Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

05 травня 2022 року до Кобеляцького районного суду Полтавської області надійшла позовна заява, подана й підписана від імені та в інтересах [PERSON] її представником, адвокатом Бобрищевою Ілоною Русланівною, в якій ставиться питання про зняття (скасування) арешту з нерухомого майна та звільнення з-під обтяження 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями за адресою [ADDRESS] , власником якої є [PERSON] . Позовна заява обґрунтована тим, що [PERSON] є власником 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 31.08.1996, видане Кобеляцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області за реєстровим № 3132. Власником іншої 1/2 житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] є [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на будинок померлої підтверджується договором купівлі-продажу посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою від 03.09.1968 за реєстровим № 1178. Під час оформлення договору купівлі-продажу 1/2 житлового будинку, яке належить позивачці на праві власності, остання дізналася, що на все її нерухоме майно накладено арешт, що підтверджується витягом із Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Підставою обтяження є постанова державного виконавця Кобеляцького районного управління юстиції Кобель О.В. серії АА № 810014 від 23.01.2002. Позивачка звернулася до Кобеляцького районного відділу виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) з проханням зняти арешт з майна, однак листом від 20.09.2021 № 13032 їй було повідомлено про відсутність виконавчих документів та неможливість у зв`язку з цим зняття арешту з її майна. Також у відповіді зазначено, що відповідно до відомостей з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, обтяження на житловий будинок з господарськими спорудами за адресою [ADDRESS] , накладено реєстратором Кобеляцької державної нотаріальної контори. Просить суд, задовольнити її вимоги та зняти арешт із зазначеного нерухомого майна. Водночас звертає увагу на те, що власником обтяженого нерухомого майна а саме, 1/2 житлового будинку за адресою [ADDRESS] є саме позивачка, [PERSON] , а не [PERSON] , як це зазначено у постанові про накладення арешту. 25 травня 2022 року позивачем усунено недоліки позовної заяви. Ухвалою від 30 травня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та призначено розгляд справи по суті в письмовому провадженні на 29 червня 2022 року. Роз`яснено відповідачеві право подати до суду заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження у 15-денний строк з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Водночас роз`яснено право відповідача на подання відзиву на позов та зустрічного позову у той самий строк. Позивачка та її представник повідомлені про дату, час і місце розгляду справи 31 травня 2022 року шляхом направлення смс-повідомлення та 01 червня 2022 року шляхом вручення копії ухвали про відкриття провадження у справі під розписку в суді. 29 червня 2022 року за вх. № 4668/22 представником позивачки подана заява про підтримання позовних вимог у повному обсязі та розгляд справи без участі позивачки та її представника. Відповідач повідомлений про дату, час і місце розгляду справи та отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатками до неї під розписку 02 червня 2022 року. Правом на подання заперечень проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, подання відзиву чи будь-яких письмових заяв щодо позовних вимог по суті чи з приводу процесуальних питань відповідач не скористався. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, Кобеляцька державна нотаріальна контора Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) повідомлена про дату, час і місце розгляду справи та отримав копію ухвали про відкриття провадження у справі з копією позовної заяви та додатками до неї під розписку 02 червня 2022 року. 07 червня 2022 року за вх. № 3944/22 третьою особою до суду подана заява, відповідно до якої прохають розглянути справу за відсутності третьої особи, при прийнятті рішення у справі покладаються на думку суду. Відповідно до ч.5, 8 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. За таких умов, зважаючи що учасники справи є своєчасно та належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про розгляд справи з повідомленням (викликом) сторін до суду не надходило, відзиву на позов відповідач упродовж визначеного законом та вказаного в ухвалі про відкриття провадження строку не подавав, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами. Дослідивши доводи позовної заяви та наявні у справі матеріали, суд робить наступні висновки. \~ Судом встановлено, що позивачка, [PERSON] , як спадкоємець [PERSON] , яка померла [INFO] , є власником 1/2 частини житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 31.08.1996, виданим Кобеляцькою державною нотаріальною конторою Полтавської області за реєстровим № 3132, спадкова справа № 543. (а.с. 5) та витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, реєстраційний номер: 25721289 (а.с. 6). Власником іншої половини цього житлового будинку з господарськими будівлями відповідно до договору купівлі-продажу від 03 вересня 1968 року була [PERSON] , яка померла [INFO] . Вказані обставини підтверджено копією договору купівлі-продажу, посвідченого Кобеляцькою державною нотаріальною конторою 03.09.1968 за реєстровим № 1178 (а.с. 8-9) та копією свідоцтва про смерть [PERSON] , серія [NUMBER] віл 17.02.2020 (а.с.7). З витягу з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна вбачається існування зареєстрованого обтяження арешту, з приміткою «архівний запис», з реєстраційним номером 1777355, яке зареєстроване 18.03.2005 10:24:38 за № 1777355 реєстратором: Кобеляцька державна нотаріальна контора, 39200, Полтавська обл., Кобеляцький р., м. Кобеляки, вул. Батиря, 6, на підставі постанови АА № 810014 від 23.01.2002 з визначенням об`єкта обтяження: «інше, жил.буд.з госп.спорудами. состав: ціле, состояние: добудоване, статус: жиле, адреса: [ADDRESS] » та зазначенням власника: « [PERSON] ». Із заяви [PERSON] від 13 вересня 2021 року вбачається, що остання звернулася до Кобеляцького ВДВС у Полтавському районі Полтавської області із заявою про скасування означеного арешту нерухомого майна (а.с. 11), на що отримала відповідь за № 13032 від 20.09.2021 (а.с. 12), відповідно до якої відносно [PERSON] як боржника виконавчі документи, які перебувають чи перебували на виконанні, відсутні. Водночас роз`яснено [PERSON] право звернутися до Кобеляцької державної нотаріальної контори для встановлення підстав накладення арешту на майно [PERSON] . Суд звертає увагу, що із витягу з Реєстру заборон однозначно вбачається підстава накладення арешту на домоволодіння [ADDRESS] постанова АА № 810014 від 23 січня 2002 року. Із копії постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія АА № 810014, 23 січня 2002 року державним виконавцем Кобеляцького відділу державної виконавчої служби Кобеляцького районного управління юстиції Кобель О.В. при примусовому виконанні виконавчого листа 1-98, виданого 10.01.2001 Кобеляцьким районним судом про стягнення зі [PERSON] 3000 гривень, з метою забезпечення збереження майна боржника, накладено арешт на все майно, що належить [PERSON] , [ADDRESS] , та заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить [PERSON] . Тобто, із зазначеного вбачається, що на домоволодіння [ADDRESS] , власниками якого станом на 2001-2005 роки були позивачка [PERSON] та нині померла [PERSON] (по 1/2 частині у кожного власника), було накладено арешт як на об`єкт власності [PERSON] , який є сином [PERSON] (що вбачається із означеної вище заяви [PERSON] від 13.09.2021, а.с. 11), та не являвся на той час і не є наразі власником цього домоволодіння чи його частини. Відповідно до статті 19 частини 2 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Згідно з частинами 1 і 5 статті 41 Конституції України: кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути позбавлений права власності. Право власності є непорушним. Стаття 328 Цивільного кодексу України визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до статті 391 Цивільного кодексу України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно зі статтею 321 Цивільного кодексу України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до частини 4 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» підставами для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є: 1) отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом; 2) надходження на рахунок органу державної виконавчої служби, рахунок приватного виконавця суми коштів, стягнених з боржника (у тому числі від реалізації майна боржника), необхідної для задоволення вимог усіх стягувачів, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження та штрафів, накладених на боржника; 3) отримання виконавцем документів, що підтверджують про повний розрахунок за придбане майно на електронних торгах; 4) наявність письмового висновку експерта, суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання щодо неможливості чи недоцільності реалізації арештованого майна боржника у зв`язку із значним ступенем його зношення, пошкодженням; 5) відсутність у строк до 10 робочих днів з дня отримання повідомлення виконавця, зазначеного у частині шостій статті 61 цього Закону, письмової заяви стягувача про його бажання залишити за собою нереалізоване майно; 6) отримання виконавцем судового рішення про скасування заходів забезпечення позову; 7) погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника; 8) отримання виконавцем документального підтвердження наявності на одному чи кількох рахунках боржника коштів, достатніх для виконання рішення про забезпечення позову; 9) підстави, передбачені пунктом 1-2 розділу XIII "Прикінцеві та перехідні положення" цього Закону. Відповідно до частини 5 статті 59 Закону України «Про виконавче провадження» у всіх інших випадках арешт може бути знятий за рішенням суду. Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересів. Згідно з частиною 1 статті 80 Цивільного процесуального кодексу України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Відповідно до частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Наразі позивачка має намір розпорядитися належним їй майном, проте через наявність арешту позбавлена можливості це зробити. Підстави для застосування арешту майна, яке належить саме [PERSON] , відсутні. Таким чином, арешт накладений на майно порушує право власності позивачка. Враховуючи що накладений арешт на майно порушує права позивачки як власника, що підтверджується наявними матеріалами справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved