Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» звернулось до суду з позовом про стягнення заборгованості з [PERSON] . Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що 21.03.2016 року між ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» та [PERSON] укладено договір №1001989, на підставі якого відповідач отримала грошові кошти у розмірі 20\~000,00 грн. Позивач свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме, надав відповідачу грошові кошти у розмірі встановленому договором. Відповідач не надає своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого станом на 17.01.2019 року утворилась заборгованість у розмірі 93\~562,91 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 18\~966,78 грн.; заборгованості по відсотках 14\~410,39 грн.; заборгованості по комісії 29\~263,51 грн.; заборгованості за штрафними санкціями 15\~700,00 грн.; заборгованості по рахунку інфляції 12\~035,13 грн.; заборгованості за 3% річних 3\~187,10 грн. На підставі викладеного позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 93\~562,91\~грн. Ухвалою суду від 20.03.2019 року по справі відкрито провадження за правила спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом осіб) та призначено судове засідання. 28.08.2019 року ухвалою суду провадження по справі за позовом ТОВ «Фінансово-Кредитний Супермаркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості зупинено на час перебування відповідача у складі Збройних Сил України. 28.12.2020 року ухвалою суду провадження по справі за позовом ТОВ «Фінансово-Кредитний Супермаркет» до [PERSON] про стягнення заборгованості поновлено та призначено судове засідання. Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просить задовольнити в повному обсязі. Відповідач у судовому засіданні визнав факт укладення договору та отримання коштів, проти задоволення позову заперечував, оскільки у такому розмірі коштів у нього немає. Заслухавши представника позивача, відповідача, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Зі змісту ч.1 ст.627 ЦК України вбачається, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. 21.03.2016 року між ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» (кредитодавець) та [PERSON] (позичальник) укладено договір №1001989 про надання кредиту, відповідно до умов якого, кредитодавець зобов`язується надати позичальнику грошові кошти в кредит у сумі 20\~000,00 грн., для власних потреб на умовах строковості, зворотності, платності, у безготівковій формі шляхом перерахування коштів з поточного рахунку кредитодавця на рахунок позичальника або іншого отримувача, зазначений у додатку №2, який є невід`ємною частиною цього договору, а позичальник зобов`язується своєчасно погашати кредит, сплачувати фіксовану процентну ставку за користування кредитом із розрахунку 28,00% річних від суми заборгованості та виконувати інші зобов`язання згідно цього договору. Дата перерахування суми кредиту на рахунок, вказаний позичальником у додатку №2, є датою укладання цього договору. Дата остаточного повернення кредиту до 15.03.2019 року. Платежі з повернення кредиту здійснюються згідно додатку №1, який є невід`ємною частино цього договору (п.1.1., 1.2., 1.3., 1.4.). Відповідно до п.2.5. договору №1001989 про надання кредиту, проценти за користування кредитом нараховуються кредитодавцем на залишок заборгованості за позикою та погашаються при надходженні коштів на рахунок кредитодавця. Нарахування процентів здійснюються кредитодавцем щодня за методом «факт/факт», виходячи із фактичної кількості днів у місяці та у році, за фактичний термін користування кредитом. При розрахунку процентів враховується день надання та не враховується день повернення кредиту. За обслуговування кредитної заборгованості позичальник щомісячно сплачує комісійну винагороду у розмірі 4,5% від суми кредиту, зазначену у п.1.1. цього договору. Встановлена договором комісійна винагорода сплачується позичальником щомісячно у вищевказаному розмірі в період, встановлений у додатку №1 до цього договору, починаючи з 01.04.2016 року, а у разі повного дострокового повернення кредиту за фактичний період користування. Пунктом 2.6. та пунктом 2.7. договору №1001989 про надання кредиту встановлено, що сплата процентів, суми кредиту та інших платежів здійснюється позичальником щомісячно ануїтетними платежами у розмірі та в період встановленими у додатку №1 до цього договору з 01 по 15 число місяця наступного за звітним, починаючи з 01.04.2016 року, а також в день повернення заборгованості за кредитом в повній сумі. При достроковому частковому погашенні кредиту позичальником, розмір щомісячного ануїтетного платежу не змінюється, а за рахунок останніх платежів зменшується зазначена у додатку №1 кількість платежів. Достроковим частковим погашенням кредиту сторони вважають сплачені позичальником кошти, що надходять на поточний рахунок кредитодавця до вказаного у додатку №1 періоду, у розмірі, що перевищує нараховану на час надходження коштів неустойку та прострочену заборгованість. За надання кредиту позичальник сплачує комісію 3% від суми кредиту, встановленої у п.1.1. даного договору. Зазначена комісія сплачується позичальником одноразово, у день видачі кредиту, за рахунок кредитних коштів (тіло кредиту) шляхом перерахування за вказаними позичальником реквізитами суми кредиту за мінусом утриманої кредитодавцем комісії. Підписанням цього договору позичальник розпоряджається, надає згоду та уповноважую кредитодавця на вчинення дій з утримання на свою користь та у свої власності/не перерахуванні позичальнику грошових коштів, що включаються до загальної суми кредиту, але які до фактичного їх зарахування/перерахування на користь позичальника, в порядку, встановленому даним пунктом договору, сплачується у вигляді комісії за надання кредиту. Відповідно до ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» виконав свої зобов`язання, щодо надання відповідачу коштів на підставі договору №1001989 про надання кредиту від 21.03.2016 року, що підтверджується копією платіжного доручення №47 від 21.03.2016 року згідно якого, ТОВ «Фінансово-кредитний Супермаркет» перерахував на рахунок [PERSON] грошові кошти у розмірі 19\~400,00 грн. та не заперечувалося відповідачем в судовому засіданні. У відповідності до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до вимог ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно до ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно розрахунку заборгованості по кредитному договору №1001989 від 21.03.2016 року станом на 17.01.2019 року, [PERSON] має заборгованість у розмірі 93\~562,91 грн., яка складається з наступного: заборгованості за кредитом 18\~966,78 грн.; заборгованості по відсотках 14\~410,39\~грн.; заборгованості по комісії 29\~263,51 грн.; заборгованості за штрафними санкціями 15\~700,00 грн.; заборгованості по рахунку інфляції 12\~035,13 грн.; заборгованості за 3% річних 3\~187,10 грн. Зважаючи на те, що позивач свої обов`язки за кредитним договором виконав повністю, а свої договірні зобов`язання відповідач належним чином не виконує, внаслідок чого перед позивачем виникла заборгованість, то дана заборгованість підлягає примусовому стягненню з відповідача на користь позивача. Згідно ч.1 ст.141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати понесені у вигляді судового збору. На підставі викладеного та

Outcome: approved