Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернувся до\~суду з\~позовом до Держави Україна в особі Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, в якому просить стягнути з держави Україна на його користь два мільйони гривень моральної шкоди, завданої незаконним рішенням судді\~Хмельницького міськрайонного\~суду Хмельницької\~області Карплюка\~О.І.\~від 09.09.2021\~у справі\~№686/13784/21.\~ На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначив, що 09 вересня 2021 року суддя Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області Карплюк О.І. виніс рішення в справі №686/13784/21, яке було скасовано постановою Хмельницького апеляційного суду від 02.11.2021, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 03.02.2022. Позивач вказав, що ухваленням даного рішення йому була завдана моральна шкода, яка полягає у порушенні його прав (права споживача на доброякісну послугу від органів державної влади держави Україна в частині правомірності та добросовісності; права правомірного очікування на справедливий суд та відшкодування витрат, які були понесені на відновлення порушених прав, яке держава Україна зобов"язана забезпечити і яке є реальним, а не уявним чи примарним; права на справедливий суд), а також втраті часу на чергове звернення до суду. Крім того, зазначив, що здійснення правсуддя є невід"ємним елементом національної безпеки, а незаконне рішення посадової особи Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] при здійснення правосуддя є фактичним здійсненням терористичного акту стосовно об"єктів критичної інфраструктури. Також позивач посилається на те, що винність особи у завданні шкоди презюмується, якщо інше не буде доведено порушником, а право на стягнення моральної шкоди з правопорушника є абсолютним. Посилаючись на наведене, позивач просить стягнути з держави Україна на його користь два мільйони гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також покласти на відповідача судові витрати та видатки, можливі податки, платежі та збори. В судове засідання позивач не з`явився, в позовній заяві просив розгляд справи проводити без його участі на підставі поданих доказів. Представник Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області, який у встановленому порядку був оповіщений про час, день і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності осіб на підставі наявних у справі доказів. \~ \~ \~ \~Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з таких підстав. Питання притягнення судді до відповідальності врегульовано Законами України «Про судоустрій і статус суддів» і «Про Вищу раду правосуддя». Чинним законодавством надано можливість громадянинові повною мірою реалізувати своє право на оскарження судового рішення та дій судді під час здійснення правосуддя. У пункті 10 постанови Пленуму Верховного Суду України від 13 червня 2007 року №8 «Про незалежність судової влади» роз'яснено, що виключне право перевірки законності та обґрунтованості судових рішень має відповідний суд згідно з процесуальним законодавством. Оскарження у будь-який спосіб судових рішень, діяльності судів і суддів щодо розгляду та вирішення справи поза передбаченим процесуальним законом порядком у справі не допускається; суди повинні відмовляти у прийнятті позовів та заяв з таким предметом. Наведені роз'яснення є відтворенням положень статей 62, 126 і 129 Конституції України, відповідно до яких матеріальна та моральна шкода, заподіяна при здійсненні правосуддя, відшкодовується державою лише безпідставно засудженій особі в разі скасування вироку як неправосудного; суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права, вплив на суддю у будь-який спосіб забороняється, а однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Отже, зазначеними положеннями Конституції України визначено, що рішення суду і відповідно до цього дії або бездіяльність суддів у питаннях здійснення правосуддя, пов'язаних з підготовкою, розглядом справ у судових інстанціях тощо, можуть оскаржуватись у порядку, передбаченому процесуальними законами, а не шляхом оскарження їх дій (чи відшкодування моральної шкоди одночасно з оскарженням таких дій) до іншого суду, оскільки це порушуватиме принцип незалежності суддів і заборону втручання у вирішення справи належним судом. Разом з тим, відповідно до статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Згідно із статтею 1167\~ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті. Моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом. Частинами другою, п'ятою і шостою статті 1176 ЦК України передбачено, що право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок постановлення судом незаконного рішення в цивільній справі, відшкодовується державою в повному обсязі в разі встановлення в діях судді (суддів), які вплинули на постановлення незаконного рішення, складу злочину за обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах. Аналогічний порядок відшкодування шкоди визначений Законом України від 01 грудня 1994 року № 266/94-ВР «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду». Застосування положення частини шостої статті 1176 ЦК України можливе у випадку, коли предметом позову є інші дії чи бездіяльність, зокрема, суду (судді), які не пов'язані зі здійсненням правосуддя, відправленням судочинства, яке має на меті прийняття акту органом судової влади. За положеннями частин 1 і 2 статті 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). У силу частин 1 і 2 статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім'ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв'язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Відповідно до положень частини третьої статті\~12 ЦПК України, частини першої статті\~81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із частиною шостою\~статті 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09.09.2021 у справі №686/13784/21 відмовлено у задоволенні позову [PERSON] до держави Україна в особі Міністерства внутрішніх справ України про відшкодування моральної шкоди в розмірі 30000000000 грн., завданої невиконанням рішення суду у справі №2270/14181/11 в період з 5 червня 2021 року по 7 червня 2021 року. Постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року, залишеною без змін постановою Верховного Суду від 03 лютого 2022 року, рішення Хмельницького міськрайонного суду від 09 вересня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено частково, стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України на користь [PERSON] 300 грн. моральної шкоди, у задоволенні решти позовних вимог відмовлено. При цьому, порушення, які були допущені у рішенні Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 09 вересня 2021 року були усунуті шляхом ухвалення колегією суддів судової палати з розгляду цивільних справ Хмельницького апеляційного суду постанови від 02 листопада 2021 року. Скасування рішення суду не може бути підставою для відшкодування моральної шкоди позивачу,\~оскільки цей факт не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача, і як наслідок, про завдання йому моральної шкоди. \~ \~ \~ \~В матеріалах справи відсутні будь-які належні та допустимі докази на підтвердження того, що внаслідок постановлення вищевказаного рішення позивачу була завдана моральна шкода, а також причинний зв`язок між прийняттям рішення суду про відмову у задоволенні позову та настанням шкоди. Незгода позивача з рішенням суду про відмову у задоволенні його позову не свідчить про порушення прав та законних інтересів позивача, і як наслідок, про завдання йому моральної шкоди. \~ \~ \~ \~Доводи позивача про те, що незаконність рішення суду від 09 вересня 2021 року, підтверджена постановою Хмельницького апеляційного суду від 02 листопада 2021 року та постановою Верховного Суду від 03.02.2022, якими зазначене рішення було скасовано, не підтверджує незаконність дій відповідача, а також що цими діями позивачу завдана моральна шкода. Водночас, позивач не довів факт заподіяння йому моральної шкоди діями судді Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області [PERSON] , що не пов'язані із здійсненням правосуддя, яке має на меті прийняття акту органом судової влади, приниження його гідності внаслідок порушення вимог закону. Посилання позивача у позові на те, що ним понесено витрати на придбання квитків для проїзду на здачу позову до суду - 16 грн., витрати часу - дві години по десть тисяч гривень на написання тексту позовної заяви, витрати на правову допомогу в написанні даного позову - п"ять тисяч гривень, судом не враховується, оскільки протиправність дій відповідача доведено не було. Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позов задоволенню не підлягає. На підставі ст. 1166, 1167, 1176 ЦК України,

Outcome: dismissed