Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] про стягнення з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше рекомендованого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, від дня пред`явлення даного позову і до досягнення дитиною повноліття. В обґрунтування позову позивач вказує, що вона [INFO] познайомилася із відповідачем. У них народилася донька [PERSON] , [INFO] . З відповідачем проживають окремо. На противагу нормам законодавства, відповідач самоусунувся від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України обов`язку утримувати свою дитину. Дохід позивача становить мінімальну заробітну плану на місяць. Більшість витрат на покупку речей для дитини, одягу, продуктів харчування, ліків та лікування, забезпечення належних умов життя, фізичного, інтелектуального та духовного розвитку покладені на позивача. В позовній заяві також зазначає, що відповідач офіційно працевлаштований у ТОВ «Інвестол» на посаді директора, де отримує заробітну плату близько 100000,00 грн. на місяць. В судовому засідання позивач [PERSON] не з`явилася. Разом з тим подала до суду заяву, в якій просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги підтримує повністю (а.с. 29). Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.\~Відзив на позовну заяву не подав. Суд, дослідивши надані докази, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Підставами для такого висновку суду стало наступне. В судовому засіданні встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком неповнолітньої дитини: дочки [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 27.04.2017 (а.с.6). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану батьками неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] (а.с. 8). Копію довідки №20 від 01.09.2021 встановлено, що відповідач [PERSON] працює в ТОВ «Інвестпол» з 20.03.2013 року та займає посаду директора (а.с.9). За змістом частини 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що у судове засіданні відповідач не з`явився, відзиву не подав, а також будь-яких інших доказів наявності аліментних зобов`язань перед іншими особами та соціальних зобов`язань, які могли бути враховані при визначенні розміру аліментів, не заперечив факту проживання малолітньої дитини разом з позивачем, а тому суд доходить висновку, що позивач набула права на стягнення з відповідача аліментів на утримання спільної дитини. Визначаючи розмір аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін, зокрема, що відповідач офіційно працевлаштований, стан здоров`я задовільний, інших утриманців не має, дитина перебуває на повному утриманні позивачки. Оцінивши в сукупності обставини, визначені ст.182 СК України, суд вважає за необхідне визначити аліменти, які підлягають стягненню з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання дитини: [PERSON] , [INFO] , з дня пред`явлення позову, тобто з 02.12.2021 в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, але не менше прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що згідно до положень п.14 ч.2 ст.3 Закону України "Про судовий збір" позивач звільнена від сплати судового збору за цим предметом цивільного спору. Відтак, за правилами ст.141 ЦПК України пропорційно задоволеним позовним вимогам з відповідача на користь держави належить стягнути судові витрати із сплати судового збору в розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved