Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про відшкодування витрат на лікування особи, яка потерпіла від кримінального правопорушення. В обґрунтування позову вказано, що гр. [PERSON] вчинив кримінальні правопорушення, передбачені ч. 1 ст. 185, ч. 2 ст. 121, ч. 3 ст. 135 КК України. Потерпіла від злочину [PERSON] проходила лікування у КП «Медичне об`єднання Луцької міської територіальної громади». Вказує, що розмір витрат лікарні на лікування потерпілої становить 124\~003,00 грн., які просить стягнути з відповідача на підставі ст. 1206 ЦК України. 4 квітня 2022 року було відкрито провадження у справі та призначено розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін за наявними у справі матеріалами. Відповідно ч.8 ст.\~128, п.5 ч.6 ст.272 ЦПК України\~відповідачу будо направлено ухвалу про відкриття провадження у справі та позовну заяву з додатками до неї та роз`яснено його право подати відзив на позовну заяву і всі наявні докази, що підтверджують заперечення проти позову протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії ухвали суду про відкриття провадження у справі. Відповідач у встановлений строк відзив на позов не подав. Також, до суду не надходило\~клопотань від жодної із сторін про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, а тому відповідно до ч. 5\~ст. 279 ЦПК України\~суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами. Згідно електронного сайту Луцького міськрайонного суду Волинської області користувачу надаються можливості пошуку, перегляду, копіювання та роздрукування судових рішень або їхніх частин, інформацію про призначені судові засідання. Судом були використані всі можливі способи сповіщення відповідача про наявність справи у суді, але вони результатів не дали. Відповідно до\~ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. У суду є підстави для ухвалення заочного рішення. Згідно з\~ст.\~247\~ч.2\~ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Так, вироком від 7 травня 2020 року у справі №161/12795/19 [PERSON] визнано винуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 2 ст. 121, ч. 1 ст. 185, ч. 3 ст. 357, ч. 3 ст. 135 КК України та призначено покарання: за ч. 2 ст. 121 КК України у виді позбавлення волі на строк років; за ч. 1 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі на строк 1 рік; за ч. 3 ст. 357 КК України у виді 2 місяців арешту; за ч. 3 ст. 135 КК України у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1 ст. 70 КК України, за сукупністю злочинів, шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим, [PERSON] остаточно визначено покарання у виді позбавлення волі на строк 8 років. Постановою Верховного Суду від 7 квітня 2021 року в порядку ч.2\~ст.433 КПК\~вирок Луцького міськрайонного суду Волинської області від 07\~\~травня 2020 року щодо [PERSON] змінено в частині призначеного покарання за ч. 1\~\~ст. 185 КК; призначено [PERSON] покарання за ч. 1\~ст. 185 КК\~у виді громадських робіт на строк 100 годин. Вважати\~\~ [PERSON] засудженим за ч. 2\~ст. 121 КК\~до покарання у\~\~виді позбавлення волі на строк 8 років; за ч. 3\~ст. 357 КК\~- до покарання у виді арешту на строк 2 місяці; за ч. 3\~ст. 135 КК\~-\~до покарання у виді позбавлення волі на строк 4 роки. На підставі ч. 1\~ст.70 КК\~за сукупністю злочинів шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим визначено\~ [PERSON] \~остаточне покарання у виді позбавлення волі на строк\~8 років. У решті судові рішення\~залишити без зміни. У зв`язку з вчиненням вищевказаного кримінального правопорушення внаслідок отриманих тілесних ушкоджень потерпіла [PERSON] перебувала на стаціонарному лікуванні в КП «Луцька міська клінічна лікарня», а саме у відділенні анестезіології та інтенсивної терапії з 05.05.2019 по 27.05.2019, тобто 22 ліжко-днів, вартість ліжко-дня - 3\~200,00 грн., всього: 70\~400,00грн.; у нейрохірургічному відділенні з 27.05.2019-25.09.2019, тобто 121 ліжко-днів, вартість ліжко-дня 443,00 грн., всього: 53\~603,00 грн., тобто витрати на її лікування згідно з довідкою-розрахунком лікувального закладу №825/2.8.20 від 25 травня 2020 року становлять 124\~003,00 грн. (а. с. 5). При вирішенні справи суд застосовує такі норми права. Згідно з ч. 1, 3\~ст. 1206 ЦК України, особа, яка вчинила злочин, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього злочину, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Відповідно до п. 3\~постанови Пленуму Верховного суду України від 7 липня 1995 року №11 "Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину, та судових витрат"\~питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з "Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання", затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України №545 від 16 липня 1993 року\~(далі - Порядком). Як передбачено Порядком, сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Кількість ліжко-днів визначається на підставі медичної картки стаціонарного хворого (форма 003/у) або інших документів, які підтверджують дату госпіталізації та виписки хворого із стаціонара лікувального закладу. Визначення суми витрат на лікування потерпілого за один ліжко-день провадиться виходячи з фактичної кількості ліжко-днів і загальної суми фактичних витрат за місяць (в якому проводилось лікування) на утримання лікувального закладу, за винятком витрат на капітальні вкладення, капітальний ремонт і придбання інвентаря та обладнання. Визначена сума коштів на лікування потерпілого стягується судом з обвинуваченого або фізичної чи юридичної особи, яка за законом несе цивільну відповідальність за шкоду, завдану діяннями обвинуваченого або неосудної особи, яка вчинила суспільно небезпечне діяння, при ухваленні вироку за позовом закладу охорони здоров`я або прокурора. Як вбачається з п. 6 постанови Пленуму, відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину можливе лише тоді, коли є причинний зв`язок між злочинними діями чи бездіяльністю винної особи та перебуванням потерпілого на такому лікування. Відповідно до ч. 6\~ст. 82 ЦПК України\~вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Враховуючи, що між злочинними діями відповідача [PERSON] , який спричинив тяжкі тілесні ушкодження потерпілій [PERSON] , що спричинило смерть потерпілої, та перебуванням її на стаціонарному лікуванні існує причинний зв`язок, суд прийшов до переконання, що відповідач зобов`язаний відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілої від цього злочину. Оскільки розрахунок витрат на стаціонарне лікування [PERSON] у сумі 124\~003,00 грн. проведено позивачем у відповідності до Порядку, суд приймає його до уваги. Оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору на підставі п. 6 ч. 1\~ст. 5 Закону України "Про судовий збір", на підставі ч. 6\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача підлягає стягненню в дохід держави судовий збір в розмірі 2\~481,00 грн.

Outcome: approved