Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

31 грудня 2021 року представник ПАТ "Запоріжжяобленерго" засобами поштового зв`язку звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який надійшов на адресу суду 10\~січня 2022\~року. В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що ним на підставі договору про користування електричною енергією № 531502006 від 13 січня 2015 року та відкритого особового рахунку № [NUMBER] , здійснюється надання відповідачеві [PERSON] послуг з постачання електричної енергії за адресою: [ADDRESS] , однак остання свої обов`язки зі сплати використаної електроенергії в повному обсязі не виконує, внаслідок чого у неї виникла заборгованість за період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2019 року в розмірі 3 336,48 грн. У зв`язку з чим, позивач, посилаючись на положення Правил користування електричною енергією\~для населення, які затверджені\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26\~липня 1999 року № 1357\~та Правил роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено\~Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року №\~312, звернувся до суду із цим позовом та просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за спожиту електричну енергію в розмірі 3 336,48 грн., а також судові витрати в розмірі 2\~270,00 грн. Ухвалою судді Шевченківського районного суду м. Запоріжжя від 17 січня 2022\~року було відкрито провадження по справі з її розглядом за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням (виклику) сторін. Цією ж ухвалою сторонам було установлено строки для подання відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив на позовну заяву, а також заперечень. Сторони відзиву на позовну заяву та відповіді на відзив суду не подавали, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Дослідивши наявні письмові докази, суд приходить до наступних висновків. Основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері електропостачання регулюються\~Правилами користування електричною енергією\~для населення, затвердженими\~Постановою Кабінету Міністрів України від 26 липня 1999\~року № 1357\~(далі за текстом\~ПКЕЕН) та Правилами роздрібного ринку електричної енергії, які затверджено\~Постановою НКРЕКП від 14 березня 2018 року № 312\~(далі за текстом ПРРЕЕ). Частиною 1\~ст. 714 ЦК України, передбачено, що за договором постачання енергетичними та іншими ресурсами через приєднану мережу одна сторона (постачальник) зобов`язується надавати другій стороні (споживачеві, абонентові) енергетичні та інші ресурси, передбачені договором, а споживач (абонент) зобов`язується оплачувати вартість прийнятих ресурсів та дотримуватись передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного та іншого обладнання. Судом установлено, що між сторонами укладено договір № 531502006 про користування електричною енергією від 13 січня 2015 року, на підставі якого позивачем постачається електрична енергія за адресою: [ADDRESS] . Відповідач [PERSON] зареєстрована в установленому законом порядку в зазначеному будинку, а тому є споживачем послуг. Відповідно до п. 42 "Правил користування електричною енергією для населення", затверджених\~Постановою Кабінету Міністрів України N 1357 від 26.07.99 року\~споживач електроенергії зобов`язаний оплачувати спожиту електроенергію та здійснювати інші платежі відповідно до договору та Правил. Згідно з п. п. 19, 20\~Правил користування електричною енергією\~для населення, розрахунки населення за спожиту електроенергію здійснюється за діючими тарифами (цінами) для населення на підставі фактичних показань приладів обліку. Періодом для встановлення розміру оплати спожитої електроенергії є календарний місяць. Відповідно до особового рахунку № [NUMBER] та наданого позивачем розрахунку заборгованості, відповідач у період з 01 червня 2018 року по 01 січня 2019 року послуги з постачання електричної енергії не оплачував, у зв`язку з чим у останнього виникла заборгованість у розмірі 3 336,48 грн. Відповідно до ч. 1\~ст. 612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив виконання зобов`язань, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Відповідач від наданих позивачем послуг у встановленому законом порядку не відмовлявся, з заявою про його відсутність у квартирі до позивача не звертався, офіційний документ, що підтверджує його відсутність у житловому приміщенні, не надавав, однак послуги за отриману електричну енергію не оплачував у повному обсязі. За змістом ст. ст.\~525,\~526,\~629 ЦК України\~зобов`язання має виконуватись належним чином з забороною односторонньої відмови від виконання умов договору. З наведеного суд встановив, що позивач обґрунтовано звернувся до суду із позовом за захистом свого порушеного права. На час розгляду справи надані позивачем докази та розрахунки не спростовані відповідачем, який, в свою чергу, не надав доказів щодо повної або часткової оплати заборгованості. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно до ст. ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. За таких підстав, суд вважає позовні вимоги ПАТ "Запоріжжяобленерго" обґрунтованими та доведеними, тому зазначена сума підлягає стягненню з відповідача. Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України у разі задоволення позову судові витрати підлягають стягненню з відповідачів на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved