Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

1.Стислий виклад вимог і заперечень (аргументів) учасників справи [PERSON] та [PERSON] просять суд визнати за ними право власності, в рівних частках, на спадкове майно, померлого [INFO] [PERSON] , у вигляді 527/1000 частин двохкімнатної квартири [ADDRESS] та нежитлової будівлі [ADDRESS] , на підставі заповіту від 14.01.2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії , винесеної 04.04.2016 року приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Іващенко О.І., видати свідоцтво про право на спадщину неможливо у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів щодо належності майна спадкодавцю. [PERSON] просить суд визнати недійсними заповіти , які складені [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] 13.01.2014 року та 14.01.2014 року. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що волевиявлення [PERSON] під час складення оспорюваних заповітів не було вільним та не відповідало його волі, про що свідчать як підписання заповітів сторонніми особами, при відсутності будь яких перешкод підписання заповіту самим спадкодавцем, так і виготовлення заповітів українською мовою, без перекладу, незважаючи на повне нерозуміння спадкодавцем української мови, а крім того недотримання під час складення заповітів встановленої формі в частині їх підписання за спадкодавця сторонньою особою у присутності свідків, без наявності відповідних підстав для цього, є підставою для визначення судом таких правочинів нікчемними. 2. Процесуальні дії у справі \~ \~ \~ \~Позовна заява [PERSON] та [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, померлого [INFO] [PERSON] , у вигляді 527/1000 частин двохкімнатної квартири [ADDRESS] надійшла до Київського районного суду м. Одеси 24.12.2015 року (т.1 а/с 2 ) та оплачена судовим збором у розмірі 487,00 грн.( т.1 а/с 1 ). Ухвалою суду від 04.01.2016 року позовна заява залишена буз руху (т.1 а/с 20). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 22.01.2016 року, після зарахування судового збору до спеціального фонду державного бюджету України ( т.1 а/с 24) відкрито провадження у справі ( т.1 а/с 26 ). \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 05.04.2016 року були задоволені клопотання представника позивачів та витребувані документи на квартиру з КП « БТІ Одеської міської ради» та спадкову справу заведеної щодо майна померлого [PERSON] у приватного нотаріуса Одеського нотаріального округу Іващенко О.І. ( т.1 а/с 41). Від представника Одеської міської ради 21.04.2016 року надійшла заява про розгляд справи за відсутністю представників ОМР ( т.1 а/с 47). 25.06.2016 року третьою особою залучено [PERSON] ( т.1 а/с 107). Ухвалою суду від 06.10.2016 року провадження по справі зупинено до розгляду цивільної справи №520/7514/16ц за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Іващенко О.І. про визнання недійним заповіту складеного [PERSON] 14.01.2014 року ( т.1 а/с 130). Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року у справі №520/7514/16ц , яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 21.11.2018 року , відмовлено у задоволені позову ( т.3, а/с 16-22). Ухвалою суду від 04.02.2019 року поновлено провадження у справі ( т.1 а/с 135). Ухвалою суду від 09.04.2019 в одному провадженні №520/17420/15ц об`єднана також справа №520/11780/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Іващенко О.І. про визнання недійсними заповіти , які складені [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] 13.01.2014 року та 14.01.2014 року, та розгляд справи продовжено у порядку загального провадження ( т.1 а/с 174). Позовна заява [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Іващенко О.І. про визнання недійсними заповіти , які складені [PERSON] на ім`я [PERSON] та [PERSON] 13.01.2014 року та 14.01.2014 року, надійшла до суду 06.09.2018 року ( т.2 а/с 2) та оплачена судовим збором у розмірі 1\~409,80 грн. ( т. 2 а/с 1 ). Ухвалою суду від 17.09.2018 року відкрито провадження за позовом [PERSON] за правилами загального провадження ( т.2 а/с 81). Ухвалою суду від 08.04.2018 року відмовлено у задоволені клопотання представника [PERSON] та [PERSON] про закриття провадження по цивільної справі за позовом [PERSON] , а також витребувана з медичних установ медична документація померлого [PERSON] ( т.2 а/с 187). 29.05.2019 року до суду надійшла заява [PERSON] та [PERSON] про збільшення позовних вимог та додаткового визнання права власності на спадкове майно, померлого [INFO] [PERSON] , у вигляді нежитлової будівлі [ADDRESS] , на підставі заповіту від 14.01.2014 року ( т.3 а/с 1). Ухвалою суду від 29.05.2019 року задоволено клопотання представника [PERSON] та [PERSON] та витребувана з різних установ документація на нежитлову будівлю [ADDRESS] ( т.3 а/с 58). 08.10.2019 року співвідповідачем у справі за позовом представника [PERSON] та [PERSON] залучено Бородінську селищну Раду Тарутинського району Одеській області ( т.3 а/с 146). 11.11.2019 року від [PERSON] та [PERSON] подана уточнена позовна заява в якої об`єднані раніше заявлені вимоги , про визнання права власності на спадкове майно ( т.4 а/с 1)., зі сплатою додаткового судового збору у розмірі 802,80 грн. ( т.4 а/с 73), яка прийнята судом 14.11.2019 року ( т.4 а/с 64). \~ \~ \~ \~19.12.2019 року закрите підготовче провадження з призначенням об`єднаної справи до судового розгляду ( т.4 а/с 76). У судовому засіданні 23.01.2020 року допитані свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] ( т.4 а/с 111). Ухвалами суду від 04.06.2020 року відмовлено представнику [PERSON] у витребуванні додаткової медичної документації та призначенні по справі судово-медичної експертизи ( т.4, а/с 188, 190). Постановою Одеського апеляційного суду від 02.02.2021 року задоволена апеляційна скарга представника [PERSON] та призначена по справі судово-медична експертиза для з`ясування питання чи міг [PERSON] самостійно читати та підписувати заповіти 13 та 14 січня 2014 року ( т.5 а/с171). Висновок експерта №77 виготовлений 27.08.2021 року КУ « Одеське обласне бюро судово-медичної експертизи» ( т.5 а/с 192). Ухвалою суду від 14.06.2022 року відмовлено у задоволені заяви представника [PERSON] та [PERSON] про залученні в якості доказів висновку спеціалістів та призначення у справі повторної судово-медичної експертизи. 3. Фактичні обставини, встановлені судом та оцінка доказів Як встановлено у судовому засіданні 13 січня 2014 року приватним нотаріусом Іващенко О.І. за місцем проживання [PERSON] , за адресою [ADDRESS] , куди її викликала [PERSON] , яка в той час допомагала [PERSON] , було складено і посвідчено заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] . Заповіт за заповідача підписала [PERSON] , яка згодом відкликала свою підпис, у зв`язку із незгодою бути особою яку «використовують». У заповіті зазначено нотаріусом про хворобу [PERSON] та наявність у нього слабкого зору, що перешкоджає особисто прочитати заповідачем текст заповіту у голос, тому за дорученням заповідача заповіт у голос прочитано свідками [PERSON] і [PERSON] та підписано [PERSON] ( т.2 а/с 131). 14 січня 2014 року приватним нотаріусом Іващенко О.І. за місцем проживання [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] ,. було складено і посвідчено інший заповіт, відповідно до якого [PERSON] заповів все своє майно [PERSON] та [PERSON] .. За змістом заповіту у зв`язку з тим що [PERSON] хворий , має слабкий зір, не може особисто прочитати текст заповіту у голос та підписати його, за його дорученням, у присутності нотаріуса і свідків, яки прочитали текст заповіту у голос, за заповідача заповіт підписав [PERSON] ( т.1 а/с 87). [INFO] [PERSON] помер у віці 81 року, що підтверджено актовим записом про смерть №3587 ( т.1 а/с 68) та свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 30.03.2015 року ( т.1 а/с 73). 07.05.2015 року до нотаріуса [PERSON] поштою надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] ( т.1 а/с 54) 03.09.2015 року до нотаріуса Іващенко О.І. поштою надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини [PERSON] ( т.1 а/с 69). 29.09.2015 року до нотаріуса [PERSON] надійшла заява [PERSON] про прийняття спадщини батька [PERSON] ( т.1 а/с 72). Згідно постанови про відмову у вчиненні нотаріальних дій від 04.04.2016 року приватний нотаріус Іващенко О.І. відмовила [PERSON] та [PERSON] у видачі свідоцтв про право на спадщину за заповітом так як не подані документи необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом ( т.1 а/с 93). За змістом відповіді Комунального підприємства « Бюро технічної інвентаризації Одеської міської ради» від 10.03.2016 року станом на 31.12.2012 року квартира [ADDRESS] зареєстрована: - 473/1000 частин за [PERSON] , - 527/1000 частин за [PERSON] ( т.1 а/с 98), та дані обставини підтверджуються договором міни від 04.02.2003 року ( т.1 а/с 99). Матеріалами інвентаризаційної справи на нежитлову будівлю 12а по [ADDRESS] , яка розташована на земельній ділянці площею, 2500 кв.м та складається з будівлі церкви літ. «А» та господарських будівель: будівлі охорони літ. «Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», навісу літ. «Д», надвірних споруд №1-5, інших споруд І-ІІ., підтверджується право власності заповідача [PERSON] на зазначене майно згідно рішення Бородінської селищної ради депутатів Тарутинського району Одеської області № 136 від 07 вересня 2005 року, рішення Бородінської селищної ради депутатів Тарутинського району Одеської області №137 від 07 вересня 2005 року, розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області про затвердження актів державної приймальної комісії про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів в районі, рішення виконавчого комітету Бородінської селищної ради № З про оформлення права приватної власності на будівлю церкви по [ADDRESS] за [PERSON] , свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 14.11.2006 року, виданого виконавчим комітетом Бородінської селищної ради, рішення реєстратора Тарутинського районного бюро технічної інвентаризації від 06 грудня 2006 року, витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Тарутинського районного бюро технічної інвентаризації від 06.12.2006 року, рішення №135 19-ї сесії IV скликання Бородінської селищної ради Тарутинського району Одеської області від 07 вересня 2005 року про відведення земельної ділянки загальною площею 0, 32 га [PERSON] на території Бородінської селищної ради. Таким чином, матеріалами справи підтверджується, що спадщина, яка відкрилась після смерті [PERSON] складається з; 527/1000 частин двокімнатної квартири під [ADDRESS] , загальною площею 49,5 кв.м.; нежитлової будівлі [ADDRESS] , розташованої на земельній ділянці площею 2500 кв.м, що складається з будівлі церкви літ. «А» та господарських будівель: будівлі охорони літ. «Б», сараю літ. «В», убиральні літ. «Г», навісу літ. «Д», надвірних споруд №1-5, інших споруд І-ІІ. Згідно висновку №77 посмертної комісійної судово-медичної експертизи, яку за період з 09.04.2021 року по 27.08.2021 року провели експерти Комунальної установи « Одеського обласного бюро судово-медичної експертизи» , [PERSON] , виходячи з його віку та стану здоров`я, міг самостійно читати та підписувати заповіти від 13 та 14 січня 2014 року на дату їх посвідчення, так як експерти при аналізу медичної документації та двох медичних оглядів [PERSON] 04.03.2013 року та 14.08.2014 року , прийшли до висновку , що у даний проміжок часу між зафіксованими у медичних картках оглядах, до якого відноситься і момент посвідчення оспорюваних заповітів, не зафіксовано жодних захворювань та вад, які могли б перешкоджати можливості читати та підписувати заповіти 13 та 14 січня 2014року, та зокрема, не зафіксовано будь якої патології верхніх кінцівок, нервової системи та жодної патології зору. \~ \~ \~ \~Судом не було прийнято в якості допустимого доказу наданий стороною [PERSON] та [PERSON] висновку спеціалістів оцінки стану здоров`я [PERSON] , згідно якого спеціаліст прийшов до висновку що експертний висновок є необґрунтованим та необ`єктивним, оскільки не враховує клінічну симптоматику встановленого ступеня тяжкості дисциркуляторної енцефалопатія, стадії її перебігу та етапність погіршення зору при вікової катаракті. У відповідності до вимог ч.2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Докази як будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи , у відповідності до ч.2 ст. 76 ЦПК України, встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Висновок спеціаліста Цивільним процесуальним кодексом України не віднесено до способу доказування можливого фізичного стану особи у певний проміжок часу, та взагалі запрошення спеціаліста, врегульовано у цивільному процесі статтею 74 ЦПК України та передбачає участь спеціаліста виключно для надання консультацій та технічної допомоги під час вчинення процесуальних дій, пов`язаних із застосуванням технічних засобів (фотографування, складання схем, планів, креслень, відбору зразків для проведення експертизи тощо), а крім того законодавцем чітко визначено у ч.2 ст. 74, що допомога та консультації спеціаліста не замінюють висновок експерта. Одночасно із цим розглядаючи вказаний висновок як заперечення проти достовірності експертного висновку суд приймає до уваги, що спеціалістом у висновку фактично проголошена теоретична можливість погіршення стану спадкодавця у період 2014 року, на підставі наявної медичної документації про те, що у 2007 році У [PERSON] була зафіксована незріла вікова катаракта та гипертеносклеротична ангіопатія сітківкі, у відповідності до чого спеціалістам визначна теоретична вірогідність прогресії даних захворювань які і могли б привести до неможливості спадкодавцем у 2014 році самостійного читання та підписування документів. Тобто відсутність у медичних оглядах лікарів, яки безпосередньо наглядали [PERSON] у період 2013-2014 років, такого факту як розвиток катаракти та фактичну відсутність зору хворого, а також відсутність у діагностики хворого його скарг на відсутність зору, не було предметом дослідження спеціаліста, який лише зробив висновок про можливість звернення хворого у зазначений час до інших, приватних медичних закладів з певних причин, при відсутності будь яких доказів таких звернень або відповідного лікування. У сукупності данні обставини дозволяють суду не приймати вказаний висновок спеціаліста і як допустимий доказ і як не достовірне заперечення щодо експертного висновку. Згідно вимог ч.4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 06.02.2018 року у справі №520/7514/16ц , яке залишено без змін постановою Апеляційного суду Одеської області від 21.11.2018 року , та яким було відмовлено у задоволені позову [PERSON] до [PERSON] та [PERSON] , третя особа приватний нотаріус Іващенко О.І. про визнання недійним заповіту складеного [PERSON] 14.01.2014 року з підстав передбачених ч.1 ст. 225 ЦК України визнання недійним правочину, який дієздатна особа вчинила в момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та не могла керувати ними, були встановлені певні обставини складення і посвідчення заповітів від 13 та 14 січня 2014 року, яки не потребують додаткового доказування у даної справі , в якою приймають участь ті ж самі особи та предметом якої є тім ж самі обставини. Так вищевказаним рішенням суду було встановлено, що нотаріус Іващенко О.І. 13 та 14 січня 2014 року була запрошена до квартири [PERSON] [PERSON] , яка представилась як особа яка допомагає спадкодавцю, та саме [PERSON] займалась запрошенням свідків. Так під час розгляду зазначеної справи свідок [PERSON] пояснила що була запрошена [PERSON] як сусідка [PERSON] , яка попросила її підписати заповіт від імені [PERSON] , однак після підписання заповіту свідок стурбований тим, що її «використовують» для невідомих їй обставин звернулась до [PERSON] і нотаріуса з вимогою про скасування її підписи та взагалі її участі у посвідчені заповіту , після чого її повідомили що заповіт буде посвідчено знову а минулий вже не буде легітимним, тому не потрібно офіційно відкликати або анулювати підпис. Третя особа приватний нотаріус Іващенко О.І. пояснювала що для посвідчення заповіту від імені [PERSON] 13 січня 2014 року її запросила [PERSON] , у квартирі вона спілкувалась особисто з спадкодавцем, який мав слабкий зір і не міг самостійно читати та внаслідок хвороби важко пересувався, який пояснював що бажає надати частку квартири [PERSON] , під час виготовлення заповіту у квартирі були свідки, один з який наголос прочитав зміст заповіту а потім свідки та особа, яка також була присутня під час складення заповіту його підписала від імені заповідача. У наступний день [PERSON] знову звернулась до нотаріуса із проханням складення нового заповіту так як спадкодавець бажає збільшити коло спадкоємців, та знову 14 січня 2014 року у квартирі спадкодавця у присутності свідків було виготовлено нотаріусом власноруч новий заповіт , який було проголошено вголос свідками та підписано свідками та іншою особою від імені спадкодавця. Свідок [PERSON] пояснив що 14 січня 2014 року за проханням його знайомого [PERSON] поїхав до квартири знайомої останнього, де він був присутній як свідок при складенні заповіту від імені хворої особи. Про те що він був саме свідком [PERSON] зрозумів у судовому засіданні при розгляді справи №520/7514/16ц, а до цього свою присутність не дуже розумів. Він трохи знає українську тому міг би прочитати в голос заповіт однак самих обставин складення та підписання заповіту не пам`ятає. Свідок [PERSON] пояснював що 13 та 14 січня 2014 року , він та його батько, який потім помер, а також 14 січня за його проханням знайомий [PERSON] , на прохання знайомої [PERSON] , були присутні при складенні заповітів від імені особи, якої [PERSON] надавала допомогу. Обставини складення даних заповітів свідок пам`ятає не дуже гарно, але пояснив що 13.01.2014 року що коли він вже пішов з квартири подзвонила [PERSON] та сказала, що особа яка була підписантом відмовилась від підпису і тому завтра необхідно знову все підписати, та просила його взяти із собою додаткову знайому особу. Свідок листоноша [PERSON] вказав яким чином відбувалась передача - отримання пенсії спадкодавцем [PERSON] , де він сам ( [PERSON] ) всі одинадцять місяців після вчинення заповіту самостійно \одягав окуляри тоновані) розписувався в пенсійних відомостях та по кілька разів самостійно перераховував отриману пенсію якщо була мілкі купюри. В суді були оглянуті відомості видачі пенсій, в яких містяться власні підписи [PERSON] у період часу після складення заповітів, що сама [PERSON] та її представники не спростовували, та не доводили наявність підпису самої [PERSON] або інших осіб замість підписів [PERSON] . Свідки [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у судовому засіданні підтверджували що [PERSON] не володів українською мовою взагалі. Посилання представників Розлован в якості доказів розуміння Паларієвим А,Д, української мови на наявність цивільних справ, я яких спадкодавець як раз у період часу наближений до складення заповітів, підписував позов на української мові, та дані твердження суперечать самої позиції сторони [PERSON] , так як якщо [PERSON] у той час мав можливість самостійно підписувати позовні заяви, розуміючи їх зміст написаний українською, то незрозумілим є неможливість підписання заповітів, а якщо там підпис не його то ї твердження о розумінні їм змісту документу не може прийматись як обґрунтоване. 4. Норми права , якими врегульовані спірні правовідносини Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). Відповідно до положень статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із спадкуванням, захистом права власності та визнання правочинів недійсними врегульовані Цивільним кодексом України ( далі ЦК України ). За змістом ст..ст. 1233, 1234, ч.1 ст.1235 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Частиною 2 статті 1236'ЦК України передбачено, що заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Вимоги щодо форми та змісту заповіту встановлені ст.1247 ЦК України. Відповідно до статті 1247 ЦК України заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Згідно із статтею 1248 ЦК України нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватися при свідках (стаття 1253 ЦК України). Відповідно до ст.1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. За частиною 4 ст.207 ЦК, якщо заповідач у зв`язку з хворобою або через фізичну ваду не може підписати заповіт власноручно, за його дорученням текст заповіту у його присутності підписує інша особа. Підпис іншої особи . на. тексті правочину, що посвідчується нотаріально, засвідчується нотаріусом або посадовою особою, яка має право на вчинення такої нотаріальної дії, із зазначенням причин, з яких текст правочину не може бути підписаний особою, яка його вчиняє. У відповідності до вимог ч.2 ст.1248 ЦК України нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загально прийнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Зміст ст. 1253 ЦК України дозволяє виділити три підстави для залучення свідків при посвідченні заповіту; 1) бажання заповідача; 2) неможливість заповідача через фізичні вади самостійно прочитати заповіт (абзац третій ч. 2 ст. 1248 ЦК); 3) посвідчення заповіту здійснюється посадовими, службовими особами, перерахованими у частинах 1 - 6 ст.1252 ЦК. Таким чином, закон вимагає підписання заповіту свідками лише якщо заповіт підпадає під регулювання норм абзацу третього ч.2 ст.1248 та частин 1 - 6 ст.1252 ЦК. В усіх інших випадках залучення свідків не є обов`язковим, і здійснюється лише на вимогу заповідача. Відповідно до вимог статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. Згідно із статтею 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього кодексу. Вимоги до форми заповіту та порядку його посвідчення встановлені статтею 1247 ЦК України, згідно якої загальними вимогами до форми заповіту є складання заповіту в письмовій формі із зазначенням місця та часу його складання, заповіт повинен бути особисто підписаний заповідачем. Розділ 2, глава З Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року (яка діяла із змінами та доповненням,и на час посвідчення спірного заповіту) визначала порядок посвідчення заповітів. Так, в п.1.8, глави З, 2-ого розділу вказаної Інструкції зазначено, що якщо заповідач унаслідок фізичної вади, хвороби або з будь-яких інших причин не може власноручно підписати заповіт, за дорученням заповідача він може бути підписаний іншою фізичною особою. Згідно розділу 2-го, глави 1-ої; П.2, п.п.21,2,.2 даної Інструкції вказано, що письмові правочини, що посвідчуються нотаріально, виготовляються, нотаріусом не менше ніж удвох примірниках, один з яких залишається, у ,м \~ \~ \~ \~справи. Усі примірники підписуються учасниками правочину та мають,силу оригіналу, у тому числі примірник, який зберігається у справах нотаріуса. Відповідно до п.6. глави 9 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за № 282/20595 «якщо фізична особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, має вади зору або з інших причин не має змоги самостійно прочитати документ, нотаріус уголос прочитує їй текст документа, про що на документі робиться відповідна відмітка». Відповідно до п. 10 глави 9 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» від 22.02.2012 № 296/5 Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 р. за №> 282/20595 «якщо особа, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, не знає мови, якою ведеться нотаріальне діловодство, тексти оформлюваних документів мають бути перекладені їй нотаріусом або перекладачем у письмовій або усній формі, про що зазначається в посвідчувальному написі Особа, що не володіє мовою, якою виготовлений документ, підписується тією мовою, якою вона володіє». Відповідно до П.5 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними», відповідно до СТ.СТ.215 та 216 ЦК України, суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків, його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. Вимога про становлення нікчемності правочину підлягає розгляду в разі наявності відповідного спору. Такий позов може пред`являтися окремо, без застосування наслідків недійсності нікчемного правочину. У цьому разі в резолютивній частині, судового рішення суд вказує про нікчемність правочину або відмову в цьому. Вимога про застосування наслідків недійсності правочину може бути заявлена як одночасно з вимогою про визнання оспорюваного правочину недійсним, так і у вигляді самостійної вимоги в разі нікчемності правочину та наявності рішення суду про визнання правочину недійсним. Наслідком визнання правочину (договору) недійсним не може бути його розірвання, оскільки це взаємовиключні вимоги. Якщо позивач посилається на нікчемність правочину для обґрунтування іншої заявленої вимоги, суд не вправі посилатися на відсутність судового рішення про встановлення нікчемності правочину, а повинен дати оцінку таким доводам позивача. 5. Обґрунтування мотивів рішення суду с оцінкою аргументів сторін Відповідно до статті 1248 ЦК України, нотаріус посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Нотаріус може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути вголос прочитаний заповідачем і підписаний ним. Якщо заповідач через фізичні вади не може сам прочитати заповіт, посвідчення заповіту має відбуватись при свідках. Стаття 1257 ЦК України передбачає вичерпний перелік підстав для визнання заповіту недійсним, в якій передбачено, що заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Таке ж положення міститься і у частині 3 статті 203 ЦК України. Отже, заповіт, як односторонній правочин підпорядковується загальним правилам ЦК України щодо недійсності правочинів. Недійсними є заповіти: 1) в яких волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі; 2) складені особою, яка не мала на це права (особа не має необхідного обсягу цивільної дієздатності для складання заповіту); 3) складені з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення (відсутність нотаріального посвідчення або посвідчення особами, яке прирівнюється до нотаріального, складання заповіту представником, відсутність у тексті заповіту дати, місця його складання тощо). Із змісту наведених норм вбачається, що дійсним, тобто таким, що відповідає вимогам закону є заповіт, який посвідчений уповноваженою особою, яка мала на це право в силу закону, відсутні порушення його форми та посвідчення, волевиявлення заповідача було вільним і відповідало його волі. Форма заповіту передбачає обов`язковість його посвідчення нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 ЦК України (частина третя статті 1247 ЦК України) та підписаний заповідачем особисто, окрім визначених законом випадків. Як вже зазначалось заповіт являє собою особисте розпорядження фізичної особи на випадок смерті. Стаття\~1257 ЦК України визначає підстави недійсності заповіту, виокремлюючи підстави його нікчемності (ч. 1 ст. 1257 ЦК України ) та недійсності (ч. 2 ст. 1257 ЦК України ). Заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а\~також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. Судом заповіт визнається недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Ця конструкція має безпосередній зв`язок із принципом свободи заповіту як ключовим положенням спадкового права, що формує окремий вид (підставу) спадкування (ст. 1217 ЦК України), та з відповідними нормами\~законодавства про спадкування,\~якими визначена форма заповіту і порядок його посвідчення. Принцип свободи заповіту, з огляду на визнання пріоритету спадкування за заповітом перед спадкуванням за законом, потребує охорони і\~захисту не тільки на стадії складання і посвідчення заповіту, а\~й\~при подальшому здійсненні спадкових прав і набутті права на спадщину. У\~свободі заповіту втілені загальні уявлення про свободу як здатність і\~можливість людини діяти на власний розсуд,

Outcome: approved