Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Дарницького районного ВДВС у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, треті особи: Приватний нотаріус Київського нотаріального округу - Кияшко А.В., Акціонерне товариство "УкрСиббанк", про зняття арешту з майна. Позов обґрунтовано наступними обставинами. Позивачем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. від 06.03.2008 року № 1517 (Реєстраційне посвідчення Київського міського бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна № 000836) була придбана квартира [ADDRESS] . Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 217554107 від 23.07.2020, позивач дізналася, що на її квартиру накладено обтяження, обтяжувач: ВДВС Дарницького раи?онного управління юстиції у місті Києві, ЄДРПОУ - 34968768, 02121, м. Киі?в, пр-т Бажана, 7-є, підстава обтяження: постанова, АА № 819256, 24.09.2009, ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. Позивач зазначає, що вказаним арештом порушуються її права, як власника майна, а тому вона просить зняти арешт з квартири [ADDRESS] . Ухвалою від 23.11.2020 було відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 09.08.2021 було замінено первісного відповідача - Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) на належного - Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДПС у м. Києві. Залучено Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору. Ухвалою від 18.10.2021 витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Кияшко Аліни В`ячеславівни копії документів, на підставі яких посвідчено договір купівлі-продажу квартири [ADDRESS] , укладений між [PERSON] та [PERSON] 06.03.2008, номер у реєстрі нотаріальних дій № 1517. 27.09.2021 від Головного управління Державної Податкової служби у м. Києві надійшов відзив, в якому представник відповідача просить відмовити в задоволенні позову, оскільки позов пред`явлено до неналежного відповідача. Ухвалою від 06.12.2021 замінено первісного відповідача Державну податкову інспекцію у Дарницькому районі Головного управління ДПС у м. Києві на його правонаступника - Головне управління Державної Податкової служби у м. Києві (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19, ЄДРПОУ ВП: 44116011). Ухвалою суду від 28.01.2022, що занесена до протоколу судового засідання закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Позивачем та її представником подано заяву про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних доказів. Приватний нотаріус Київського нотаріального округу в м. Києві Кияшко Аліна В`ячеславівна надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Представник АТ "УкрСиббанк" подав заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечував. Від представника Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) надійшла заява про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, виходячи з наступних підстав. Судом встановлено, що позивачем на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. від 06.03.2008 року № 1517 була придбана квартира [ADDRESS] . Оскільки квартира була придбана за кредитні кошти, в день укладення договору купівлі-продажу [PERSON] також уклала з Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" (ЄДРПОУ 09807750) Договір іпотеки № 79210, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кияшко А.В. 06.03.2008, № 1521. На підставі цього договору квартира [ADDRESS] була обтяжена іпотекою (реєстраційний номер обтяження: 6744157). Як вбачається із позову, [PERSON] , маючи намір остаточно розрахуватись й сплатити кошти за Договором про надання споживчого кредиту від 06.03.2008 р., укладеного між нею та Акціонерним комерційним інноваційним банком "УкрСиббанк" та зняти обтяження з квартири дізналась, що на квартиру накладено арешт. Згідно Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна за № 217554107 від 23.07.2020 року, об`єкт обтяження: квартира, адреса: [ADDRESS] , обтяжувач: ВДВС Дарницького раи?онного управління юстиції у місті Києві, ЄДРПОУ - 34968768, 02121, м. Киі?в, пр-т Бажана, 7-є, підстава обтяження: постанова, АА № 819256, 24.09.2009 ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві. Згідно відповіді Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві та Київській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) від 13.10.2021 № З-9434, за інформацією, наданої Дарницьким відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), встановлено, що відповідно до перевірки даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень, на примусовому виконанні у Відділі перебувало виконавче провадження № 9366024 за виконавчим листом № 1-123 від 08.09.2008 виданим Дарницьким районним судом м. Києва про конфіскацію 1/2 частини майна, що належить [PERSON] . З Відповіді отриманої позивачем від Дарницького районного відділу державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) вбачається, що арешт нерухомого майна, внесений 24.09.2009 ДП "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України на підставі постанови ВДВС Дарницького РУЮ у м. Києві АА 819256 від 24.09.2009 за реєстраційним номером обтяження: 9086203 (об`єкт обтяження - квартира за адресою: [ADDRESS] ), суб`єктом обтяження (боржником) у виконавчому проваджені є [PERSON] . 01.10.2008 державним виконавцем Хілько О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Так, за даним Системи вбачається, що державним виконавцем Микитенко О.Ю., винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. 22.10.2010 державним виконавцем Микитенко О.Ю. винесено постанову про повернення виконавчого документу. Станом на 01.09.2020 повторно виконавчий документ до відділу не надходив та на примусовому виконанні не перебуває. 15.09.2020 позивачем отримано відповідь № 19608/125/48/05-20 на звернення від Дарницького управління поліції Національної поліції України Головного Управління Національної поліції у м. Києві, в якому зазначено, що в ході відпрацювання в рамках ЗУ "Про звернення громадян", було встановлено особу нового власника квартири за адресою: [ADDRESS] , ним виявився [PERSON] [INFO] . В подальшому, згідно отриманої з ІПНП "АРМОР" інформації, було встановлено, що [PERSON] [INFO] , являється померлим від 13.05.2018 року, у зв`язку з чим встановити істину, а також обставини при яких [PERSON] набув право власності на квартиру за адресою: [ADDRESS] , не представилось можливим. Так, статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. В рішенні Європейського суду з прав людини в справі «Вендітеллі проти Італії» суд відзначив порушення в тому, що уряд не вжив швидких заходів для того, щоб знову надати в повноправне користування власність після закінчення відповідних розслідувань. Також, Європейський суд з прав людини наголошує на тому, що для того, щоб втручання в право власності вважалося допустимим, воно повинно служити не лише законній меті в інтересах суспільства, а повинна бути розумна співмірність між використовуваними інструментами і тією метою, на котру спрямований будь-який захід, що позбавляє особу власності. Заходи щодо обмеження права власності мають бути пропорційними щодо мети їх застосування. Тобто, наявність арешту на майно за відсутності правових підстав для цього порушує право власності позивача, внаслідок чого вона позбавлена в повному обсязі користуватися та розпоряджатися своїм майном та власний розсуд. Водночас, як передбачено ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Положеннями ст. 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого або майнового права та інтересу. Способами захисту свого цивільних прав та інтересів можуть бути, серед іншого, припинення дії, яка порушує. Відповідно до висновку Верховного Суду України від 15.03.2013 року у справі №6-26цс13, вимоги особи, що ґрунтуються на її праві власності на арештоване майно, розглядаються за правилами, установленими для розгляду позовів про звільнення майна з-під арешту. Згідно з ч.ч.1,2 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У разі набрання законної сили судовим рішенням про зняття арешту з майна боржника арешт з такого майна знімається згідно з постановою виконавця не пізніше наступного дня, коли йому стало відомо про такі обставини. Крім того, як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у п.п. 2, 3 своєї постанови «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Позови на захист майнових прав малолітніх та неповнолітніх дітей боржника (засудженого) можуть бути пред`явлені їхніми законними представниками, а у випадках, встановлених законом, органами та особами, яким надано право захищати права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідачами в справі є боржник, особа, в інтересах якої накладено арешт на майно, а в окремих випадках - особа, якій передано майно, якщо воно було реалізоване. Як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, має бути залучено відповідний орган державної виконавчої служби, а також відповідний орган доходів і зборів, банк та іншу фінансову установу, які у випадках, передбачених законом, виконують судові рішення. У випадках, коли арешт майна проводився для забезпечення конфіскації чи стягнення майна на користь держави, як відповідач до участі у справі у встановленому законом порядку також залучається відповідний територіальний орган Державної фіскальної служби України. У випадку безоплатної передачі майна юридичній особі ця особа також є відповідачем у справі. У спорах про зняття арешту з майна, яке є предметом застави (іпотеки) або придбано за рахунок кредиту, який не погашено, в якості третіх осіб у встановленому законом порядку залучаються заставодержатель (іпотекодержатель) або кредитор. Позови про зняття арешту з майна можуть бути пред`явлені, зокрема, коли накладено арешт на майно з метою забезпечення можливої конфіскації майна. При цьому якщо позивач є власником спірного майна, то вирішується вимога про зняття арешту з майна. Згідно із ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Положеннями ст. 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 2 цієї статті встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону. Оскільки право власності позивача на квартиру [ADDRESS] відповідачем та третіми особами не оспорюється, проте здійснення цього права власності обмежено внаслідок винесення постанови відділом Державної виконавчої служби Дарницького РУЮ у м. Києві АА 819256 від 24.09.2009, ефективним способом захисту порушеного права позивача є зняття арешту на належну їй квартиру [ADDRESS] , а тому доводи викладені у позові є такими, що знайшли своє підтвердження в ході розгляду справи, а вимоги позивача є такими, що підлягають частковому задоволенню.

Outcome: partial