Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

13.12.2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом в якому просить визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини після смерті [PERSON] , який помер [INFO] , два місяці з дня набрання рішенням суду законної сили. Мотивуючи свої вимоги, позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON] , який доводиться йому рідним братом. Обставина смерті підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] виданим Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 237. Після смерті брата позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки на момент смерті [PERSON] йому нічого не належало та у нього була відсутня державна реєстрація права власності на будь-яке нерухоме майно. Під час оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] позивачу стало відомо про те, що його брат [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки на час її смерті був зареєстрований із нею за однією адресою. На час смерті бабусі [PERSON] позивач та його брат [PERSON] були зареєстровані та проживали за однією адресою : [ADDRESS] . Вказана квартира належала праві спільної сумісної власності бабусі позивача [PERSON] та [PERSON] , яка доводиться тіткою позивачу. Позивач та його померлий брат стали спадкоємцям за законом після смерті бабусі [PERSON] в рівних частках по 1/8 частині квартири [ADDRESS] . За життя брат позивача [PERSON] оформити право власності на 1/8 частину вказаної квартири не встиг. З метою оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] та брата [PERSON] позивач звернувся до Заводського РВ у м. Запоріжжі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою отримання свідоцтва про смерть брата , однак у видачі вказаного свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку із різними написаннями його прізвища та прізвища його померлого брата. У відкритті спадкової справи після смерті бабусі [PERSON] позивачу було відмовлено до встановлення факту родинних відносин між ним та його померлим братом [PERSON] . У зв`язку з вказаним фактом позивач був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин і рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2021 р. встановлено факт родинних відносин , а саме , те що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним братом позивача. Після набрання вказаним рішенням законної сили позивач звернувся до нотаріуса , яким була заведена спадкова справа після смерті бабусі позивача [PERSON] та видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на 1/8 частку квартири [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , на іншу 1/8 частку вказаної квартири свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видано не було у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідачка є тіткою позивача та спадкоємця, яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вона проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим він звернувся до суду з позовом про визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його брата [PERSON] , який помер [INFO] . Ухвалою судді від 12.01.2022 року по вказаній цивільній справі було відкрито провадження та визначено проводити судовий розгляд та правилами загального позовного провадження з призначенням підготовчого судового засідання та наданням відповідачу строку на подання відзиву. Ухвалою суду від 31.05.2022 року підготовче судове засідання було закрито та призначено до розгляду по суті у відкритому судовому засіданні. Позивачем [PERSON] до початку судового засідання через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без його участі. На позовних вимогах наполягає та просить задовольнити. Відповідачем [PERSON] до початку судового засідання через канцелярію суду подано заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала та проти задоволення позову не заперечує. Третя особа - Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Гармашов Г.М. в судове засідання не прибув, про місце, день та час розгляду справи повідомлявся своєчасно та належним чином. В матеріалах справи міститься лист в якому приватний нотаріус просив проводити судовий розгляд без його участі. На підставі ч.3 ст.211 ЦПК України суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін за наявними у суду матеріалами. Відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, об`єктивно оцінивши обставини викладені позивачем в позові , які визнані відповідачем , суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Згідно з ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Зміст\~статті 89 ЦПК України\~визначає, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Так, для прийняття спадщини спадкоємцем, який на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, необхідно особисто подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини, згідно\~ст.1269 ЦК України. При цьому, такі дії повинні бути вчинені у встановлений законом для прийняття спадщини строк. Пропуск такого строку, позбавляє спадкодавця можливості прийняти спадщину через нотаріальну контору, який пропущено з поважних причин, і потребує пред`явлення нею позову про визначення додаткового строку, достатнього для подання заяви про прийняття спадщини. Наведені положення у повній мірі відповідають Правовій позиції, висловленій Верховним Судом України в постанові від 6 лютого 2013 року в справі № 6-167цс12. Судом встановлено , що [INFO] помер [PERSON] , який доводиться рідним братом позивачу [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть , копія якого знаходиться в матеріалах справи , серії [NUMBER] виданим Хортицьким районним у м. Запоріжжі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 237. Після смерті брата позивач до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не звертався, оскільки на момент смерті [PERSON] йому нічого не належало та у нього була відсутня державна реєстрація права власності на будь-яке нерухоме майно. Під час оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] , яка померла [INFO] позивачу стало відомо про те, що померлий брат позивача [PERSON] фактично прийняв спадщину після смерті бабусі, оскільки на час її смерті був зареєстрований із нею за однією адресою. На час смерті бабусі [PERSON] позивач та його брат [PERSON] були зареєстровані та проживали за однією адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира належала праві спільної сумісної власності бабусі позивача [PERSON] та [PERSON] , яка доводиться тіткою позивачу, що підтверджується свідоцтвом на житло № [NUMBER] від 18.03.2008 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи, яке видане Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 05.05.2008 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи. Позивач [PERSON] та його померлий брат [PERSON] стали спадкоємцям за законом після смерті бабусі [PERSON] в рівних частках по 1/8 частині квартири [ADDRESS] . За життя брат позивача [PERSON] оформити право власності на 1/8 частину вказаної квартири не встиг. З метою оформлення спадщини після смерті бабусі [PERSON] та брата [PERSON] позивач звернувся до Заводського РВ у м. Запоріжжі ВДРАЦС Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з метою отримання свідоцтва про смерть брата , однак у видачі вказаного свідоцтва позивачу було відмовлено у зв`язку із різними написаннями його прізвища та прізвища його померлого брата. У відкритті спадкової справи після смерті бабусі [PERSON] позивачу було відмовлено до встановлення факту родинних відносин між ним та його померлим братом [PERSON] . У зв`язку з вказаним фактом позивач був вимушений звернутися до суду із заявою про встановлення факту родинних відносин і рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18.05.2021 р., копія якого знаходиться в матеріалах справи , встановлено факт родинних відносин , а саме , те що [PERSON] , який помер [INFO] є рідним братом позивача. Після набрання вказаним рішенням законної сили позивач звернувся до нотаріуса , яким була заведена спадкова справа після смерті бабусі позивача [PERSON] , копія якої була витребувана судом та долучена до матеріалів справи, та позивачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом лише на 1/8 частку квартири [ADDRESS] . Відповідачу [PERSON] було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/4 частку квартири [ADDRESS] , на іншу 1/8 частку вказаної квартири свідоцтво про право на спадщину нотаріусом видано не було у зв`язку із пропущенням строку для прийняття спадщини. Відповідачка є тіткою позивача та спадкоємця, яка фактично прийняла спадщину після смерті [PERSON] , оскільки вона проживала разом із спадкодавцем за однією адресою. Позивач вважає, що строк для прийняття спадщини ним пропущений з поважних причин, у зв`язку з чим просить суд визначити йому додатковий строк для прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті його брата [PERSON] , який помер [INFO] . Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття нею спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття. Згідно ч.3 ст.1272 вказаного Кодексу за позовом спадкоємця, що пропустив строк для прийняття спадщини із поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Як вбачається із положень ч.1ст. 1270\~ЦК України\~для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до\~ст. 1272 ЦК України\~визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270\~ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, тому вправі звернутись в суд з позовом для визначення йому додаткового строку для прийняття спадщини. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 року, «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272ЦК України. Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.60ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини. Задовольняючи позов суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування, тому суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Outcome: approved