Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

ОПИСОВА ЧАСТИНА І. ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ 1. 18 травня 2022 року надійшла позовна заява згідно якої [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який до дня смерті проживав [ADDRESS] , після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якого увійшов будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою. За життя батько позивача заповіту не залишав, тому позивач [PERSON] в силу ч. 2 ст. 1223, ч. 1 ст. 1261 ЦК України є спадкоємцем першої черги майна померлого. Спадкоємцями також є мати позивача [PERSON] , яка є дружиною спадкодавця, а також сестра позивача [PERSON] , яка є дочкою спадкодавця. Однак, ні мати, ні сестра позивача на спадкове майно не претендують та не заперечують щодо оформлення позивачем спадкового майна, інших спадкоємців та спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку у спадщині після спадкодавця немає. З метою оформлення спадщини після батька позивач звернувся до приватного нотаріуса Романюк Н.В., однак йому повідомлено, що для оформлення спадщини необхідно подати документи, які підтверджують право власності спадкодавця на майно. Батько позивача був власником житлового будинку, але не оформив, не зареєстрував своє право власності на вказане майно відповідно до вимог чинного законодавства. Житловий будинок спадкодавцеві передано в особисту власність на підставі рішення виконавчого комітету Летичівської районної ради народних депутатів Хмельницької області «Про оформлення особистої власності на житлові будинки громадян, які проживають в селах … Майдан-Голенищівський …» №90 від 18 травня 1989 року. 02 травня 2022 року у повідомленні №735009 Хмельницьке бюро технічної інвентаризації вказало, що право власності на житловий будинок [ADDRESS] ні за ким не зареєстровано. 11 грудня 2021 року на замовлення позивача виготовлено технічний паспорт на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами за вказаною адресою і встановлено, що рік побудови будинку - 1965 року, самочинного будівництва та реконструкції немає, загальна площа будинку становить 73,4 кв.м., житлова - 31,3, допоміжна площа - 42,1 кв.м. До складу господарства входить сарай (Б) площею основи (забудови) 41,4 кв.м., погріб (б) площею основи (забудови) 9,9 кв.м., сарай (В) площею основи (забудови) 29,0 кв.м., сарай (Г) площею основи (забудови) 15,4 кв.м. 06 грудня 2021 року складено висновок про вартість майна згідно якого вартість вказаного домоволодіння становить 91200,00 грн. У зв`язку із зазначеним позивач просить визнати за ним право власності на вказане нерухоме майно, як на спадкове майно, судові витрати покладає на себе. ІІ. СТИСЛИЙ ВИКЛАД ПОЗИЦІЇ ПОЗИВАЧА ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ ВІДПОВІДАЧІВ 2. 02 червня 2022 року представник позивача адвокат Стецькова-Бондар Л.Ф. подала суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують та просять їх задовольнити в повному обсязі. 3. 08 червня 2022 року відповідачі [PERSON] та [PERSON] подали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність, підтверджують викладені у позовній заяві обставини та не заперечують проти задоволення позовних вимог і визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, як спадкове майно після смерті [PERSON] , вони не претендують на спадкове майно. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА ІІІ. ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА 4. Згідно з ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1). Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права (п. 1 ч. 2). У ч. 1 ст. 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Як зазначено у ч. 1 ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. В силу ч. 1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. В силу ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою (ч. 1). Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу) (ч. 2). Законодавець у ч. 1 ст. 1261 ЦК України визначив, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. В силу ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1). Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 5). 5. Як зазначено у п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав, крім державної реєстрації права власності на об`єкт незавершеного будівництва, проводиться на підставі судового рішення, що набрало законної сили, щодо набуття, зміни або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно. 6. В абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» №7 від 30 травня 2008 року роз`яснено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. 7. За змістом ч. 3 ст. 12, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. 8. У абз. 3 п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» № 2 від 12 червня 2009 року роз`яснено, що у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи. У п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судове рішення у цивільній справі» №14 від 18 грудня 2009 року роз`яснено, що за змістом ч. 4 ст. 174 ЦПК України (на теперішній час це ч. 4 ст. 206 ЦПК України) у разі визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд у мотивувальній частині рішення може вказати лише про визнання позову та прийняття його судом. ІV. ВИСНОВКИ СУДУ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ СПРАВИ 9. 20 травня 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду і відкрито провадження у справі, розгляд постановлено здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання на 10 червня 2022 року. 10. Із поданих відповідачами [PERSON] та [PERSON] суду заяв вбачається, що вони визнають викладені у позовній заяві обставини, як і визнають повністю та безумовно заявлені позовні вимоги, не заперечують проти задоволення позовних вимог та визнання за [PERSON] права власності на житловий будинок, як спадкове майно після смерті [PERSON] , спору щодо спадкового майна немає. 11. Судом не встановлено, що визнання відповідачами позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. 12. У ч. 3 ст. 200 ЦПК України визначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. 13. У зв`язку з тим, що відповідачі в підготовчому провадженні позовні вимоги визнали повністю, суд приходить до висновку про прийняття визнання позову відповідачами та задоволення позовних вимог у повному обсязі. V. ЩОДО СУДОВИХ ВИТРАТ 14. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 15. Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. 16. У поданій суду заяві позивач вказав, що судові витрати покладає на себе. 17. Враховуючи засаду (принцип) диспозитивності цивільного судочинства (ст. 13 ЦПК України), суд вважає, що судові витрати необхідно покласти на позивача.

Outcome: approved