Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Представник позивача адвокат Дяченко Е.В. звернувся до суду з позовною заявою про визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, в якому прохав позбавити [PERSON] права користування квартирою [ADDRESS] , стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування позову зазначив, що [PERSON] є власником квартири, за адресою: [ADDRESS] . Відповідач проживав у даній квартирі за договором оренди, строк якого закінчився. Після закінчення строку оренди відповідач повинен був знятися з реєстрації до 01.06.2014 року, проте до цього часу це не зробив. З червня 2014 року у квартирі відповідач не з`являється та не бере участь в утриманні житла, не сплачує житлово-комунальні послуги. Згідно з ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 28.01.2022 року відкрито спрощене позовне провадження в даній справі. У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити з підстав зазначених у позовній заяві, проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач [PERSON] в судове зсідання не з`явився з невідомої суду причини, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений у порядку, визначеному ч. 11 ст. 128 ЦПК України, шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Заяви про розгляд справи за його відсутністю суду не надавав, про причини неявки не інформував, відзив на позовну заяву та будь-які клопотання до суду не подавав. За таких обставин судом відповідно до ст. ст.\~280,\~281 ЦПК України\~постановлено ухвалу про заочний розгляд справи. Суд, заслухавши позивача, свідка, дослідивши докази в їх сукупності, прийшов до такого висновку. За статтями 3 та 4\~ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи та закон, який встановлює нові обов`язки, скасовує чи звужує права, належні учасникам судового процесу, чи обмежує їх використання, не має зворотної дії в часі. Так, відповідно до ч. 3, ч. 4 ст.\~12\~ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень та несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Частина 1 ст.\~13\~ЦПК України вказує, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до частини 1 ст.\~81\~ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Судом встановлено, що 10 листопада 2013 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Договір оренди квартири (житлового приміщення), відповідно до умов якого [PERSON] надав [PERSON] у строкове платне користування квартиру [ADDRESS] (а.с.8). Відповідно до п. 1.4. розділу 1 вказаного Договору, [PERSON] надав [PERSON] право на реєстрацію свого місця проживання у квартирі, строком на шість місяців з дати підписання такого договору. 10.11.2013 року між [PERSON] та [PERSON] був оформлений Акт прийому-передачі квартири, відповідно до умов якого [PERSON] передав, а [PERSON] фактично отримав квартиру у своє оплатне строкове користування (а.с.9). 15.05.2014 року між [PERSON] та [PERSON] було укладено Акт про повернення квартири, відповідно до умов якого відповідач передав, а позивач отримав квартиру. Крім того, згідно п. 2 зазначеного акту, відповідач [PERSON] взяв на себе зобов`язання знятися з реєстрації місця проживання у квартирі позивача до 01.06.2014 року (а.с.10). Отже, строк дії Договору, укладеного між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] , закінчився 10.05.2014 року (а.с.10). Відповідно до Акту про фактичне місце проживання від 21.01.2022 року, складеного [PERSON] та підписаного його сусідами: [PERSON] , [PERSON] , що проживають за адресою:\~ [ADDRESS] ,\~ [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , фактично не проживає з 2014 року і по теперішній час (а.с.13). Відповідно до довідки начальника управління реєстрації, зняття з реєстрації місця проживання фізичних осіб виконавчого комітету Полтавської міської ради від 15.02.2022 року за адресою [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] та [PERSON] (а.с. 24). Таким чином, з 2014 року та по даний час [PERSON] в квартирі [ADDRESS] , не проживає. Даний факт підтверджує свідок [PERSON] , допитаний судом у судовому засіданні. Відповідно до ч. 1 ст. 383 Цивільного кодексу України (далі по тексту - ЦК України) власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва. Відповідно ч. 1 ст. 401 ЦК України,право користування чужим майном (сервітут) може бути встановлене щодо земельної ділянки, інших природних ресурсів (земельний сервітут) або іншого нерухомого майна для задоволення потреб інших осіб, які не можуть бути задоволені іншим способом. Відповідно до ч. 1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду. Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 406 ЦК України, сервітут припиняється у разі припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту Відповідно до ч. 2 ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.1\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Суд вважає, що позивачем надано достатньо належних та допустимих доказів на підтвердження факту, що відповідач не проживає у спірній квартирі. Оскільки [PERSON] за місцем реєстрації у кв. [ADDRESS] не проживає, що підтверджено зібраними по справі доказами, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про визнання [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, є обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до\~ст.141 ЦПК України\~з відповідача [PERSON] на користь позивача необхідно стягнути понесені судові витрати в розмірі 992,40 грн. На підставі ст. ст. 71,72 ЖК України,

Outcome: approved