Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 81146 від 12.06.2021, вчинений приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною щодо стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості в сумі 11 734,87 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на вчинення виконавчого напису на нотаріально не посвідченому договорі , на відсутність ознак безспірності заборгованості , що свідчить про незаконність оскаржуваного виконавчого напису. Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2022 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін . 20.06.2022 р. від відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал»до суду надійшов відзив на позовну заяву , в якому відповідач заперечував проти задоволення позовних вимог та зазначив про те, що виконавчий напис вчинений з дотриманням вимог чинного законодавства, а посилання позивача на те, що приватним нотаріусом не було перевірено наявність всіх документів, що підтверджують безспірність заборгованості, є безпідставними, оскільки всі необхідні документи для вчинення виконавчого напису, були надані приватному нотаріусу разом з заявою про вчинення виконавчого напису. Оскільки будь-яких доказів на підтвердження відсутності порушення зобов`язань за кредитним договором чи наявності спору щодо заборгованості (щодо її розміру, строків за які вона нарахована тощо) позивач суду не надає, в задоволенні позову просив відмовити. В судове засідання представник позивача [PERSON] надав заяву про розгляд справи у його відсутність , наполягав на задоволенні позову. Представник відповідача , належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у його відсутність на підставі доказів наявних в матеріалах справи та з урахуванням наданого відзиву. Треті особи Приватний нотаріус Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Олена Василівна, Приватний виконавець виконавчого округу Запорізької області Якименко Андрій Олександрович, належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, до судового засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, пояснення на позов не надав , в зв`язку з чим на підставі ч.3 ст. 223 ЦПК України справу розглянуто у їх відсутність. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, приходить до наступних висновків. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів (ч.1. ст.4 ЦПК України). Суд розглядає цивільні справи не інакше, як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі (ч.1. ст.13 ЦПК України). Судом встановлено, що 18.04.2008 року між АТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» та [PERSON] було укладено кредитний договір 294/7072-49 , за умовами якого Банк надає Позичальникут кредит в сумі 9000,00 гривень строком на 36 місяців до 17.04.2011 року включно. 12.06.2021р. приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк Оленою Василівною було вчинено виконавчий напис зареєстрований в реєстрі № 81146 про звернення стягнення з [PERSON] на користь ТОВ "Вердикт-Капітал" заборгованості за кредитним договором 294/7072-49 від 18 квітня 2008 року , у розмірі 11 734,87 грн., з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту - 10 668,97 грн., заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 415,90 грн.. Також стягнуто витрати за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,00 грн.. У виконавчому написі вказано, що стягнення здійснюється за період з 11 грудня 2020 року по 26 травня 2021 року. Приватним виконавцем виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. 29.12.2021 винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №68022556 на підставі виконавчого напису № 81146 від 12.06.2021р., який було вчинено приватним нотаріусом Бучанського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В.. В позовній заяві [PERSON] посилалася на те, що укладений кредитний договір в простій письмовій формі не може бути підставою для вчинення виконавчого напису нотаріуса. Так, із змісту наданого нотаріусу кредитного договору для вчинення нотаріального напису вбачається, що він дійсно укладений в простій письмовій формі і не посвідчений нотаріально, тоді як відповідно до п. 1 Переліку для вчинення нотаріального напису нотаріусу подається оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів). Так, при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку. При цьому цей Перелік не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі та Порядку. 26 листопада 2014 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів». Зазначеною постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" та доповнено новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Тобто, нотаріус міг вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав би надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року було залишено без змін. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Тобто, на даний час, діє редакція Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджена постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 99 № 1172 і як викладено вище нотаріусом вимог вказаного Порядку не дотримано. Вказане відповідає висновкам викладеним в Постанові ВС від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц. Відповідач не спростовував обставини, що оспорюваний виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який було укладено між позивачем та АТ «ІНДУСТРІАЛЬНО-ЕКСПОРТНИЙ БАНК» у письмовій формі, і який не був нотаріально посвідчений. Крім того, відповідно до положень ст. 88 Закону України "Про нотаріат" нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За умовами укладеного позивачем кредитного договору 294/7072-49 від 18 квітня 2008 року , остаточний термін повернення кредиту визначено 17.04.2011 року ( п.1.1 Договору). Разом з тим, оскаржуваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено 12.06.2021 року , при цьому згідно його змісту стягнення заборгованості проводиться за період з 11 грудня 2020 року по 26 травня 2021 року, тобто поза межами строку позовної давності. Виходячи з наведених обставин, слідує висновок, що нотаріусом не дотримано вимог щодо порядку вчинення нотаріального напису, а саме такий напис вчинено на виконання не нотаріально посвідченого кредитного договору, а встановлена заборгованість не може вважатися безспірною і такою , що не потребує додаткового доказування, а відтак вчинення виконавчого напису за заявою відповідача не ґрунтується на вимогах закону. Наведені висновки грунтуються на правових позиціях Великої Палати Верховного Суду, викладеним у раніше ухвалених нею постановах від 27 березня 2019 року у справі №137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02 липня 2019 року у справі №916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19) з подібних правовідносин. Зазначені порушення процедури вчинення виконавчого напису нотаріуса, а також відсутність ознак безспірності у кредитних правовідносинах сторін є підставою для задоволення позову та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторонни пропорційно розміру задоволених позовних вимог. У разі задоволення позову - покладається на відповідача. Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, документально підтверджені, у вигляді судового збору в сумі 496,20 гривень за подання заяви про забезпечення позову, крім того, з відповідача на користь держави слід стягнути судовий збір за подання позовної заяви в сумі 992,40 гривень.

Outcome: approved