overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач в травні 2022 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем [PERSON] , вказавши, що вони перебувають у шлюбі з 29 червня 1991 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що шлюбні стосунки між нею та [PERSON] припинені з квітня 2015 через відсутність взаєморозуміння та наявність різних поглядів на життя. Оскільки примирення неможливе, просив шлюб між нею та відповідачем розірвати. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, наполягала на задоволенні позову. Відповідач в наданій суду заяві позов визнав, просив розглянути справу у його відсутність. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 29 червня 1991 року перебувають в зареєстрованому шлюбі . Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2 ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається із заяв наданих сторонами до суду , вони не бажають більше підтримувати шлюбні стосунки . За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] в травні 2022 року звернувся до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем , вказавши, що з [PERSON] перебувають у шлюбі з 12 вересня 2015 року. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір`ю. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з березня 2022 року через наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе , просив шлюб між ним та [PERSON] розірвати . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлена про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила , відзив на позов не надала , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 12 вересня 2015 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які після розірвання шлюбу залишаються проживати з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень , викладених позивачем в позовній заяві, він не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки з [PERSON] .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згоден. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовною заявою про розірвання шлюбу з відповідачем , вказавши, що зі [PERSON] перебувають у шлюбі з 09 липня 2019 року. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з матір`ю. Шлюбні стосунки з відповідачем припинені з квітня 2022 року через наявність різних поглядів на життя, відсутність взаєморозуміння. Оскільки примирення неможливе , просила шлюб між нею та [PERSON] розірвати . Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 01 червня 2022 року по справі відкрито провадження. Позивач надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову. Відповідач [PERSON] , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив , відзив на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.2 ст. 223, ч.1 ст. 280 ЦПК України справу розглянуто у відсутність відповідача на підставі доказів наявних в матеріалах справи. Суд, дослідивши матеріали справи , приходить до висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] з 09 липня 2019 року перебувають в зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу мають неповнолітню дитину [PERSON] , [INFO] , який залишається проживати з матір`ю. Відповідно до ч.1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно ч.3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.109 СК України шлюб розривається судом, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їх права, а також права їх дітей. Згідно ч. 2ст. 114 Сімейного кодексу України, у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення. Як вбачається з пояснень , викладених позивачем в позовній заяві, вона не бажає більше підтримувати шлюбні стосунки зі [PERSON] .. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, на примирення не згодна. За таких обставин, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін в розумінні ст. 112 СК України, тому позов підлягає задоволенню. Спору про розподіл майна суду не заявлено. На підставі ст. ст. 105, 110-112 Сімейного Кодексу України,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Зважаючи на складність у викладенні повного тексту рішення, пов`язаного з потребою у наведенні доказів та обґрунтування доводів сторін, на що може бути витрачено значний час, суд вважає за необхідне проголосити його вступну та резолютивну частини. На підставі положень ст.ст. 5,12,13, 19, 76-81, 141, 259, 263-265, 268, 280-284 ЦПК України , суд,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Відповідно до частини шостої статті 259, частини шостої статті 268 ЦПК України суд проголошує вступну та резолютивну частини рішення. Повне рішення буде складено протягом п`яти днів. На підставі викладеного та

Outcome: dismissed
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до Зборівської міської ради ТГ Тернопільського району Тернопільської області про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] та [PERSON] , обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за відсутності представника. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] помер [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Гукалівською сільською радо Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 01. Після його смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . Спадщину прийняла дружина спадкодавця [PERSON] , яка не оформивши спадкових прав померла [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим Зборівським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Тернопільському районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ), актовий запис № 219. ь Після її смерті відкрилася спадщина на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою [ADDRESS] . [PERSON] , 12 червня 2020 року склала заповіт, що посвідчено секретарем Гукалівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстровано в реєстрі за № 03, згідно якого заповіла усе своє майно позивачу, яка спадщину прийняла. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що спільне життя між ними не склалося, їх шлюб носить формальний характер, а тому збереження сім`ї є неможливим. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги позивач підтримує, просить позов задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши зібрані докази у справі, суд встановив наступні обставини справи. 12 серпня 2006 року сторони зареєстрували шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Зборівського районного управління юстиції Тернопільської області, актовий запис № 41, що стверджується свідоцтвом про шлюб серія [NUMBER] . У шлюбі народилося двоє дітей [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 08 лютого 2008 року та [PERSON] [INFO] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] від 13 вересня 2017 року. Між подружжям склалися неприязні відносини, сторони втратили почуття поваги та любові один до одного. Сумісне життя подружжя є неможливим, шлюб існує лише формально, і тому його доцільно розірвати, оскільки збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, що має істотне значення. Відповідно до вимог ст.112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що має істотне значення. З врахуванням встановлених судом обставин, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя сторін та збереження шлюбу неможливе та недоцільне, оскільки суперечить інтересам сторін, дана сім`я фактично розпалася, сторони разом не проживають, шлюб носить формальний характер, а тому позов підлягає до задоволення.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

позивач [PERSON] звернулася з позовом про розірвання шлюбу до відповідача [PERSON] , мотивуючи свої вимоги тим, що протягом останніх років їх стосунки розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, у зв`язку з цим шлюбні відносини припинилися. Позивачка вважає, що подальше спільне життя з відповідачем та збереження шлюбу неможливе. Позивачка позовні вимоги підтримує, просить шлюб розірвати, примирення не бажає, справу просить розглянути без її участі. Відповідач надав заяву, згідно якої позов визнає, погоджується на розірвання шлюбу. Справу просить розглянути без його участі. Суд вважає за можливе розглянути справу без участі сторін на підставі ст.211 ЦПК України. Дослідивши та оцінивши матеріали справи, суд встановив, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 01 листопада 2018 року, що засвідчує їх свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] , згідно якого шлюб зареєстровано 01 листопада 2018 року Барвінківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, актовий запис №47. Сторони наполягають на розірванні шлюбу, можливість примирення заперечують. Суд приходить до висновку, що подальше спільне життя позивачки і відповідача та збереження шлюбу неможливе, дана сім`я фактично розпалася, сторони сімейних стосунків не підтримують, спільного господарства не ведуть, примирення не бажають, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про розірвання шлюбу, мотивуючи тим, що 20.09.2019 року зареєстрували шлюб у Виконавчому комітеті Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис №8, посилаючись на те, що їх сім`я не може бути збережена. На обгрунтування заявлених вимог позивач зазначила, що у шлюбі з відповідачем мають одну неповнолітню дітину доньку [PERSON] , [INFO] . Однак спільне життя не склалося через відсутність взаєморозуміння, байдужості до життя і проблем кожного, втрату почуття любові та поваги один до одного. Протягом останніх двох років сімейні стосунки між сторонами погіршилися, що призвело по постійних сварок та до фактичного припинення шлюбних відносин, а тому позивач вважає збереження шлюбу неможливим. Позивач в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву в якій просить розгляд справи проводити без її участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час слухання справи повідомлений належним чином.Подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позов визнає в повному обсязі, не заперечує проти розірвання шлюбу. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, вивчивши матеріали справи в межах наданих суду доказів, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітніх дітей та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що 20.09.2019 року Виконавчим комітетом Гвардійської сільської ради Хмельницького району Хмельницької області, актовий запис №8,був зареєстрований шлюб між [PERSON] та [PERSON] . У шлюбі у сторін народилася одна дитина: донька [PERSON] , [INFO] . Протягом останніх двох років сімейні стосунки між сторонами погіршилися, що призвело до фактичного припинення шлюбних відносин Дані обставини підтверджуються: свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 20.09.2019(а.с. 7), свідоцтвами про народження [PERSON] , серії [NUMBER] від 05.03.2020 (а.с. 8). В той же час відповідачем не спростовано належними та допустимими доказами твердження позивача про припинення подружніх відносин між сторонами та неможливість збереження сім`ї. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя неможливе, а збереження шлюбу суперечить їх інтересам. В силу ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати в сумі 992 грн. 40 коп. На підставі наведеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Представник психіатричного закладу - КНП «ХОЗзНПД» ХОР звернувся із заявою про госпіталізацію у психіатричному закладі в примусовому порядку [PERSON] .. Заява мотивована тим, що пацієнт страждає на тяжке психічне захворювання, внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. Лікування можливе тільки в умовах стаціонару. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав, зазначив, що у [PERSON] діагностовано хронічний маячний розлад, психічні та поведінкові розлади внаслідок вживання алкоголю, стан залежності, на даний час утримання. У такому стані пацієнт не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. Комісія лікарів-психіатрів, яка оглянула пацієнта, підтвердила обґрунтованість рішення про необхідність госпіталізації особи та лікування в умовах стаціонару. [PERSON] в судовому засіданні не зміг висловити своєї позиції щодо госпіталізації в стаціонар. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про продовження госпіталізації хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 13.06.2022 р. [PERSON] був доставлений до психіатричного закладу. Комісія лікарів-психіатрів, яка 14.06.2022 р. оглянула [PERSON] , встановила у нього хронічного маячного розладу, психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, стан залежності, на даний час утримання, внаслідок чого особа становить небезпеку для себе та оточуючих. Комісія прийшла до висновку про необхідність госпіталізації пацієнта у психіатричному стаціонарі. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 14.06.2022 р., медичною картою стаціонарного хворого №3050 від 13.06.2022 р.. Згідно із ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі ст. ст. 14, 17, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Представник Комунального некомерційного підприємства «Хмельницький обласний заклад з надання психіатричної допомоги» Хмельницької обласної ради (далі - КНП «ХОЗЗНПД» ХОР) звернувся до суду із заявою про примусову госпіталізацію щодо [PERSON] . Заява вмотивована тим, що пацієнт страждає на параноїдну шизофренію, епізодичного типу перебігу, з наростаючим дефектом внаслідок чого він становить небезпеку для себе та оточуючих. Ухвалою Хмельницкого міськрайонного суду від 14.06.2022 року до [PERSON] був застосований запобіжний захід у вигляді поміщення до закладу з надання психіатричної допомоги в умовах, що виключають його небезпечну поведінку та помістити його до КНП «ХОЗЗНПД» ХОР. Представник психіатричного закладу у судовому засіданні заяву підтримав та зазначив, що у [PERSON] діагностовано захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, епізодичного типу перебігу, з наростаючим дефектом. У такому стані він не може надати усвідомленої згоди на госпіталізацію. [PERSON] в судовому засіданні не зміг усвідомлено висловити власну думку відносно своєї госпіталізації до психіатричного закладу. Прокурор не заперечує проти задоволення заяви про госпіталізацію хворого. Заслухавши пояснення, дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що підлягає задоволенню. Відповідно до статті 14 Закону України "Про психіатричну допомогу" особа, яка страждає на психічний розлад, може бути госпіталізована до закладу з надання психіатричної допомоги без її усвідомленої письмової згоди або без письмової згоди її законного представника, якщо її обстеження або лікування можливі лише в стаціонарних умовах, та при встановленні в особи тяжкого психічного розладу, внаслідок чого вона: вчиняє чи виявляє реальні наміри вчинити дії, що являють собою безпосередню небезпеку для неї чи оточуючих, або неспроможна самостійно задовольняти свої основні життєві потреби на рівні, який забезпечує її життєдіяльність. Судом встановлено, що 14 червня 2022 року [PERSON] був доставлений на приймальне відділення КНП «ХОЗЗ НПД» ХОР. Комісія лікарів-психіатрів 14 червня 2022 року оглянула та встановила наявність у нього захворювання у вигляді параноїдної шизофренії, епізодичного типу перебігу, з наростаючим дефектом, внаслідок захворювання вона становить небезпеку для себе та оточуючих. Дані обставини підтверджуються: висновком комісії лікарів психіатрів від 14 червня 2022 року, медичною картою стаціонарного хворого № 3078. Згідно із частини сьомої статті 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлене законом. На підставі статей 14, 22 Закону України "Про психіатричну допомогу",

Outcome: approved