Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Адвокат Марич\~І.Ю.\~від імені\~ [PERSON] \~27\~квітня 2022\~року пред`явив\~позов до ТОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс», приватного нотаріуса\~Київського\~міського\~нотаріального округу\~Остапенка\~Є.М. та приватного виконавця виконавчого округу Закарпатської області Зейкана В.Л. про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування свого позову представник позивача посилався на те, що кредитним договором № 1782/7078ECLKBPT від 5 лютого 2014 року, укладеного між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» вона отримала кредит в сумі 11\~200 грн. під 12 % річних на строк до 19 квітня 2016 року і згідно графіку погашення кредиту повинна була повністю його повернути з відсотками до вказаної дати. Через три місяці ПАТ «Платинум Банк» був оголошений банкрутом і вона перестала сплачувати кредит, тобто не виконувала ці зобов`язання із листопада 2015 року і до цього часу. У вересні\~2021\~року приватний\~виконавець виконавчого округу\~Закарпатської області\~Зейкан В.Л. надіслав постанову про відкриття виконавчого провадження № 66377240 про стягнення з позивачки за виконавчим написом приватного нотаріуса заборгованості за споживчим кредитом. Підставою для виконавчих дій став виконавчий напис, вчинений 7 червня 2021 року приватним нотаріусом\~ Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М. за заявою ТОВ «ФК «Еліт Фінанс» про стягнення з [PERSON] на користь «Еліт Фінанс», як нового кредитора, простроченої за період з 25 травня 2021 року по 3 червня 2021 року заборгованості за кредитним договором від 21 липня 2015 року, укладеного між ПАТ «Платинум Банк» та [PERSON] , на загальну суму 19293,14 грн. у тому числі за кредитом в сумі 10360,84 грн., за відсотками за користуванні кредиту в сумі 2376,43 грн., заборгованості за штрафними санкціями в сумі 6505, 87 грн. та плату за вчинення напису в сумі 50 грн. Після отримання доступу до виконавчого провадження в Реєстрі виконавчих проваджень через автоматизовану систему виконавчих проваджень, позивачка отримала скановані з оригіналів документів копії матеріалів виконавчого провадження, у тому числі нотаріального виконавчого напису, Кредитного договору та графіку погашень кредиту. Строк, за який проводиться стягнення, зазначений як період з 25 травня 2021 року по 3 червня 2021 року, тобто восьмиденний період, який визначений після спливу, більш як п`яти років після закінчення кредитування. Крім цього, існує декілька основних умов при яких повинен вчинятися виконавчий напис, це наявність документів, що підтверджують заборгованість, які повинні бути оформлені у відповідності до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність»,; Банк повинен проінформувати боржника про розмір заборгованості до моменту вчинення напису, що повинно підтверджуватися відповідними письмовими доказами; обов`язкова перевірка нотаріусом або відсутності спору між сторонами щодо заборгованості, а також на сьогоднішній день нова редакція Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріального посвідченого договору, яким кредитним договір не є. Таким чином, враховуючи викладені обставини вважає, що виконавчий напис вчинений нотаріусом Київського міського\~нотаріального\~округу\~Остапенком Є.М. безпідставно, з порушенням чинного законодавства та підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Згідно ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 28 квітня 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі та підготовче судове засідання призначено на 26 травня 2022 року на 13 год. з викликом сторін. На підставі ухвали Тячівського районного суду Закарпатської області від 26 травня 2022 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду по суті на 29 червня 2022 року на 13 год. Позивачка [PERSON] та її представник адвокат Марич І.Ю. у судове засідання не з`явилися, подали заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог. Представник відповідача\~ТОВ «ФК\~«Еліт Фінанс»,\~ відповідачі\~ - приватний нотаріус\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенко Є.М. та\~приватний виконавець виконавчого округу\~Закарпатської області\~Зейкан В.Л., будучи належним чином повідомленими про судове засідання, що вбачається із рекомендованих повідомлень про вручення поштових відправлень у судове засідання не з`явилися без повідомлення причин, відзиву не подали, у зв`язку з чим суд на підставі п. 1) ч. 3 ст. 223 ЦПК України постановив ухвалу про розгляд справи за їх відсутності на підставі наявних у справі доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Відповідно до\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Стаття 12 ЦПК України, передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Статтею 76 ЦПК України, встановлено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до\~статті 81 ЦПК України,\~кожна сторона\~повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що 21 липня 2015 року між [PERSON] та ПАТ «Платинум Банк» укладено кредитний договір № 1782/7078 ECLKBPT відповідно до умов якого вона отримала кредит в сумі 11\~200 грн. під 12 % річних на строк до 19 квітня 2016 року і згідно графіку погашення кредиту повинна була повністю його повернути з відсотками до 19 квітня 2016 року (а. с. 16,17.18,19). 07 червня 2021 року приватним нотаріусом\~Київського\~міського\~нотаріального округу\~Остапенком\~Є.М. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 102025, відповідно до якого приватний нотаріус пропонує стягнути з [PERSON] на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» заборгованість за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно суму у розмірі: 10360,84 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2376,43 грн. заборгованості за відсотками та комісією; 6505,87 заборгованість за штрафними санкціями та 50 грн. плату за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 19293,14 грн. (а. с. 15). Приватним виконавцем\~виконавчого округу\~Закарпатської області\~Зейканом В.Л.\~04.08.2021\~ відкрито\~виконавче провадження\~з приводу\~виконання \~виконавчого напису\~№ 102025,\~виданого 7\~червня 2021\~року приватним нотаріусом\~Київського міського\~нотаріального округу\~Остапенком Є.М. про стягнення з [PERSON] невиплачені в строк грошові кошти на користь ТОВ «ФК «ЕЛІТ ФІНАНС» за період з 25.05.2021 по 03.06.2021 включно суму у розмірі: 10360,84 грн. заборгованості за тілом кредиту; 2376,43 грн. заборгованості за відсотками та комісією; 6505,87 заборгованість за штрафними санкціями та 50 грн. плату за вчинення виконавчого напису, а всього на загальну суму 19293,14 грн. ( а. с. 11). Статтею 18 ЦК України, передбачено, що нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється\~Законом України "Про нотаріат"\~та іншими актами законодавства України, якими, зокрема, є Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений\~наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року №296/5\~та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за №282/20595 (далі Порядок вчинення нотаріальних дій),\~постанова Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів". Згідно зі\~ст. 87 Закону України "Про нотаріат", для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України "Про нотаріат", передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (п. 3.1 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (п. 3.2 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5). Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як передбачено п. 2.11 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. В постанові Верховного Суду від 11.07.2019 р. у справі №461/4609/16-ц зазначено, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону України Про нотаріат ). Але характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто, боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Варто також зазначити, що як на підставу вчинення виконавчого напису, нотаріус посилається на Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 р. (далі Постанова). Проте вказана Постанова не відносить кредитний договір до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідні зміни до Постанови та віднесення кредитного договору до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, були внесені Постанову Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Разом з тим, Постанова Кабінету Міністрів України за № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» відповідно до Постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року в справі № 826/20084/14 визнана судом незаконною та нечинною. Так, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Згідно з пунктом 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», визнання акта суб`єкта владних повноважень нечинним означає втрату чинності таким актом з моменту набрання чинності відповідним судовим рішенням або з іншого визначеного судом моменту після прийняття такого акта. Київський апеляційний адміністративний суд, взявши до уваги зазначений пункт 10.2. постанови Пленуму Вищого адміністративного суду України № 7 від 20.05.2013 «Про судове рішення в адміністративній справі», дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, з моменту її прийняття. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001, тобто в редакції, яка діяла до моменту доповнення Переліку п. 2 Розділу «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин». Аналогічного висновку дійшов Верховний суд у своїй Постанові по справі 910/13233/17 від 29 січня 2019 року. Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса», для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами подаються, зокрема, оригінал нотаріально посвідченої угоди; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також, п. п. б) п. 2 Переліку передбачено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, зокрема, подаються засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Таким чином, у нотаріуса були відсутні повноваження на вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, який не був нотаріально посвідчений та не відносився до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. З наведеного вбачається, що відповідачем, всупереч вимог закону не було надано документів, які б підтверджували право його вимоги до позивача за Кредитним договором, а нотаріус помилково, всупереч вимог закону, не перевірив зміст договорів на які відповідач посилався як на підставу виникнення у нього права вимоги до позивача за Кредитним договором, та стягнув спірну заборгованість. В інформаційному листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ «Про судову практику розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні», прийнятого на підставі Постанови ВССУ № 2 від 07.02.2014 року, вказано, що вчиняючи виконавчий напис, нотаріус не розглядає спір про право. Виконавчий напис вчиняється виключно за документально оформленими вимогами, які викладені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів тільки за наявності всіх умов, передбачених Законом № 3425-ХII. Безспірність вимог визначається не нотаріусом або стягувачем, а відповідно до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 року Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Тому судами під час розгляду таких справ має бути враховано пред`явлені банками розрахунки заборгованості за кредитними договорами, суми, які зазначені у письмових вимогах та виконавчих написах нотаріусів, з`ясовано всі обставини у справі, зокрема чи є за боржником сума боргу. При цьому, судам слід особливу увагу приділяти спірності сум у частині зазначення різних сум у письмовій вимозі та у виконавчому написі. Кредитний договір зі страхуванням життя позичальника та можливістю перенесення платежу ( рахунок) № 1782 /7078 ECLKBPT, який укладений 5 лютого 2014 року між ПАТ «Платинум Банк» і [PERSON] та наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, саме у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 21 жовтня 2020 року в справі № 172/1652/18. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус вчинив оскаржуваний виконавчий напис з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. За таких\~обставин,\~оскільки при\~вчиненні виконавчого\~напису про\~стягнення з\~ [PERSON] \~на користь\~Товариства з\~обмеженою відповідальністю\~"Фінансова\~компанія "Еліт\~Фінанс"\~заборгованості в\~сумі 19293,14\~грн.\~приватний нотаріус Київського\~міського\~нотаріального округу\~Остапенко\~Є.М. не переконався належним чином у безспірності суми, що підлягає стягненню та безспірності характеру правовідносин сторін, вчинив виконавчий напис, що не відповідає вимогам\~Закону України "Про нотаріат"\~та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим вимоги позивачки є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Із квитанцій вбачається, що позивачем за подання позовної заяви сплачено судовий збір в розмірі 992 грн. У зв`язку із задоволенням позову також підлягає задоволенню вимога позивачки про стягнення із відповідачів у рівних частках судових витрат у розмірі 992,00 грн., пов`язаних зі сплатою судового збору.

Outcome: approved