Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] в особі представника [PERSON] звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача [PERSON] матеріальної шкоди завданої пошкодженням автомобіля в розмірі 40 169,71 грн., моральної шкоди у розмірі 30 000 грн., витрат на правову допомогу у розмірі 23 800 грн. та коштів за проведення експертизи по визначенню вартості матеріального збитку у розмірі 2 000 грн. Позовні вимоги обґрунтовано тим, що позивач є власником автомобіля марки Ауді Q3, д.н.з. [NUMBER] . Вказаний транспортний засіб 25.11.2020 року було навмисно пошкоджено відповідачем, який ухиляється від сплати завданої шкоди. Позивач зазначає, що 25 листопада 2020 року близько 12.40 год. він зі своєю дружиною [PERSON] повертався додому на автомобілі Ауді Q3, н.з. [NUMBER] . На дорозі, що прямує вздовж будинку по [ADDRESS] між другим та третім під`їздом відповідач завдав удару зв`язкою ключів по його автомобілю по задній частині стелі авто, чим завдав транспортному засобу пошкодження. Вказано, що з метою встановлення вартості відновлювальних робіт, необхідних для усунення спричинених пошкоджень завданих ударом по автомобілю, було замовлено експертизу в ТОВ «Клевер Експерт», за висновком якої вартість матеріального збитку складає 40 169,71 грн. Зазначено, що за фактом умисного пошкодження автомобіля слідчим відділом Дніпровського УП ГУНП в м. Києві розпочате досудове розслідування по кримінальному провадженню № 120211000155 від 18.01.2021 за ознаками злочину, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України. В своїх поясненнях на досудовому слідстві відповідач визнав нанесення удару ключами по автомобілю. Постановою слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві кримінальне провадження закрито у зв`язку з тим, що матеріальні збитки не становлять кваліфікуючої ознаки складу злочину передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, тобто не перевищують 250 неоподаткованих мінімумів доходів громадян. Позивач стверджує, що відповідач також завдав йому моральної шкоди, яка полягає у отриманому внаслідок пошкодження автомобіля психологічного стресу щодо приведення транспортного засобу, який був ще на офіційній гарантії, до належного технічного стану, а також сильного емоційного потрясіння, порушень нормального життєвого укладу, що негативним чином відобразилося на його емоційному стані. Розмір завданої моральної шкоди позивач оцінює в сумі 30 000 грн. З посиланням на норми ст. ст. 11, 22, 23, 1166, 1192 ЦК України позивач просить задовольнити позов. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 30.06.2021 року відкрите провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в судове засідання (а.с. 47). Ухвалою суду від 03.08.2021 року задоволено клопотання представника позивача Бурцевої А.В. про виклик свідків [PERSON] та [PERSON] (а.с. 89). Ухвалою суду від 03.08.2021 року задоволено клопотання представника позивача Бурцевої А.В. про витребування доказів, витребувано від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві матеріали кримінального провадження № 12021100040000155 від 18.01.2021, яке знаходилось в провадженні СВ Дніпровського УП ГУНП в м. Києві (а.с. 90). 11.10.2021 року до суду надійшов відзив на позовну заяву поданий представником відповідача [PERSON] (а.с. 96-102). Ухвалою суду від 12.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача [PERSON] про поновлення процесуального строку для подачі відзиву на позовну заяву, відзив на позовну заяву залишено без розгляду (а.с. 114-115). Ухвалою суду від 12.10.2021 року відмовлено у задоволенні клопотання позивача [PERSON] про поновлення строку для подання доказів, клопотання про долучення до справи письмових доказів з додатками залишено без розгляду (а.с. 116-117). Постановою Київського апеляційного суду від 17.01.2022 року апеляційна скарга позивача [PERSON] залишена без задоволення, ухвала Дніпровського районного суду м. Києва від 12.10.2021 року про відмову в поновленні строку для подання доказів та долучення письмових доказів у справі № 755/10053/21 залишена без змін (виділені матеріали - а.с. 170-172). 09.02.2022 до суду від Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві на виконання ухвали суду від 03.08.2021 про витребування доказів надійшли матеріали кримінального провадження № 12021100040000155. В судовому засіданні позивач та представник позивача Бурцева А.В. підтримали позов та викладені у позовній заяві обставини. Позивач додатково пояснив, що в день події повертаючись з дружиною додому із супермаркету, в`їхавши на автомобілі у двір свого будинку він побачив, що назустріч посередині дороги ішов відповідач. Він зупинився з правої сторони біля бровки, при цьому від автомобіля прохід залишався більше одного метра. Відповідач нецензурно висловлюючись, обійшов його автомобіль, вдарив ключами ззаду з боку водія по даху автомобіля та втік. В результаті цього була вм`ятина, злетіли покриття та штукатурка. Він тоді відразу ж зателефонував до поліції, яка повідомила, що екіпажу не має. Тоді він їздив до поліції, звертався 27.11.2020 на експертизу, чекав експерта з поліції, яка ніяких дій не вживала. За ремонтом автомобіля звертався після відмови у відкритті кримінального провадження. Його автомобіль на гарантії, тому за ремонтом звернувся на спеціалізоване СТО, яке замовляло лако-фарбове покриття з Німеччини, що збільшило термін ремонтних робіт. Відновив автомобіль 30.07.2021 року. На ногу відповідача своїм автомобілем він не наїжджав. Відповідач в судовому засіданні заперечував проти позову, пояснив, що він підходив до під`їзду свого будинку, дивився вниз, задумався, автомобіль позивача побачив за 10 метрів, який рухався з швидкістю 40 км/год. та зупинився навпроти нього за 50 см. Він зробив зауваження сусіду, який відповів матом. Він став обходити машину справа з водійської сторони, прохід був вузький, бо ще стояв мікроавтобус. Коли він порівнявся з переднім крилом автомобіля позивач почав їхати та наїхав на кінчик його черевика. Він змахнув руками, можливо оперся на дах авто, удару не наносив, у руках у нього був ключ від під`їзду. Свідків ніяких не було. Він шкоди позивачу не завдавав. Автомобіль йому не показували, виклик на огляд транспортного засобу при проведенні оцінки він не отримував, правоохоронних органів не бачив, до відповідальності його ніхто не притягував, його опитував дільничний. Представники відповідача [PERSON] та [PERSON] в судовому засіданні просили відмовити в позові. Представник відповідача [PERSON] пояснила, що відповідач йшов біля будинку, назустріч йому на великій швидкості їхав на автомобілі позивач. Тоді відповідач відступив, зробив позивачу зауваження, що той швидко рухався. Коли відповідач ще не обійшов автомобіль, то автомобіль рушив і позивач наїхав на ногу відповідачу, а останній для втримання рівноваги можливо змахнувши рукою наніс пошкодження автомобілю. Відповідач постраждав та не захотів дати хід справи, бо не передбачав судового розгляду. У сторін неприязні стосунки. Представник відповідача [PERSON] пояснив, що матеріалами кримінального провадження не доведено вини відповідача у заподіянні шкоди позивачу. Суд, вислухавши пояснення сторін по справі та їх представників, свідків, дослідивши письмові докази, оцінивши докази кожен окремо та в їх сукупності, повно, об`єктивно та всебічно з`ясувавши обставини справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач [PERSON] є власником автомобіля Ауді Q3, р.н. [NUMBER] , 2016 року випуску, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії [NUMBER] . 18.01.2021 в Єдиному реєстрі досудових розслідувань зареєстроване кримінальне провадження № 12021100040000155 щодо кримінального правопорушення за ч. 1 ст. 194 КК України у зв`язку з отриманням Дніпровським УП ГУНП у м. Києві ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва № 755/19429/20 про внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням [PERSON] про те, що 25.11.2020 невстановлена особа умисно пошкодила майно, що належить [PERSON] , чим спричинила останньому майнової шкоди, розмір якої встановлюється (а.с. 5). У матеріалах кримінального провадження № 12021100040000155 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, Дніпровського управління поліції Головного управління Національної поліції у місті Києві наявна заява позивача [PERSON] від 26.11.2020 з проханням відкрити провадження щодо навмисного пошкодження його майна (автомобіля) [PERSON] та нанесення шкоди здоров`ю йому і його дружині. У заяві зазначено, що 25.11.2020 о 12:40 год. позивач з дружиною [PERSON] на автомобілі Ауді Q3, н.з. [NUMBER] , поверталися додому та на дорозі вздовж їхнього будинку по [ADDRESS] , побачивши сусіда [PERSON] , який йшов навпроти автомобіля і був біля 2-го під`їзду, позивач зупинив автомобіль на правому узбіччі дороги, даючи відповідачу прохід чи в друге парадне чи зліва авто в третє парадне, де мешкав останній. Пройшовши вздовж автомобіля майже все авто, [PERSON] з усього розмаху руки з усієї сили, брудно матюкаючись, ударив зв`язкою ключів по задній частині стелі автомобіля, чим завдав значного пошкодження. На попередження позивача щодо звернення до поліції відповідач відповів лайкою та погрозами фізичної розправи. В цей час з 2-го парадного вийшов чоловік ім`я якого [PERSON] , який все бачив та згодився свідчити. У письмових поясненнях відповідача [PERSON] від 11.12.2020 наданих дільничному ОП Дніпровського УП ГУНП у м. Києві зазначено, що 25.11.2020 о 12:45 год. відповідач ішов додому повз будинок [ADDRESS] , підходячи до 3 під`їзду з кишені витягнув ключі. На зустріч відповідачу їхав на великій швидкості автомобіль, який зупинився перед ним. Відійти відповідач не мав можливості, так як була огорожа та кущі. На зауваження чому так швидко автомобіль рухався водій відповідачу нагрубив та почав рухатися далі та наїхав відповідачу на ліву ногу і, щоб втримати рівновагу, відповідач лівою рукою махнув в бік автомобіля; так як у руці були ключі, то можливо і сталося пошкодження авто (а.с. 35). З реєстраційних записів Дніпровського управління поліції ГУНП в м. Києві вбачається, що позивач [PERSON] стосовно події пошкодження його автомобіля звертався до поліції 25.11.2020 о 12:43 год., телефонуючи на «102», повідомляючи, що 5 хвилин назад сусід [PERSON] при свідках вдарив ключами по авто Ауді, [NUMBER] , та наніс пошкодження, просив наряд. 18.05.2021 слідчим Слідчого відділу Дніпровського УП ГУНП у м. Києві Зеленько М. винесена постанова про закриття кримінального провадження № 12021100040000155 від 18.01.2021 у зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення, зі змісту якої встановлено, що 18.01.2021 до Журналу єдиного обліку заяв та повідомлень про кримінальні правопорушення та інші події Дніпровського УП ГУНП в м. Києві зареєстровано матеріал № 3503 у відповідності до ухвали слідчого судді Дніпровського районного суду м. Києва № 755/19429/20 про внесення відомостей до ЄРДР за повідомленням [PERSON] про те, що 25.11.2020 приблизно о 12:37, знаходячись за адресою: м. Київ, вул. Андрія Малишко, 21-Б біля 2-го під`їзду гр. [PERSON] умисно пошкодив автомобіль Ауді Q3 сірого кольору, д.н.з. [NUMBER] , що належить [PERSON] , чим спричинив останньому майнової шкоди. У ході досудового розслідування 22.02.2021 було призначено судову автотоварознавчу експертизу для визначення розміру матеріальної шкоди, яка була заподіяна гр. [PERSON] . Відповідно висновку експерта № СЕ-19/111-21/8930-АВ від 28.04.2021 вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля марки Ауді моделі Q3, реєстраційний номер [NUMBER] , 2016 року випуску, внаслідок його пошкодження станом на 25.11.2020 становить 17 270,70 грн.; вартість відновлювального ремонту автомобіля становить 8 635,35 грн. Завданий розмір матеріальних збитків не становить кваліфікуючої ознаки складу злочину проти власності, передбаченого ч. 1 ст. 194 КК України, скільки не перевищують 250 і більше разів неоподаткований мінімум доходів громадян. Сума заподіяної матеріальної шкоди є не достатньою, тому встановлена відсутність складу кримінального правопорушення (а.с. 32-34). До доводів відповідача з посиланням на відсутність його вини у заподіянні позивачу майнової шкоди, а також можливого контакту його руки, у якій були ключі, з автомобілем позивача через неправомірні дії останнього у зв`язку з тим, що [PERSON] , рухаючись на великій швидкості на прибудинковій території, не дав можливості йому пройти та наїхав на його ногу, суд відноситься критично, оскільки такі пояснення не підтверджуються жодними доказами та спростовуються показами свідків і наявними у справі письмовими доказами. Так, свідок зі сторони позивача [PERSON] засвідчив, що до виникнення інциденту він не знав сторін по справі. У день події він виходив з другого під`їду будинку [ADDRESS] , тоді побачив відповідача - сиву людину в комуфляжному одязі, який дуже голосно виражався нецензурною лайкою. Авто позивача стояло навпроти 2 під`їзду на узбіччі максимум прижате до будівлі. Відповідач знаходився зі сторони водія позаду машини, там стояв на відстані 20-30 см. від автомобіля. Коли автомобіль почав потихеньку рухатися, відповідач із замахом руки з плеча наніс масивний удар в задню ліву частину авто - в дах ближче до заднього скла автомобіля, потім пішов до 3 під`їзду. Відповідач йшов спокійно, не кульгав, ознак болю не подавав. Позивач припаркував автомобіль біля 1 під`їзду, підійшов до нього, тоді вони й познайомилися. Він (свідок) під час удару відповідачем автомобіля чув глухий звук та після удару бачив деформований метал даху автомобіля, злущення фарби. Під час інциденту прохід біля автомобіля зі сторони водія був вільний. Свідок зі сторони позивача [PERSON] засвідчила, що вона є дружина позивача. 25.11.2020 вона з чоловіком їхали на автомобілі вздовж будинку, навпроти них ішов відповідач, перегороджуючи їм проїзд. Вони зупинились. Відповідач став сильно кричати, висловлювався нецензурною лайкою, обходив їхню машину з боку водія. Тоді вони почули стук по даху автомобіля, був великий удар, після чого відповідач зник в 3 під`їзді. До цього їхній автомобіль пошкоджений не був, в дорожньо-транспортній пригоді ніколи не перебував. Суд приймає до уваги покази вказаних свідків зі свідченнями події умисного пошкодження відповідачем автомобіля позивача, оскільки про наявність цих свідків, як очевидців конфлікту та заподіяння шкоди, позивач повідомляв співробітників поліції у своїх зверненнях, у письмовій заяві від 26.11.2020 року та в протоколі допиту потерпілого від 19.02.2021 року. Також надані суду покази [PERSON] відповідають письмовим поясненням, які надавались [PERSON] у якості свідка слідчому СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві, що викладені у протоколі допиту свідка від 19.02.2021 року. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або іншим способом, що встановлений договором або законом. Позивач просить стягнути з відповідача матеріальну шкоду завдану пошкодженням автомобіля у розмірі 40 169,71 грн., що визначена Висновком щодо вартості матеріального збитку заподіяного власнику колісного транспортного засобу № 625/11-20 від 02.12.2020 року, складеного ТОВ «Клевер Експерт» (далі - висновок ТОВ «Клевер Експерт» - а.с. 6-15). Відповідно положень частини 1, пункту 1 частини 2 ст. 22 ЦК України, особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі (частина 3 ст. 22 ЦК України). Відповідачем суду не доведено жодними доказами відсутності його вини у заподіянні позивачу майнової шкоди. За приписами частини 1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно складеного висновку оцінювачем ТОВ «Клевер Експерт» станом на 27.11.2020 року, вартість матеріального збитку завданого власнику автомобіля Ауді Q3, реєстраційний номер [NUMBER] , становить у розмірі 40 169,71 грн., що є ціною позову, яка включає: вартість відновлювального ремонту автомобіля без урахування фізичного зносу вузлів і деталей в сумі 20 840,83 грн. та величину втрати товарної вартості автомобіля в сумі 19 328,88 грн. (а.с. 6, 15). Представник відповідача [PERSON] , не погоджуючись із заявленою сумою до відшкодування, вказує на те, що ціна позову завищена, оскільки висновком експерта у кримінальному провадженні вартість матеріального збитку встановлено у розмірі 17 270,70 грн. Судом встановлено, що позивачем автомобіль відновлено. За проведення ремонту транспортного засобу Ауді Q3, реєстраційний номер [NUMBER] , позивачем сплачені кошти у розмірі 20 855,95 грн., що підтверджується рахунком фактурою № 321073009 від 30.07.2021 ТОВ «Ауді-Центр Київ», актом прийому-передачі наданих послуг № 121072614 від 30.07.2021 та квитанцією про сплату коштів в сумі 20 856 грн. (а.с. 57, 58-61). Вартість матеріального збитку у зв`язку з пошкодженням автомобіля позивача визначався на підставі постанови слідчого СВ Дніпровського УП ГУНП у м. Києві від 22.02.2021 про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Відповідно висновку експерта від 28.04.2021 № СЕ-19/111-21/8930-АВ, складеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру, вартість матеріального збитку (шкоди) завданого власнику автомобіля марки Ауді Q3, реєстраційний номер [NUMBER] , внаслідок його пошкодження, станом на 25.11.2020 становить 17 270,70 грн., вартість відновлювального ремонту автомобіля становила 8 635,35 грн. За приписами ст. 1192 ЦК України, якщо інше не встановлено законом, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути кошти у розмірі 20 855,95 грн. у відшкодування фактично понесених позивачем витрат на відновлення транспортного засобу. Також суд вважає, що з відповідача підлягає стягненню втрата товарної вартості автомобіля у розмірі 8 635,35 грн., яка визначена за висновком судового експерта від 28.04.2021 № СЕ-19/111-21/8930-АВ Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру. Суд приймає до уваги розрахунок матеріального збитку, складений за цим висновком, оскільки експерт був попереджений про відповідальність за завідомо неправдивий висновок за ст. ст. 384, 385 КК України. Доданий до позову висновок ТОВ «Клевер Експерт», відповідно якого визначена величина втрати товарної вартості автомобіля у розмірі 19 328,88 грн., суд не враховує, оскільки висновок складений оцінювачем на замовлення позивача, при цьому експерт не був попереджений про встановлену законом відповідальність щодо достовірності його виготовлення. У зв`язку з цим суд також не приймає до уваги квитанцію до прибуткового касового ордеру № 239 від 27.11.2020 про сплату позивачем 2 000 грн. ТОВ «Клевер Експерт» за проведення оцінки вартості матеріального збитку (а.с. 31). За наведених обставин суд приходить до висновку, що з відповідача [PERSON] на користь позивача [PERSON] слід стягнути майнову шкоду у розмірі 29 491 грн. 30 коп., що включає оплату проведеного позивачем ремонту автомобіля у розмірі 20 855,95 грн. та втрату товарної вартості автомобіля у розмірі 8 635,35 грн. У іншій частині майнових вимог позов задоволенню не підлягає. За правилами частин 1, 3 ст. 12, частин 1, 5 ст. 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. В силу вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини ч. 1 ст. 1167 ЦК України). Дослідивши матеріали справи, враховуючи суть позовних вимог, характер і тривалість моральних страждань позивача, неможливість через пошкодження користуватися транспортним засобом за призначенням через необхідність відновлення автомобіля, що призвело вимушених змін у житті позивача, та те, що позивач, отримав емоційні переживання, вимушений був змінити свої плани і звичайний уклад життя, звертатися до правоохоронних органів, до юристів, до суду за захистом порушених прав, через що змушений хвилюватися і перебувати в стані напруженого чекання, чим заподіяно позивачу моральну шкоду. З огляду на обставини справи, беручи до уваги принципи, які повинні враховуватись при стягненні моральної шкоди, суд вважає, що розмір моральної шкоди, який вказаний позивачем - 30 000 грн., є завищеним. Враховуючи вимоги розумності та справедливості, суд приходить до висновку про можливість часткового задоволення позовних вимог щодо стягнення моральної шкоди, а саме стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду у розмірі 4 000 грн. Розмір відшкодування має бути адекватним нанесеній моральній шкоді, при цьому, відшкодування моральної шкоди не може бути засобом отримання доходу. Отже, вимоги у частині позову про стягнення моральної шкоди підлягають задоволенню частково. Також позивач просить стягнути витрати на юридичну правову допомогу у розмірі 23 800 грн. Частиною першою статті 15 ЦПК України встановлено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Частиною другою статті 141 ЦПК України передбачено, що інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо) (ч. 8 ст. 141 ЦПК України). Надання суду таких документів є базовою та необхідною умовою для розподілу витрат на правову допомогу, а їх задоволення залежить від рівня деталізації та обґрунтованості. Позивачем надано договір № Д-809 від 25.01.2021 року укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю «Київський центр правової допомоги» на представництво інтересів позивача на етапі досудового розслідування з вартістю юридичних послуг у розмірі 23 800 грн. (а.с. 71-72), Акт про надання юридичних послуг від 01.06.2021 року ТОВ «Київський центр правової допомоги» на суму 23 800 грн. та копії квитанцій за договором№ Д-809 від 25.01.2021 року ТОВ «Київський цент правової допомоги» (а.с. 41, 42, 68, 72). Проте вищевказані квитанції, як витрати на професійну правничу допомогу, суд не враховує, оскільки такі оплати не стосуються цієї цивільної справи, до того ж процесуальним законом передбачено відшкодування витрат, пов`язаних з правничою допомогою адвоката. Інтереси позивача у ході розгляду справи представляла адвокат Бурцева А.В. на підставі ордеру на надання правової допомоги серії КВ № 372420 від 07.07.2021; на підтвердження повноважень адвоката надано витяг з договору № 888-ц про надання правової допомоги в порядку цивільного та адміністративного судочинства від 07.07.2021, укладеного між позивачем, Адвокатським об`єднанням «Дніпровська колегія адвокатів № 2» та адвокатом Бурцевою А.В. (а.с. 54, 55). Також надано квитанцію Ощадбанку від 07.07.2021 про сплату коштів у розмірі 10 000 грн. за договором № 888-ц від 07.07.2021 Бурцевій А.В. (а.с. 56). Розподіляючи понесені позивачем втрати на професійну правничу допомогу суд враховує оплату позивачем коштів адвокату у розмірі 10 000 грн. та бере до уваги, що позов було задоволено на 47,73 % (33 491,30 грн. х 100 : 70 169,71 грн.). Отже, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правничу допомогу у розмірі 4 773 грн. (10 000 грн. : 100 х 47,73%). Відповідно до положень ч. 1 ст.141 Цивільного процесуального кодексу України суд присуджує до стягнення з відповідача на користь держави судовий збір в розмірі 908,00 грн., оскільки позивач звільнений від сплати судового збору за подання позову, як учасник ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС, 2 категорії, відповідно пункту 10 частини 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» (а.с. 4).

Outcome: partial