Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

[PERSON] звернулась в суд з позовом до [PERSON] , в якому просила стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі по 2 000 грн. на кожну дитину щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду до досягнення дітьми повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Позов мотивує тим, що між сторонами рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.06.2021 розірвано шлюб, у ньому мають двох малолітніх дітей [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~та [PERSON] ,\~ [INFO] ,які проживають з позивачкою по [ADDRESS] . Зазначила, що відповідач участь у вихованні та утриманні дітей не бере, самоусунувся від\~виконання своїх\~батьківських обов`язків,\~жодних домовленостей\~щодо сплати\~аліментів відповідачем\~між ними\~не досягнуто. Вказала, що несе витрати на харчування та одяг дітей, медичний догляд, предмети дитячого розвитку, не працює, перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, жодних доходів не отримує, відповідач має роботу, отримує заробітну плату, однак на неодноразові прохання про надання коштів не реагує. З огляду на наведене, просила позов задовольнити в повному обсязі. Сторони в судове засідання не з`явилися, відповідач подав письмову заяву, у якій просив про розгляд справи без його участі, заперечив стягнення з нього аліментів в сумі, про яку просить позивачка, оскільки ніде не працює, підробляє на тимчасових роботах, окрім того має проблеми зі здоров`ям, що не дозволяє фізично працювати, крім того просить врахувати що зараз воєнний стан і має проблеми з роботою та виплатою грошей. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали\~справи, беручи до уваги викладені відповідачем пояснення у заяві, проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову з наступних міркувань. Судом встановлено, що сторони з 25.02.2016 перебували у шлюбі, який розірвано рішенням Городоцького районного суду Львівської області від 09.06.2021 (цивільна справа № 441/731/21). Рішення набрало законної сили 12.07.2021 (а.с.7). У шлюбі в сторін народилося двоє дітей дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.8), та дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.9), які проживають разом з позивачкою по [ADDRESS] (а.с.10). Станом на момент розгляду справи в суді з позовної заяви та заяви відповідача вбачається, що він офіційно не працює, за станом здоровя не має протипоказань до фізичної роботи, підробляє на тимчасових роботах. Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789Х11 від 27.02.1991 р. та набула чинності для України 27.09.1991 р., держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 5 Протоколу № 7 до\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до принципу № 4 Декларації прав дитини - дитині мають належати права: на здорове зростання і розвиток, на належне харчування, житло, розваги і медичне обслуговування. Згідно положень ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини, ч.7 і 8 ст.7 СК України\~при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей і, тим більше, при захисті одного із основних прав дитини - права на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття. Відповідно до\~ст.8 ЗУ «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, а тому є всі підстави для стягнення з відповідача аліментів на утримання його неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття. При визначенні розміру аліментів на неповнолітніх дітей суд враховує їх вік, стан здоров`я та матеріальне становище, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів (відповідача), якому за станом здоров`я зі слів позивачки не протипоказана фізична праця, відповідач у заяві покликається на проблеми зі здоров`ям, між тим, доказів цього суду не надав. Також суд враховує, що обов`язок по утриманню дітей покладається на обох батьків, згідно ст.7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для основних соціальних і демографічних груп населення встановлено: дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Законом України №2037-VІІІ "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів", який набрав чинності 08.07.2017 р. внесено зміни до ч. 2 ст.\~182\~СК Українита визначено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. З огляду на наведене, суд вважає можливим визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі по 2000 (дві тисячі) гривень щомісяця на кожну дитину, але не менше п`ятдесяти відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.02.2022 і до досягнення дітьми повноліття. Вказаний розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону. Виходячи з вимог ст. 430 ЦПК України, суд вважає, що слід допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць. Крім того, суд вважає за необхідне роз`яснити сторонам положення ч. 1 ст. 192 СК України, згідно з якою розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли. З урахуванням задоволених вимог позивачки, яка згідно п.3 ч.5 Закону України "Про судовий збір" звільнена від сплати судового збору, то на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992 грн 40 коп. за подання позовної заяви позивачкою і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України. На підставі ст.ст.180-182, 184, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved