Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивачем заявлені вимоги про розірвання шлюбу, зареєстрованого із відповідачем 18.12.1992, з посиланням на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, спільне життя з відповідачкою не склалось, тому що у них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. На даний час спільного господарства не ведуть. Зазначає, що сім`я розпалась і зберегти шлюб неможливо. Ухвалою судді Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 01.10.2021 вказану вище позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження у справі, розгляд справи постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Ухвалою суду від 29.11.2021 провадження по справі було зупинено у зв`язку з наданням подружжю строку для примирення. Ухвалою суду від 31.05.2022 провадження у справі було поновлено. 20.06.2022 до суду надійшла заява [PERSON] , в якій останній просить справу розглядати у його відсутність, просить шлюб розірвати, судовий збір з відповідачки не стягувати. 20.06.2022 від відповідачки [PERSON] до суду надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, позов визнає, просить шлюб розірвати, після розірвання шлюбу прізвище їй не змінювати. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається, як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши докази по справі, проаналізувавши норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Із копії Свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 18.12.1992, судом встановлено, що сторони 18.12.1992 зареєстрували шлюб, актовий запис №585 (а.с.3). Позивач, вказуючи на наявність підстав для розірвання шлюбу, звернувся до суду з вказаним позовом за захистом свого порушеного права. Таким чином, спірні правовідносини з приводу припинення шлюбу, що виникли між сторонами по справі, регулюються нормами права, які містяться в главі 11 Сімейного кодексу України (далі СК України). Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 цього Кодексу, що визначено ч.3 ст.105 СК України. Відповідно до вимог ч.1 ст.110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. У свою чергу відповідно до ст.51 Конституції України, ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу не допускається. Виходячи з аналізу наведених норм закону та встановлених судом обставин факту припинення між сторонами шлюбних стосунків, суд вважає, що сім`я сторін розпалась остаточно та подальше спільне проживання лише суперечитиме інтересам останніх, що має істотне значення. При цьому судом враховуються аргументи позивача, наведені ним в позові на підтвердження підстав для його задоволення, зокрема, щодо фактично припинення шлюбних відносин і станом на час його розгляду справи судом останні не відновились та позиція відповідачки, яка не заперечила проти розірвання шлюбу. Приймається до уваги судом і та обставина, що строк на примирення, який надавався сторонам результату не дав, сторони не примирились. З`ясувавши фактичні взаємини подружжя та дійсні причини позову про розірвання шлюбу, суд, не вбачає підстав для повторного зупинення провадження по справі, в зв`язку з наданням сторонам строку на примирення. При вирішенні спору суд застосовує норми права, які містяться в ст.ст.105, 110, 112 СК України, та на які вірно посилається позивач в поданому позові. За вказаних обставин, суд вважає, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову повністю. Зі Свідоцтва про укладення шлюбу [NUMBER] від 18.12.1992 вбачається, що при одруженні відповідачка змінила дошлюбне прізвище « [PERSON] » на прізвище чоловіка « [PERSON] ». При цьому, відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки в заяві від 20.06.2022 відповідачка просить залишити їй прізвище « [PERSON] », суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити відповідачці шлюбне прізвище - « [PERSON] ». Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено судовий збір в сумі 908 грн. Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Разом з тим, позивач в поданій заяві від 20.06.2022 просив не стягувати судовий збір з відповідачки. Таким чином, судові витрати підлягають залишенню за позивачем.

Outcome: approved