Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

У лютому 2022 року Орган опіки та піклування районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа: Дніпровський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у місті Запоріжжі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування позовних вимог вказує, що відповідачка відносно малолітнього сина [PERSON] є одинокою матір`ю. [PERSON] , будучи неповнолітньою, перебувала на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. [PERSON] народила дитину [INFO] та з пологового будинку не змогла повернутися додому у зв`язку із складними життєвими обставинами та відсутністю належних умов для проживання малолітньої дитини. Жінка з дитиною була влаштована до КЗ «Затишна домівка». Проте мати самовільно покинула вказаний вище заклад та разом з малолітнім сином відправилась до м. Київ, але через відсутність житла та коштів для забезпечення базових потреб змушена була повернутись до м. Запоріжжя. [PERSON] по приїзду до помешкання своєї матері за адресою [ADDRESS] , була виявлена співробітниками поліції та доставлена до відділу. Малолітня дитина була в занедбаному стані, голодна, з явними ознаками недогляду з боку матері. Повернення малолітньої дитини за адресою проживання неможливе у зв`язку з відсутністю належних умов. Того ж дня малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. В подальшому за місцем проживання матері і дитини сімейним лікарем було встановлено, що умов для проживання новонародженої дитини за даною адресою не було. Хлопчик не був забезпечений предметами догляду, не вистачало суміші для харчування. Матері було запропоновано проживати в центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка», де вона знаходилась протягом 2 днів. В ніч з 31.03.2021 на 01.04.2021 мати з дитиною покинула даний центр, про місце подальшого перебування нікого не повідомила. До теперішнього часу за медичною допомогою до медичних працівників не зверталася, на телефонні дзвінки не відповідала. Згідно з інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 27.07.2021, [PERSON] перебуває у списку КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, яка станом на 20.06.2021 не відвідує дитину, яка перебуває в зазначеному закладі. Згідно відповіді КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР № 1323, з 30.04.2021 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпечені у закладі. За час перебування дитини у закладі мати [PERSON] відвідувала сина 14.05.2021. 09.07.2021, 10.07.2021, 11.07.2021. 21.09.2021. Під час відвідувань мати приносила підгузки та засоби гігієни. За даними Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, 25.10.2021 спеціалістом відділу соціальної роботи по Дніпровському району ЗМЦСССДМ, начальником та інспектором сектору ювенальної превенції ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено соціальне обстеження родини [PERSON] , встановлено, що санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний. Для дитини відсутні будь-які речі та меблі. Помешкання не придатне для перебування дитини. [PERSON] на комісію не з`являється, про причини неявки не повідомляє, зі спеціалістами ЗМЦСССДМ та спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не співпрацює. За повідомленням КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, з 30.04.2021 по теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні у закладі, мати [PERSON] відвідувала востаннє сина 21.09.2021. Відповідно до вимог ст. ст. 8. 11, 12 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дітьми повної загальної середньої освіти. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку піклування про них. Порушуючи зазначені вимоги, мати ухиляється та самоусунувся від виконання батьківських обов`язків відносно малолітнього сина. Згідно зі ст. 164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути судом позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню дітей. На підставі викладеного, беручи до уваги, неналежне ставлення матері до виконання батьківських обов`язків та інші обставини, що мають істотне значення, позивач просить позбавити батьківських прав [PERSON] відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , стягнути з [PERSON] на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитись дитина, аліменти у розмірі 1/4 частки (але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку) від усіх видів доходів відповідача щомісячно, починаючи із дня пред`явлення цього позову. У судове засідання представник позивача не з`явився, звернувся із заявою про розгляд справи без його участі. Позов підтримує у повному обсязі та просить його задовольнити. Відповідачка, будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно не заявились у судове засідання, відзиву на позовну заяву не надала. Враховуючи викладене, суд, за згодою представника позивача ухвалив провести заочний розгляд справи на підставі матеріалів справи у відповідності до ст. 280 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази і оцінивши їх у сукупності, суд дійшов наступних висновків. У відповідності до ст.164 Сімейного кодексу України батьки можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо буде встановлено, що вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Відповідно до ст.165 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Судом установлено, що [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , офіційно піде не працює. [PERSON] , будучи неповнолітньою, перебувала на обліку в службі (управлінні) у справах дітей Запорізької міської ради, як така, що опинилася у складних життєвих обставинах. Неповнолітня [PERSON] , [INFO] , потрапила у КЗ «Запорізький обласний центр соціально-психологічної реабілітації дітей» ЗОР, згідно з висновком служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради № 01-19/1165 01.07.2020 була повернута додому. [INFO] [PERSON] народила сина [PERSON] , відносно якого є одинокою матір`ю, згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.? З пологового будинку [PERSON] з дитиною не змогла повернутися додому у зв`язку із складними життєвими обставинами та відсутністю належних умов для проживання малолітньої дитини. Жінка з дитиною була влаштована до КЗ «Затишна домівка». Проте мати самовільно покинула вказаний вище заклад та разом з малолітнім сином відправилась до м. Київ, але через відсутність житла та коштів для забезпечення базових потреб змушена була повернутись до м. Запоріжжя. [PERSON] по приїзду до помешкання своєї матері: [ADDRESS] була виявлена співробітниками поліції та доставлена до відділу. Малолітня дитина була в занедбаному стані, голодна, з явними ознаками недогляду з боку матері. Повернення малолітньої дитини за адресою проживання матері: [ADDRESS] , неможливе у зв`язку з відсутністю належних умов. Того ж дня малолітню дитину [PERSON] , [INFO] , влаштовано до КНП «Міська дитяча лікарня № 5» ЗМР по акту органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку. Згідно листа № 2255/01-04 від КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 9» щодо родини малолітнього [PERSON] , [INFO] , декларацію про вільний вибір лікаря на медичне обслуговування укладено з лікарем-педіатром дільничним [PERSON] . Лікар-педіатр дільничний оглянула дитину вдома 12.03.2021 та 31.03.2021. Умов для проживання новонародженої дитини за даною адресою не було. Хлопчик не був забезпечений предметами догляду, не вистачало суміші для харчування. Матері було запропоновано проживати в центрі соціальної підтримки дітей та сімей «Затишна домівка», де вона знаходилась протягом 2-х днів. В ніч з 31.03.2021 на 01.04.2021 маги з дитиною покинула даний центр, про місце подальшого перебування нікого не повідомила. До теперішнього часу за медичною допомогою до медичних працівників КНП «ЦГІМСД № 9» не зверталася, на телефонні дзвінки не відповідала. Згідно з інформацією Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді від 27.07.2021, [PERSON] перебуває у списку КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР, яка станом на 20.06.2021 не відвідує дитину, яка перебуває в зазначеному закладі. 09 серпня 2021 року [PERSON] написала заяву про повернення малолітнього сина [PERSON] в родину. Комісія з питань захисту прав дитини при районній адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району 12.08.2021 вирішила надати термін необхідний для соціального супроводу сім`ї з метою відновлення батьківського потенціалу та формування навичок відповідального батьківства (роботи матері з психологом) та облаштування житлово-побутових умов для виховання та утримання дитини. Згідно відповіді КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР №1323, з 30.04.2021 малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпечені у закладі. За час перебування дитини у закладі мати [PERSON] відвідувала сина 14.05.2021, 09.07.2021, 10.07.2021, 11.07.2021, 21.09.2021. Під час відвідувань мати приносила підгузки та засоби гігієни. Згідно листа № 3277/03-Д Запорізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, 25.10.2021 спеціалістом відділу соціальної роботи по Дніпровському району ЗМЦСССДМ, начальником та інспектором сектору ювенальної превенції ЗРУП ГУНП в Запорізькій області було проведено соціальне обстеження родини [PERSON] . Родина проживає у власному приватному будинку, який складається з однієї кімнати та кухні. Санітарно-гігієнічний стан житла незадовільний. Помешкання брудне, стелі та меблі вкриті послідом комах, кухня захламічена в бруді та жиру. Для дитини відсутні будь-які речі та меблі. Помешкання не придатне для перебування дитини. 04 листопада 2021 року [PERSON] на комісію не з`явилася, про причини неявки не повідомила, зі спеціалістами ЗМЦСССДМ та спеціалістами відділу по Дніпровському району служби (управління) у справах дітей Запорізької міської ради не співпрацює. За повідомленням КУ «Запорізький обласний спеціалізований будинок дитини «Сонечко» ЗОР від 19.01.2022 №0062, з 30.04.2021 по теперішній час малолітній [PERSON] , [INFO] , перебуває на повному державному забезпеченні у закладі. За час перебування дитини у закладі мати [PERSON] відвідувала сина 3-4 рази на місяць, останнє відвідування відбулося 21.09.2021. Відповідно до положень ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Передача дітей на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку піклування про них. Згідно з ч. 4 ст. 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дітей. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на батьків покладається відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо. Згідно п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК ( 2947-14 ). Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язкам. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками Досліджені судом докази свідчать про те, що відповідачка [PERSON] неналежно ставиться до виконання батьківських обов`язків, не цікавиться долею свого сина, не здійснила жодних дій, спрямованих на облаштування житлово-побутових умов для виховання та утримання дитини, на повернення дитини в родину із закладу, де перебуває дитина, чим свідомо ухиляється від батьківських обов`язків. Зазначені факти суд розцінює як свідоме нехтування відповідачкою своїми батьківськими обов`язками, що є підставою для позбавлення її батьківських прав з метою захисту прав та інтересів неповнолітньої дитини. Таким чином, після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, суд дійшов переконання про обґрунтованість позовних вимог щодо позбавлення батьківських прав [PERSON] по відношенню до неповнолітнього [PERSON] , [INFO] . Згідно ч.1 ст.166 СК України, особа, яка позбавлена батьківських прав, втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; перестає бути законним представником дитини; втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Відповідно до ч. 2, ч.3 ст.166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно ч.3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначенні розміру аліментів суд враховує обставини, передбачені ст. 182 СК України та приймає до уваги, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідачки на користь особи чи установи, на утриманні якої буде знаходитися дитина, аліменти у розмірі ј частини заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Враховуючи, що позов задоволено, позивач звільнений від сплати судового збору, то з відповідачки на користь держави відповідного до ч. 1 ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути судовий збір у розмірі 2481,00 грн.

Outcome: approved