Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позиція заявника та заінтересованої особи, процесуальні дії, вчинені по справі. Заявник звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаною заявою. На обґрунтування заяви зазначає, що вона [PERSON] на підставі рішення Хорольського районного народного суду Полтавської області від 17.01.1986 на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У зазначеному рішенні суду допущено помилку, а саме зазначено ім`я заявника « [PERSON] ». На підставі вищезазначеного рішення суду, 18.08.1988 в бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку за « [PERSON] », про що здійснено запис під реєстровим №2193, в реєстрову книгу №10. Як наслідок було внесені помилкові данні щодо імені до реєстру прав власності на нерухоме майно. Ім`я у вищезазначеному рішенні суду не відповідає імені заявника в паспорті громадянина України, що був виданий Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області від 20.02.2001, де ім`я заявника зазначене як « [PERSON] ». Іншою ј частиною житлового будинку володіє на праві власності донька [PERSON] , що успадкувала частку після смерті свого батька. Внаслідок невідповідності даних у документі, що посвідчує особу та документі, що підтверджує право власності на нерухоме майно, заявник позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. У договорі купівлі-продажу №б/н від 02.12.1988, яким підтверджується право власності на ј (одну четверту) частину житлового будинку [ADDRESS] , також зазначено ім`я заявника « [PERSON] ». У зв`язку із вищенаведеним, виникає необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу на частину житлового будинку, а саме рішення Хорольського районного народного суду Полтавської області від 17.01.1986. 14.06.2022 року по справі було відкрито провадження та призначено до розгляду . В судове засідання заявник не з"явився, але в заяві прохав суд провести розгляд справи за його відсутності. В судове засідання представник заінтересованої особи Хорольської міської ради Лубенського району Полтавської області не з"явився, але подали заяву про розгляд справи за відсутності представника міської ради. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, від яких надійшли клопотання про розгляд справи за їх відсутності, що відповідає положенням ч. 3ст. 211ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється,що відповідає положенням ч. 2ст. 247ЦПК України. Врахувавши позицію заявника, дослідивши матеріали справи, врахувавши думку заінтересованої особи, викладену у письмовій заяві, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Фактичні обставини, встановлені судом. Заявник [PERSON] на підставі рішення Хорольського районного народного суду Полтавської області від 17.01.1986 на праві приватної власності належить житловий будинок [ADDRESS] . У зазначеному рішенні суду допущено помилку, а саме зазначено ім`я заявника « [PERSON] ». На підставі вищезазначеного рішення суду, 18.08.1988 в бюро технічної інвентаризації зареєстровано право власності на Ѕ (одну другу) частину житлового будинку за « [PERSON] », про що здійснено запис під реєстровим №2193, в реєстрову книгу №10. Як наслідок було внесені помилкові данні щодо імені до реєстру прав власності на нерухоме майно. Ім`я у вищезазначеному рішенні суду не відповідає імені заявника в паспорті громадянина України, що був виданий Хорольським РВ УМВС України в Полтавській області від 20.02.2001, де ім`я заявника зазначене як « [PERSON] ». Іншою ј частиною житлового будинку володіє на праві власності донька [PERSON] , що успадкувала частку після смерті свого батька. Внаслідок невідповідності даних у документі, що посвідчує особу та документі, що підтверджує право власності на нерухоме майно, заявник позбавлена права володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд. У договорі купівлі-продажу №б/н від 02.12.1988, яким підтверджується право власності на ј (одну четверту) частину житлового будинку [ADDRESS] , також зазначено ім`я заявника « [PERSON] ». У зв`язку із вищенаведеним, виникає необхідність встановити факт належності заявнику правовстановлюючого документу на частину житлового будинку, а саме рішення Хорольського районного народного суду Полтавської області від 17.01.1986. Норми права, застосовані судом. Згідно з ч. 3ст. 13 ЦПК Україниучасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цьогоКодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, у тому числі про встановлення фактів, що мають юридичне значення. У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Статтею 315 ЦПК України передбачено перелік справ про встановлення фактів, які розглядаються судом. Цей перелік не є вичерпним, і в ч. 2 ст. 256 ЦК зазначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Згідно вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. За правилами п. 7 даної постанови Пленуму ВСУ суд вправі розглядати справи про встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Однією з таких справ може бути, зокрема, встановлення місця відкриття спадщини. На підставі наведеного,

Outcome: approved