Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

[PERSON] звернулася в суд із позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, про визначення місця проживання дітей. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що з 14 вересня 2014 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2018 року між ними розірвано. В шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] . В ході розгляду справи про розірвання шлюбу питання про визначення місця проживання дітей не вирішувалося, однак на даний час вони з відповідачем не можуть дійти згоди щодо визначення місця проживання дітей, які проживають з нею, і в добровільному порядку відповідач не бажає зареєструвати зміну місця їх проживання. Малолітні діти проживають разом з нею, вона повністю забезпечує їх догляд та утримання, тому вважає, що є підстави для задоволення позову. Позивачка у судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі, просила позов задовольнити, не заперечила проти заочного розгляду справи Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку. Про причину неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. У зв`язку з цим судом постановлено ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у ній доказів. Представник служби у справах дітей виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, як орган опіки та піклування, в судове засідання не з`явилася, у поданій заяві просила проводити розгляд справи у її відсутності, направила висновок про визначення місця проживання неповнолітніх дітей. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що сторони зареєстрували шлюб 14 вересня 2014 року. За час перебування у шлюбі у них народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.9-10). Рішенням Богородчанського районного суду Івано-Франківської області від 09 листопада 2018 року у справі №338/1045/18 шлюб між сторонами розірвано (а.с.11). На час розгляду справи сторони припинили спільне проживання і в добровільному порядку питання щодо визначення місця проживання малолітніх дітей не вирішили. Згідно зі ст.ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. Частиною 1 статті 141 цього Кодексу визначено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Положеннями статті 8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 року, зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За вимогами статті 9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Згідно зі ст.161 Сімейного кодексу України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст.19 Сімейного кодексу України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Відповідно до висновку від 19.05.2022 року № 384 Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, як орган опіки та піклування, вважає доцільним визначення місця проживання малолітніх [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] . Беручи до уваги сукупність досліджених та перевірених у справі доказів, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення повністю. На підставі наведеного, ст. 19, 141, 150, 157, 161 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved