Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

30.07.2021 [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу, який укладений з відповідачем [PERSON] 17 грудня 2010 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Нововлинського міського управління юстиції Волинської області. Від шлюбу мають неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який проживає з позивачем. Вимоги позивач обґрунтовує тим, що спільне життя з відповідачем не склалося. Вказує, що шлюб фактично розпався внаслідок неналежної поведінки відповідача, який зловживав спиртними напоями, втратив інтерес до сім`ї, поводився агресивно. Тривалий час не підтримують шлюбних взаємин, спільне господарство не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюб фактично розпався, примирення і збереження сім`ї неможливе, просить позов задоволити. У судовому засіданні позивач [PERSON] позовні вимоги підтримала, пояснивши, що з липня 2021 року вони з чоловіком не проживають, не підтримують шлюбних стосунків, вона не бажає примирення і настоює на розірванні шлюбу, оскільки його збереження є неможливим і суперечить її інтересам. Наголосила, що з відповідачем спілкуються тільки з приводу участі у вихованні восьмирічного сина. Ствердила, що остаточно вирішила розірвати шлюб, примусово жити з відповідачем не бажає. При цьому зазначила, що у неї є інший чоловік, тому бажає розірвати шлюб з відповідачем. Відповідач [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнав і пояснив, що має бажання примиритися з дружиною, хоче зберегти сім?ю. Вважає, що вимоги позивача є необґрунтованими і до задоволення не підлягають. Наголосив, що не бажає розірвати шлюб, оскільки кохає дружину, він створив сім`ю та дорожить цим. Вказав, що хоче, щоб сім`я була такою як колись. Заслухавши пояснення позивача та відповідача, дослідивши докази, надані ними на підтвердження вимог і заперечень, суд прийшов до такого висновку. У судовому засіданні встановлено, і цього не спростував відповідач, що з липня 2021 року сторони не підтримують подружніх стосунків, ведуть окремо господарства, їх шлюб фактично розпався. З матеріалів справи вбачається, що судом за клопотанням відповідача вживалися заходи до примирення подружжя (а.с.32), однак вони не дали позитивного результату, протягом наданого терміну примирення сторін не відбулося, ніхто із подружжя не вчиняв конкретних дій до збереження шлюбу. Відповідно до ст. 112 Сімейного кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Приймаючи до уваги, що в судовому засіданні встановлені обставини, які свідчать про неможливість збереження шлюбу і спільного життя подружжя, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, тому суд шлюб розриває. Суд не вбачає підстав при постановленні рішення взяти до уваги твердження відповідача про можливість збереження шлюбу, оскільки сторонам надавався час для примирення, але по його закінченню, позивач настоює на задоволенні позову і не бажає примирення. Шлюб, як зазначено у ст.24 Сімейного Кодексу України, грунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України. [PERSON] звернулася до суду з позовом про розірвання шлюбу 30 липня 2021 року. Суд, за клопотанням відповідача, у відповідності до вимог ст.111 СК України, вживав заходів до примирення сторін, але позивач настоює на розірванні шлюбу, мотивуючи тим, що між нею та чоловіком не існує фактичних взаємин, у них немає спільного побуту, крім того у неї є інший чоловік. Проаналізувавши встановлені фактичні обставини, суд вважає, що примирення між сторонами неможливе, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому суд шлюб розриває. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір в розмірі 908 гривень.

Outcome: approved