Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

24.01.2022 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області надійшла вище зазначена позовна заява, в якій [PERSON] просить : стягнути з [PERSON] на свою користь аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дати пред`явлення заяви і до повноліття дитини, а також аліменти за минулий час починаючи з 01.01.2018 по 31.12.2021 (за 4 роки) у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що складає в загальній сумі 51\~066,50 гривень, а також витрати на професійну правничу допомогу гонорар адвоката в сумі 8\~000 гривень. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що 18.09.1999 вони з відповідачем перебували в зареєстрованому шлюб, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27.09.2016 було розірвано. Від шлюбу у них народилась донька [PERSON] , [INFO] . Крім того позивач зазначає, що дочка проживає з нею та знаходиться на її утриманні, домовленості з відповідачем щодо утримання дочки між ними не досягнуто. Позивач зазначає, що орієнтовна сума місячних витрат на утримання дитини становить не менше 10000 гривень, що складається з витрат на харчування, оренду квартири, комунальні послуги, одяг та медичне обстеження. Відповідач є працездатною особою, не має інших неповнолітніх дітей та непрацездатних батьків, які б перебували у нього на утриманні відсутні. Позивач також зазначає, що з метою належного матеріального забезпечення утримання та розвитку дитини, вона неодноразово направляла відповідачу листи з пропозицією укласти договір про сплату аліментів, але листи повертались з відміткою пошти адресат відсутній. Згідно розрахунку, загальний розмір утримання дитини, яка підлягає стягненню з відповідача виходячи з 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно з 01.01.2018 по 31.12.2021 становить 51\~066,50 грн. Ухвалою від 11 лютого 2022 року відкрито провадженні у справі за правилами спрощеного позовного провадження (а. с. 39). Ухвалою від 16 травня 2022 року витребувано з Головного управління Державної податкової служби у Київській області відомості про доходи [PERSON] за період з 01.01.2018 року по даний час (а.с. 53-54). У судовому засіданні представник позивача [PERSON] підтримав позовні вимоги та просив задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причину неявки суд не повідомив, відзиву, заяв та клопотань до суду від нього не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280, 281 Цивільного процесуального кодексу України, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи, проти такого вирішення справи позивач не заперечує. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали даної цивільної справи, надані суду документи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. У судовому засіданні встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 18 вересня 1999 року, який рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 27 вересня 2016 року було розірвано, що підтверджується свідоцтвом про одруження Серії [NUMBER] , виданим Шепетівським міськвідділом реєстрації актів громадянського стану Хмельницької області, та копією судового рішення від 27.09.2016 ухваленого у цивільній справі № 755/10073/16-ц (а. с. 7, 9-10). Крім того встановлено, що [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Відділом реєстрації актів цивільного стану Печерського районного управління юстиції у м. Києві 10 серпня 2012 року (а. с. 8). Дитина проживає разом з матір`ю за адресою : [ADDRESS] , що підтверджується копією паспорта позивача Серії [NUMBER] та довідкою Реєстраційної служби Бориспільської міської ради № 20-36-3279 від 27.05.2021 (а. с. 11-14, 16). Та обставина, що донька сторін проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні, відповідачем не оспорюється. Згідно з вимогами ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки повинні утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За змістом ч.1 та 2 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно з ч. 1 ст. 183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно з інформацією наданою Головним управлінням державної податкової служби України у Київській області (а. с. 58-59) за період з 1 кварталу 2018 року по 1 квартал 2022 року відсутня інформація про доходи [PERSON] . Встановлено, що відповідач є особою працездатного віку. Будь-яких доказів того, що відповідач добровільно надає матеріальну допомогу позивачу на утримання малолітньої дитини, а також, що на утриманні відповідача є інші непрацездатні особи, суду надано не було. Даючи оцінку дослідженим в судовому засіданні доказам та встановленим обставинам справи, суд дійшов до висновку, що за своїм матеріальним станом відповідач, який є особою працездатного віку, може сплачувати аліменти у зазначеному позивачем розмірі ј частки заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів за минулий час починаючи з 01.01.2018 по 31.12.2021 (за 4 роки) у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, що складає в загальній сумі 51\~066,50 гривень, суд дійшов щодо часткового задоволення таких вимог. Так, згідно з ч. 1 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. Відповідно до ч. 2 ст. 191 Сімейного кодексу України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Відповідно до ч. 2 ст. 83 ЦПК України, позивач, особи, яким законом надано право звертатись до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви. Крім того, згідно з ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Як встановлено дослідженням письмових матеріалів цивільної справи, ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 січня 2022 року, у видачі судового наказу за заявою [PERSON] про видачу судового наказу за вимогою про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дочки відмовлено (а. с. 32). Згідно описової частини вказаної ухвали зазначено, що в листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу та стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дочки [PERSON] , [INFO] в розмірі 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно (а. с. 32). З долучених до позовної заяви копій конвертів адресованих відповідачу [PERSON] встановлено, що в червні та вересні 2021 року позивач зверталась до відповідача з вимогою про сплату коштів на утримання дитини (а. с. 17). Будь-яких належних і допустимих доказів того, що позивач вживалися заходи щодо одержання аліментів на утримання дитини за період з січня 2018 року по 29.06.2021 (дата, зазначена на конверті, адресованому відповідачу) суду надано не було. Таким чином позивачем лише частково доведено, що вона вживала заходи щодо одержання аліментів з відповідача, але не отримувала їх у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати, а саме: у період з 29.06.2021 по 31.12.2021 включно (в межах заявлених позовних вимог). Згідно ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2021 рік», установлено у 2021 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць у розмірі дітей віком від 6 до 18 років : з 1 січня - 2395 гривень, з 1 липня - 2510 гривень, з 1 грудня - 2618 гривень. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги в частині стягнення аліментів за минулий час підлягають частковому задоволенню та з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини слід стягнути аліменти за минулий час, тобто за період з 29.06.2021 по 31.12.2021 включно у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що становить 7\~663 гривень 84 копійок: 2дн. (червень) х 1197,50грн.(50% прожиткового мінімуму-2395,00грн.) : 30 + 5міс.(липень, серпень, вересень, жовтень, листопад) х 1255,00,00грн.(50% прожиткового мінімуму-2510,00грн.) + 1309,00грн. (50% прожиткового мінімуму-2618,00грн. за грудень)=7663,84 грн.. Судові витрати по сплаті судового збору в сумі 908 гривень підлягають стягненню з відповідача на користь держави відповідно до вимог ст.141 Цивільного процесуального кодексу України, оскільки позивач звільнена від сплати судового збору при поданні позову про стягнення аліментів. Відповідно до вимог п.1 ч.1 ст.430 Цивільного процесуального кодексу України суд допускає негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного,

Outcome: partial