Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказала, що 04 червня 2010 року зареєструвала шлюб з відповідачем у Сатиївській сільській раді Дубенського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, втратились почуття любові один до одного, зникло взаєморозуміння через суттєві розбіжності у поглядах на життя та несумісності характерів. Шлюбні відносини не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Вважає, що шлюбні відносини існують лише формально, подальше спільне життя як подружжя та збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Син проживає разом з нею та перебуває на її утриманні. Відповідач участі у вихованні дитини та в його утриманні не приймає. Просить розірвати шлюб, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі ј частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з моменту подачі позовної заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття та стягнути з відповідача судові витрати. Позивачка в судовому засіданні позовні вимоги підтримала повністю, просить їх задоволити. Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав повністю, не заперечує щодо їх задоволення. Суд, вислухавши пояснення сторін, вивчивши матеріали справи вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: 04 червня 2010 року сторони зареєстрували шлюб у Сатиївській сільській раді Дубенського району Рівненської області, про що було зроблено відповідний актовий запис № 5. Від шлюбу мають сина [PERSON] , [INFO] . Шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть, проживають окремо. Збереження сім`ї неможливе і суперечить їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони не бажають підтримувати шлюбні стосунки, примирення між ними неможливе, суд вважає, що сім`я розпалася і зберегти її неможливо. Відповідач участі у вихованні дитини та в його утриманні не приймає. Статтею 141 СК України, встановлено рівність батьків щодо прав та обов`язків по відношенню до дитини. У відповідності до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття. \~ \~ \~ \~ Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно ч. 1 ст.\~82\~ЦПК України обставини, визнані учасниками справи, не підлягають доказуванню. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір, від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Аналізуючи наведені норми, суд приходить до висновку, що судові витрати, щодо стягнення аліментів необхідно стягнути з відповідача в прибуток держави, а судові витрати в розмірі 992,40 грн. за позовну вимогу про розірвання шлюбу слід стягнути з відповідача на користь позивача. На підставі ст.ст. 110, 112, 141, 180, 181, 184, 191 СК України,

Outcome: approved