєстрованих у житловому приміщенні осіб, що видана ЦНАП від 1 лютого 2022 року № Ш5-22366-ф/л у вищевказаній квартирі зареєстрований [PERSON] . Відповідно до змісту ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися в суд за захистом свого цивільного права у випадку його порушення з вимогою про припинення дії, яка порушує право. Згідно зі ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно зі ст.ст. 317, 319 ЦК України власнику належать права володіння, користування і розпорядження своїм майном; власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно змісту ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Статтею 319 Цивільного кодексу України визначено,- що саме власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Ніхто не може бути протиправно позбавлений або обмежений в здійсненні права власності (ч. 2 ст. 321 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Таким чином, зняття з реєстраційного обліку є наслідком задоволення вимоги позивачки про усунення перешкод в користуванні її власністю. Відповідно до ст. 310 ЦК України, фізична особа має право на місце проживання. Фізична особа має право на вільний вибір місця проживання та його зміну, крім випадків, встановлених законом. Частиною 2 статті 405 ЦК України визначено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до абзацу 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація це внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою. Судом встановлено, що відповідач визнав позов повністю, що підтверджується заявою. Згідно даної заяви відповідачу наслідки визнання позову відомі та зрозумілі. Визнання позову це розпорядницька дія відповідача, його згода на задоволення заявлених позовних вимог, спрямована на закінчення розгляду судом заявленої вимоги шляхом винесення рішення про її задоволення. Визнання позову є розпорядницькою дією відповідача і означає безумовну згоду з вимогами позивача та з винесенням судом рішення на користь позивача незалежно від наявності і доведеності фактів, що входять у підставу позову. Визнання факту є різновидом пояснень відповідача як засобу доказування і спрямоване на підтвердження наявності певної обставини, доказування якої згідно з правилами про розподіл тягаря доказування покладається на позивача. Відповідно до п. 11 Постанови пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 №14 «Про судове рішення у цивільній справі», у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. Враховуючи всі дослідженні матеріали справи, докази, суд вважає за необхідне повністю задовольнити позов [PERSON] . Пунктом 1 частини 2 ст. 141 ЦПК України, передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ст. 267 ЦПК України, суд, який ухвалив рішення, може визначити порядок його виконання, надати відстрочення або розстрочення виконання, вжити заходів для забезпечення його виконання, про що зазначає в рішенні. На підставі ст.ст. 16, 29, 310, 317, 319, 321, 391, 405 ЦК України, ст. 41 Конституції України, ст. 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні»,

Outcome: approved