Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

21 лютого 2022 року [PERSON] звернулася в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування пред`явлених позовних вимог позивач зазначила, що з відповідачем вона перебуває у шлюбі з 06 грудня 2003 року; шлюб зареєстрований у відділі реєстрації актів громадського стану Баглійського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за актовим записом № 336. Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] . Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з початку 2021 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, причиною стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, не бажання спілкуватись, відносини переросли у неприязні стосунки, тому просить шлюб розірвати. В направленій до суду письмовій заяві позивач [PERSON] , зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без її участі. В направленій до суду письмовій заяві відповідач [PERSON] зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити, розглянути справу без його участі. Суд, взявши до уваги позицію позивача та відповідача, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги про розірвання шлюбу підлягають задоволенню з наступних підстав. Як встановлено в судовому засіданні, шлюб між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований 06 грудня 2003 року у відділі реєстрації актів громадського стану Баглійського районного управління юстиції м.Дніпродзержинська, Дніпропетровської області за актовим записом № 336 (а.с.9). Від шлюбу сторони мають неповнолітню доньку [PERSON] , [INFO] (а.с. 10). Шлюбні відносини між подружжям фактично припинилися з початку 2021 року і на теперішній час вони проживають окремо, у кожного своє особисте життя. [PERSON] вважає, що подружні стосунки припинені остаточно і відновлені бути не можуть, причиною стало те, що зникли почуття взаємної поваги та розуміння, не бажання спілкуватись, відносини переросли у неприязні стосунки, тому просить шлюб розірвати. З письмової заяви відповідача вбачається, що він не заперечує проти розірвання шлюбу та обставин, викладених позивачем в позовній заяві. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного Кодексу\~України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст.110 Сімейного Кодексу. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України). Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу стане примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Згідно ч.2 ст.114 СК України\~у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Згідно з ч.3 ст.115 Сімейного кодексу України, - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що добровільність шлюбу є основною з його засад і грунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, суд вважає, що розірвання шлюбу буде відповідати як інтересам позивача так і відповідача, а збереження шлюбу суперечило б їх інтересам, що має істотне значення, тому позов необхідно задовольнити. Виходячи з викладеного,

Outcome: approved