Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

\~ \~ \~ \~ Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати за нею право власності в порядку набувальної давності на житловий будинок [ADDRESS] , загальною площею 60,30 кв. м., житловою площею 36,20 кв. м., допоміжною площею- 11,80 кв.м., а також господарські споруди: прибудова, сарай, погріб під частиною будівлі, вбиральня, колонка водопровідна, хвіртка, ворота, огорожа, оціночна вартість якого становить 112 117 (сто дванадцять тисяч сто сімнадцять) гривень 00 коп., а також на земельну ділянку площею 0,0641 з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку і споруд, кадастровий номер 3220610100:01:003:0216, яка розташована по [ADDRESS] . Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що [INFO] померла [PERSON] , якій належав вказані житловий будинок та земельна ділянка. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 04 лютого 1994 року нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №229, згідно якого все належне їй майно, вона заповіла своїй дочці [PERSON] . Після смерті матері [PERSON] вирішила продати спадкове майно, оскільки сама проживала на території Російської Федерації та не мала змоги доглядати за ним. Вона ж (позивачка) виявила бажання придбати цей житловий будинок та земельну ділянку. У лютому 2012 року вони фактично вчинили правочин щодо купівлі-продажу майна, проте юридично не змогли оформити це у зв`язку з тим, що на той момент [PERSON] спадщину фактично прийняла, але юридично своїх прав не оформила, оскільки не пройшов шестимісячний строк, а тому вони домовились, що підписання договору купівлі-продажу та його нотаріальне посвідчення буде вчинено після того, як продавець оформить свої спадкові права. Вона (позивачка) відразу ж після фактичної купівлі у лютому 2012 року вселилась у вказаний вище будинок. Для оформлення спадщини [PERSON] необхідно було повторно приїхати до нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто у м. Богуслав, проте враховуючи політичну ситуацію, яка склалась та триває у досі, вона була обмежена у можливості виїзду із Росії та повернення назад, тому офіційне оформлення за нею (позивачкою) права власності на будинок та земельну ділянку постійно відкладалося. [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого управлінням РАЦС адміністрації Центрального округу міста Курськ з актовим записом №4962 від 14.11.20217 р. Спадкоємцем за законом після її смерті став її чоловік [PERSON] , згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2018 р. за №46/15-н/46-2018-2-610. Крім того, позивачка зазначає, що з моменту заселення постійно проживає у вказаному будинку, господарює в ньому, а проведення капітальних та поточних ремонтів здійснюється виключно за її власні кошти. Починаючи із 2012 року та станом на сьогодні, вона відкрито й безперешкодно користується будинком, обробляє земельну ділянку біля нього, вчасно сплачує комунальні платежі та залишається єдиним добросовісним володільцем і користувачем вказаного житлового будинку та земельної ділянки, що є підставою для визнання за нею права власності на житловий будинок та земельну ділянку на якій він розташований, що не суперечить закону і не порушує права, свободи та інтереси інших осіб. Посилаючись на положення ст.ст. 328 ч. 1, 344 ЦК України позивач просить задовольнити її вимоги. Представник позивачки [PERSON] подала до суду заяву, в якій просить справу розглянути без її участі та без участі позивачки, а також зазначила, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] надіслав до суду заяву, в якій позов визнає та просить його задовольнити і розглянути справу без його участі. Виходячи з наведеного, суд вважає, що рішення у справі можливо постановити при проведенні\~ підготовчого судового засідання. Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу. Відповідно до частини 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши письмові докази надані позивачем, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. Актом обстеження житлово-побутових умов проживання від 06 травня 2022 року, складеного депутатом Богуславської міської ради в присутності сусідів підтверджується, що [PERSON] з часу придбання нею у [PERSON] у 2012 році житлового будинку, що розташований по [ADDRESS] , по даний час відкрито проживає в цьому будинку, безперешкодно ним користується, здійснює поточні ремонти та доглядає за прибудинковою територією та сплачує комунальні платежі (а.с. 48). Згідно копії свідоцтва про смерть, виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Богуславського районного управління юстиції у Київській області від 31.01.2012, актовий запис № 26, [INFO] померла [PERSON] . За життя [PERSON] була власницею житлового будинку [ADDRESS] ( 1/2 частина належала їй на підставі свідоцтва про право власності, виданого Богуславською нотаріальною конторою від 23.09.1980 р. за №1590 та інша 1/2 частина - на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого Богуславською нотаріальною конторою від 23.09.1980 р. за №1502), а також власником також земельної ділянки площею 0,0641 з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку і споруд, кадастровий номер 3220610100:01:003:0216, яка розташована по вищевказаній адресі та належала померлій на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯИ №361700 від 13.11.2009 року. За життя [PERSON] залишила заповіт, посвідчений 04 лютого 1994 року нотаріусом Богуславської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі за №229. Згідно нього все належне їй майно, вона заповіла своїй дочці, [PERSON] . [INFO] [PERSON] померла, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданого управлінням РАЦС адміністрації Центрального округу міста Курськ з актовим записом №4962 від 14.11.20217 р. Спадкоємцем за законом після її смерті став її чоловік [PERSON] , згідно копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 15.05.2018 р. за №46/15-н/46-2018-2-610. Згідно даних технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами на ім`я [PERSON] , що розташований по [ADDRESS] , даний будинок має такі технічні характеристики: житловий будинок 1959 року забудови, загальною площею 60,30 кв.м., житловою площею - 36,20 кв.м., допоміжною площею 11,80 кв.м., площею літніх, неопалюваних приміщень 12,30 кв.м., а також господарські будівлі та споруди: прибудова, сарай, погріб під частиною будівлі, вбиральня, колонка водопровідна, хвіртка, ворота, огорожа, оціночна вартість яких становить 112 117 (сто дванадцять тисяч сто сімнадцять) гривень 00 коп. Задовольняючи вимоги позивача суд керується наступними положеннями чинного законодавства, які регулюють виниклі правовідносини. Відповідно до статті 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконністю набуття права власності не встановлена судом. Згідно ч. 5 ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Відповідно до ч. 1, ч. 4 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно володіє майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років набуває право власності на це майно (набувальна давність). Відповідно до ч. 4 ст. 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю на нерухоме майно набувається за рішенням суду. Пунктом 9 Постанови Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справа №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» роз`яснено,\~ що відповідно до частини першої статті 344 ЦК особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК. При вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: - володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; - володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; - володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини,\~ на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Позивач надала суду достатні та допустимі докази, якими підтверджується факт добросовісного і відкритого користування нерухомим майном на протязі більше 10 років, а тому підлягають задоволенню її вимоги про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, який розташований по [ADDRESS] . Відповідно до ч. 1 ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі якщо відчужувачу (попередньому власнику) такого об`єкта належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку, до набувача цього об`єкта переходить право власності на таку частку. При вчиненні правочину, що передбачає перехід права власності на зазначений об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Таким чином, позивачка набуває право на земельну ділянку площею 0,0641 з цільовим призначенням для будівництва й обслуговування житлового будинку і споруд, кадастровий номер 3220610100:01:003:0216, яка розташована по [ADDRESS] . Визнання відповідачем позову не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а тому суд приходить до висновку, що позов [PERSON] підлягає задоволенню. Згідно положень ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Аналогічне положення щодо повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, також передбачено ч. 3 ст. 7 Закону України про судовий збір. Оскільки відповідачем позов визнано під час підготовчого судового засідання до початку розгляду справи по суті, позивачу необхідно повернути з державного бюджету 50% відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 560 гривень 60 коп. З урахуванням викладеного та

Outcome: approved