Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

[PERSON] звернулася до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з позовною заявою до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням. Позов мотивує тим, що вона зареєстрована та проживає у квартирі [ADDRESS] , яка належала її померлій матері [PERSON] . Зазначає, що після смерті матері вона спадщину належним чином не оформила, проте вона є єдиним спадкоємцем та продовжує користування нерухомим майном. У вказаній квартирі значаться зареєстрованими також [PERSON] та [PERSON] . Вказує, що відповідач [PERSON] не проживає у даному приміщенні більше трьох років та добровільно знятися з реєстраційного обліку не бажає. У зв`язку з тим, що відповідач не проживає за адресою [ADDRESS] , без поважних причин понад три роки, наявність реєстрації останнього обмежує право позивача як власника на користування майном, а також у зв`язку із цим виникають труднощі з оформленням субсидій та сплатою надмірних комунальних платежі. Враховуючи викладене, просить суд визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням за вищевказаною адресою. В судове засідання позивач не з`явилася однак в матеріалах справи міститься її заява, в якій вона просить розглянути справу без її участі. Відповідач повторно не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, заперечень чи відзив на позов не подавав. Через неявку в судове засідання учасників справи, судом у відповідності до ч. 2 ст.\~247\~ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] згідно з наявною в матеріалах справи довідкою ТОВ «Наш-Добробут» проживає у квартирі [ADDRESS] . Згідно наданими відомостями з відділу обліку та моніторингу інформації місця проживання ГУДМС України в Закарпатській області за вих №3.8/12241 від 09.12.2021 року та довідки відділу реєстрації місця проживання виконавчого комітету Ужгородської міської ради №3088/18-06 від 20.12.2021 [PERSON] зареєстрований за адресою [ADDRESS] . З дослідженого Акту про фактичне місце проживання від 21.10.2021 року судом встановлено, що [PERSON] , 1988 року народження, фактично не проживає за адресою [ADDRESS] , з 2013 року. Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності є непорушним. За приписами ч. 1 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Разом з тим, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку (ст. 72 ЖК України). Доказів на спростування фактів щодо тривалого не проживання за вказаною адресою відповідач не надав, так само не надав доказів на підтвердження того факту, що залишив будинок і тривалий час був відсутній у ньому з поважних причин. Тому підстав, за якими б за відповідачем зберігалось право користування житловим приміщенням судом не встановлено. За приписами ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» судове рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, є підставою для зняття з реєстрації місця проживання особи. Як зазначено у п. 34, 36 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. У відповідності до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням всіх обставин справи, враховуючи вимоги ст. 81 ЦПК України - кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, виходячи із принципів розумності та справедливості, зважаючи на те, що позивачем було надано належні докази на підтвердження своїх тверджень, суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову, судовий збір покладається на відповідача, тому суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 908 грн.

Outcome: approved