Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

В обґрунтування заявленого позову [PERSON] вказував, що від шлюбу з відповідачем він має малолітнього сина - [PERSON] . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати разом з ним, а відповідач [PERSON] ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, втратила інтерес до нього, не піклується про його фізичний та духовний розвиток, та взагалі покинула його одразу після народження. Саме тому позивач був змушений звернутися з вказаним позовом до суду. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, але разом із позовом подав до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та просив розглянути справу в його відсутності в заочному порядку у разі неявки відповідача. Виконавчий комітет Люботинської міської ради Харківської області подав до суду письмову заяву, в якій просив справу розглядати без участі представника органу опіки та піклування за наявними у справі документами, відповідно до вимог чинного законодавства. Відповідач [PERSON] про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена належним чином шляхом направлення судової повістки. Але в судове засідання відповідач не з`явилася без поважних на то причин, відзив не подала. Заяв про відкладення розгляду справи до суду відповідач не подавала. Зі згоди позивача, суд розглядає справу за відсутності відповідача, в заочному судовому засіданні. Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідків, суд встановив наступне. Позивач і відповідач є батьками малолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданим 02 березня 2011 року відділом ДРАЦС Люботинського міського управління юстиції Харківської області. Як вбачається з акту органу самоорганізації населення «Райдужний» від 22 грудня 2021 року, засвідченими відділом забезпечення діяльності виконкому та внутрішньої політики 23 грудня 2021 року, [PERSON] фактично мешкає разом із своїм малолітнім сином [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] , як батько з яким фактично проживає дитини, має право згідно зі ст. 165 СК України на звернення до суду з позовом про позбавлення відповідача батьківських прав. З копії договору купівлі-продажу, посвідченого державним нотаріусом Другої Харківського району державної нотаріальної контори 14 січня 1987 року за номером 75, та зареєстрованого Люботинським БТІ 03 лютого 1987 року за реєстровим номером 1274 в реєстровій книзі №10, вбачається, що право власності на житловий будинок, що розташований за адресою: [ADDRESS] , належить [PERSON] , який є батьком позивача по справі. Тобто суд приходить до висновку, що малолітній [PERSON] на законних підставах проживає разом із позивачем [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані приймати участь у вихованні дитини, зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України мати може бути позбавлена судом батьківських прав, якщо вона ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного суду України № 3 від 30 березня 2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав», наведено роз`яснення, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідач у справі [PERSON] батьківські обов`язки, передбачені ст. 150 СК України, не виконує, належним чином, не утримує сина, не займається його вихованням, не піклується про стан його здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, не приймає ніякої участі в підготовці до самостійного життя. Так, відповідно до довідки Люботинської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №3 [PERSON] опікується навчанням та вихованні свого сина [PERSON] , а біологічна мати не бере участі у вихованні дитини: з учителями не спілкується, не буває присутньою на класних батьківських зборах. Також відповідно до довідки КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Люботинської міської ради Харківської області [PERSON] , [INFO] , перебуває на обліку у закладі та має декларацію із лікарем педіатром. В свою чергу мати дитини, [PERSON] , станом здоров`я свого малолітнього сина не піклується, на зв`язок із лікарем жодного разу не виходила, на прийом не з`являлась. Виконавчим комітетом Люботинської міської ради Харківської області на виконання вимог ст. 19 СК України було надано висновок від 13 червня 2022 року №03-36/978 про доцільність позбавлення [PERSON] батьківських прав відносно [PERSON] , [INFO] . Так, із вказаного висновку вбачається, що орган опіки та піклування виконавчого комітету Люботинської міської ради Харківської області вважає за доцільне позбавити [PERSON] батьківських прав по відношенню до малолітнього сина [PERSON] , оскільки відповідач мешкає на непідконтрольній території Донецької області, фактично самоусунулася від виконання своїх батьківських обов`язків, участі у вихованні дитини не приймає, не спілкується з сином, не навідує, не забезпечує його матеріально, не дбає про стан здоров`я дитини. Відповідно до ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. В тому, що такий висновок є об`єктивним та неупередженим по відносно [PERSON] по даній справі, у суду не виникає сумнівів, бо запрошена на засідання комісії з питань захисту прав дітей [PERSON] не з`явилася. Проте на комісію з`явилася бабуся хлопчика [PERSON] , яка діяла на підставі довіреності та пояснила, що мати її онука [PERSON] у квітні 2013 року виїхала з м. Люботин Харківської області, залишивши сина у віці двох років батькові - позивачу по справі і більше до нього вона не приїзджала, тобто більше дев`яти років вона не бачилася з ним. Комісією також було встановлено, що відповідач [PERSON] фактично проживає на непідконтрольній українській владі території Донецької області та самоусунулася від виховання свого малолітнього сина. Також на засіданні комісії малолітній [PERSON] пояснив, що проживає разом із батьком [PERSON] , дідусем [PERSON] та бабусею [PERSON] , відпочиває він разом із своїм батьком та особисто батько збирає його до школи, і купує все йому необхідне. Хлопчик повідомив, що свою маму [PERSON] він не пам`ятає та не заперечує проти позбавлення його матері батьківських прав по відношенню до нього. Тому суд приймає висновок органу опіки та піклування як обґрунтований. Підсумовуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач [PERSON] з 2013 року ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків відносно дитини [PERSON] , а тому задовольняє позов в повному обсязі та позбавляє відповідача батьківських прав відносно малолітнього [PERSON] ..

Outcome: approved