Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з зазначеним позовом вказуючи, що вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі, від шлюбу мають спільну дитину: [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з позивачем. З відповідачем вони спільно не проживають, кошти на утримання дитини відповідач добровільно не сплачує. Позивач просить стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно утримання дитини. У судове засідання позивач не з`явилась, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити у повному обсязі (а.с.18). Відповідач, повідомлений про дату, час і місце судового засідання, у судове засідання не з`явився, до канцелярії суду надійшла заява про розгляд справи в його відсутність, позовні вимоги визнає (а.с.17). Ухвалою судді від 29 листопада 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Справа розглядається за відсутності всіх учасників справи, тому, у відповідності до ч.2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові матеріали справи, судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Позивач перебуває з відповідачем у шлюбі, від шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину: [PERSON] , [INFO] , згідно із копією свідоцтва про народження серія [NUMBER] , виданого Широківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), актовий запис № 62 від 06 грудня 2019 року (а.с.8). Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Судом встановлено, що сторони не підтримують шлюбні відносини, мешкають окремо один від одного, спільне господарство не ведуть. Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, донька перебуває на її повному утриманні, відповідач добровільно коштів на утримання дитини не надає, хоча має таку можливість. Відповідач є працездатним, інших стягнень за виконавчими листами не має, що приводить суд до переконання про можливість відповідачем сплачувати аліменти на утримання дитини у зазначеному позивачем розмірі. Відповідач в заяві зазначає, що він не заперечує проти позовних вимог. Відповідно до ч.2 ст. 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття, що також передбачено ст. 180 СК України. Суд враховує обставини при визначенні розміру аліментів, які передбачені ст. 182 СК України. Стан здоров`я позивача, відповідача та дитини задовільний, відповідач працездатний, інших дітей не має. Частиною четвертою статті 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Підстави для відхилення доказів судом відсутні, оскільки подані позивачем докази є належними, допустимими, достовірними та достатніми. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, відповідач в змозі платити аліменти на утримання спільної дитини в розмірі 1/4 частині з усіх видів його доходів, що суд визначає відповідно до ст. 183 СК України. Згідно з вимогами ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню судовий збір на користь держави.

Outcome: approved