Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

[PERSON] звернувся до Центрально-Міського районного суду Кривого Рогу Дніпропетровської області з заявою, в порядку окремого провадження, про встановлення факту родинних відносин, обґрунтовуючи її тим, що його бабуся по материнській лінії [PERSON] перебувала на зареєстрованому обліку та до дня свої смерті проживала в сулі [ADDRESS] . [INFO] [PERSON] померла. Спадщину після її смерті прийняла її дочка - [PERSON] та син [PERSON] , який помер [INFO] , оскільки вони фактично проживали зі спадкодавцем, але не отримували свідоцтво про право на спадщину. Мати заявника [PERSON] , [INFO] , мала свідоцтво про народження, видане Криворізьким рай бюро РАЦС 30.06.1959 мовою оригінала: «Востановлено», в якому вказано прізвище батьків та її « [PERSON] », а потім виправлено на « [PERSON] » та підтверджено печаткою. 10.05.1964 її мати зареєструвала шлюб з батьком та взяла його прізвище « [PERSON] ». [INFO] мати заявника померла. У свідоцтві про народження [PERSON] вказано прізвище « [PERSON] », прізвище батька « [PERSON] », а прізвище матері - « [PERSON] ». [INFO] його тітка [PERSON] , яка проживала з ним та потребувала догляду, померла. Заявник є єдиним спадкоємцем як племінник, тому що її син [PERSON] помер [INFO] , а сім`ї своєї він мав. Після смерті тітки [PERSON] він звернувся з заявою до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Постановою нотаріуса від 11.10.2021 йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] , у зв`язку з тим, що [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила юридично своїх прав, а в документах, якими підтверджуються родинні стосунки, маються розбіжності. За таких обставин, заявник просив суд: встановити факт родинних відносин між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] ; встановити факт родинних відносин між заявником та тіткою [PERSON] , померлою [INFO] . Заявник у судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Представник заінтересованої особи в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Дослідивши матеріали справи, надавши відповідну правову оцінку зібраним у матеріалах справи доказам, суд приходить до таких висновків. За ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнається право людини на доступ до правосуддя, а за її ст. 13, - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до ст. 319 ЦПК України у рішенні суду повинно бути зазначено відомості про факт, встановлений судом, мету його встановлення, а також докази, на підставі яких суд установив цей факт. Рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів. Відповідно з п.1 Постанови Пленуму Верховного суду України від 31 березня 1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Матеріалами справи встановлено наступне. З матеріалів спадкової справи №88/2021 вбачається, що 11.10.2021 [PERSON] звернувся до Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровської області з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті тітки [PERSON] , померлої [INFO] , яка на день смерті була зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , на спадкове майно, а саме: на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходяться за вищевказаною адресою, що належав матері померлої [PERSON] , яка померла [INFO] , спадкоємцем частки спадщини якої була її дочка [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину, але не оформила юридично своїх спадкових прав. Постановою Шостої криворізької державної нотаріальної контори у Дніпропетровської області від 11.10.2021 [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої тітки [PERSON] , у зв`язку з тим, що не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] є рідним племінником [PERSON] , а також тому що не надано документів, які б підтверджували факт родинних відносин між [PERSON] та [PERSON] , а саме, що [PERSON] , яка померла [INFO] , є рідною дочкою [PERSON] , яка померла [INFO] , та оскільки свідоцтво про право власності на спадковий житловий будинок виданий спадкодавцю після її смерті, що суперечить ч. 4 ст. 25 ЦК України. Факт родинних відносин доньки та матері між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , підтверджується: -свідоцтвом про народження [PERSON] , серії [NUMBER] , де матір`ю вказана « [PERSON] »; -свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , в якому зазначено прізвище, ім`я та по-батькові померлої, мовою оригінала: « [PERSON] »; -свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , в якому зазначено прізвище, ім`я та по-батькові померлої, мовою оригінала: « [PERSON] »; -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому зазначено прізвище, ім`я та по-батькові баби заявника вказано мовою оригіналу: « [PERSON] »; -свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , в якому зазначено прізвище, ім`я та по-батькові померлої « [PERSON] ». Факт родинних відносин племінника та тітки між [PERSON] та [PERSON] , померлою [INFO] , підтверджується: -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому зазначено матір`ю матері заявника [PERSON] мовою оригіналу: « [PERSON] », яка також зазначена матір`ю у свідоцтві про народження [PERSON] ; -свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , з якого вбачається, що мати заявника вказана мовою оригіналу як « [PERSON] », якій після реєстрації шлюбу присвоєно прізвище « [PERSON] »; -свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , в якому зазначено матір`ю заявника мовою оригіналу: « [PERSON] ». З практики лінгвістичних експертиз відомі непоодинокі випадки розбіжностей в українських записах імен під впливом їх російської вимови або під графічним впливом записів російською мовою. З урахуванням зазначеного, по-батькові померлого чоловіка заявника у вищевказаних документах, попри розбіжності в написанні, є ідентичними. Розбіжності виникли внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення. У зв`язку з вищевикладеним, той факт, що [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , яка померла [INFO] , є донькою та матір`ю відповідно; а заявник та [PERSON] є племінником та тіткою, підтверджується обсягом наданих заявником документів та витребуваних доказів, проаналізованих судом, з яких вбачається наявність між ними близьких родинних стосунків. Сам факт наявності у заявника свідоцтва про його смерть, свідоцтва про народження, в своїй сукупності слугують підтвердженням факту родинних відносин між померлим та заявником. Приймаючи до уваги, що встановлення вказаного факту необхідно заявнику для реалізації своїх спадкових прав після смерті тітки на належне їй за життя майно, а встановити даний факт в позасудовому порядку неможливо, тому суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд враховує ч. 7 ст. 294 ЦПК України, п. 51 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17.10.2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати в цивільних справах», у зв`язку з чим понесені заявником судові витрати у справі відшкодуванню не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved