Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

29.12.2021 ТзОВ "Фінансова компанія "Є ГРОШІ КОМ" звернулось з позовом до [PERSON] про стягнення 24\~872 грн. 80 коп. заборгованості за кредитним договором, мотивуючи тим, що 31.10.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» та [PERSON] укладено договір позики «Легкий» № 3566905538-1887733, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 9 600 грн. Договір укладений у вигляді електронного правочину в порядку ст. ст. 10-12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту позивача https://e-groshi.com/, шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом), текст якого наведений у розділі 9 Договору. Позика надана з вирахуванням комісії шляхом перерахування коштів на банківську карту позичальника. Того ж дня грошові кошти у сумі 9\~360 грн. зараховані на банківську карту відповідача. Таким чином, позивач виконав свої зобов`язання щодо надання позики своєчасно та у повному обсязі. Відповідач належним чином зобов`язання за договором не виконав, як наслідок на 16.12.2021 має заборгованість у розмірі 24\~872 грн. 80 коп., яку просить стягнути з відповідача. Ухвалою Городоцького районного суду Львівської обл. від 11.04.2022 відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, без повідомлення сторін. Відповідач у визначені законодавством строки відзиву на позов, або ж заяви про заперечення щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, суду не подав. Суд, з огляду на положення ст. 280 ЦПК України, приходить висновку про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів. Вивчивши матеріали справи, суд приходить думки про задоволення позову. Судом встановлено, що 31.10.2021 між ТОВ «Фінансова компанія «Є ГРОШІ КОМ» та [PERSON] укладено договір позики «Легкий» № 3566905538-1887733, відповідно до якого відповідач отримав грошові кошти у сумі 9\~600 грн. Вищеозначений договір укладено у вигляді електронного правочину в порядку ст. ст. 10-12 ЗУ «Про електронну комерцію» за допомогою офіційного веб-сайту позивача https://e-groshi.com/, шляхом його підпису одноразовим ідентифікатором (смс-кодом), текст якого наведений у розділі 9 Договору. Пунктом 8.2 Договору встановлено, що укладанням договору відповідач підтверджує, що ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується та погоджується неухильно дотримуватись Правил, які регламентують порядок надання грошових коштів у позику фізичним особам, редакція яких розміщена на Сайті позикодавця. Розділом 4 Правил надання грошових коштів у позику визначено порядок подачі заявки та укладення електронного договору. Договір став укладеним після введення відповідачем у відповідне поле на сайті позивача всіх особистих даних (у тому числі паспортних даних) та отримання ним одноразового ідентифікатора у вигляді смс-повідомлення. Пунктом 1.1 Договору визначено, що позикодавець надає позичальникові на умовах, що передбачені даним Договором, грошові кошти в позику в сумі 9 600 грн. Позика надається за вирахуванням комісії вказаної у п.1.4 Договору з суми, що підлягає одержанню позичальником у користування, шляхом перерахування на банківську карту позичальника № [NUMBER] . Пунктом 1.5.1 Договору встановлено, що розмір відсотків за користування коштами становить 1,70% від суми позики щоденно, що за календарний рік становить 620,5 % річних. Умовами договору передбачено нарахування комісій: одноразова комісія за видачу позики у розмірі 2,5%, але не менше 100,00 грн від суми позики (п. 1.4 Договору); комісія за обслуговування позики у розмірі 0,2 % від суми позики, вказаної у п. 1.1 Договору, яка нараховується щоденно (п. 1.4.1 Договору); комісія за обслуговування особистого кабінету позичальника у розмірі 10,00 грн на тиждень (п. 1.4.2 Договору); комісію за смс-інформування позичальника про актуальний розмір заборгованості у розмір 12,00 грн. яка нараховується щоденно (п. 3.1 Договору). Пунктом 1.3 Договору та Графіком платежів до нього датою повернення позики та сплати всіх комісій встановлено 29 листопада 2021 року. Договір позики «Легкий» № 3566905538-1887733 від 31 жовтня 2021 року містить прізвище, ім`я та по батькові позивача, серію та номер паспорта, дату його видачі, номер телефону, адресу, ідентифікаційний податковий номер, електронний підпис позичальника (одноразовий ідентифікатор). Грошові кошти в сумі 9 600 грн (сума позики з урахуванням утриманої комісії за видачу згідно п.1.4 Договору) 31 жовтня 2021 року зараховані на банківську карту відповідача, що підтверджується довідкою платіжної системи ТОВ «ФК ФІН ПЕЙ» (а.с.22). У додатку № 1 до Договору визначено графік платежів (а.с.20). Із змісту позову та розрахунку заборгованості за кредитним договором № 3566905538-1887733 від 31.10.2021 (а.с.23) заборгованість [PERSON] по означеному договору на 16.12.2021 становить 24\~872 грн. 80 коп., з яких: 9\~600 грн. - заборгованість за тілом позики, 7\~670 грн. 40 коп. - заборгованість за процентами, 1\~074 грн. 40 коп. - заборгованість за комісією, 6\~528 грн. - пеня. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Частина друга статті 639 ЦК України передбачає, що якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Положеннями статті 639 ЦК України передбачено, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 6 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» для ідентифікації автора електронного документа може використовуватися електронний підпис. Накладанням електронного підпису завершується створення електронного документа. Використання інших видів електронних підписів в електронному документообігу здійснюється суб`єктами електронного документообігу на договірних засадах. Пунктами 5-7 статті 3 Закону України «Про електронну комерцію» передбачено, що електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі. Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору. Електронний правочин - дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, здійснена з використанням інформаційно-телекомунікаційних систем. Статтею 11 ЗУ «Про електронну комерцію» передбачено порядок укладення електронного договору. Так, пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. За змістом статті 12 ЗУ «Про електронну комерцію», якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів. Верховний Суд у постанові від 07 жовтня 2020 року у справі № 132/1006/19, провадження № 61-1602св20, дійшов правового висновку, що без отримання листа на адресу електронної пошти та sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна та пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладеним. Даний висновок застосовується судом у даній справі з огляду на положення ч. 4 ст. 263 ЦПК України. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцю таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей. Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. Згідно частини 1 статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. В свою чергу ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачає сплату суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, проценти за користування позикою поділяються на встановлені законом та договірні, розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами. Визначаючись із процентами за договором позики, суд враховує правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 у справі № 444/9519/12, згідно якої право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Оскільки відповідач допустив невиконання умов договору № 3566905538-1887733 від 31.10.2021, не спростував нарахованого позивачем розміру боргу, суд доходить висновку про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором в розмірі 24\~872 грн. 80 коп. Витрати, понесені позивачем у зв`язку із зверненням до суду з позовом складають 2 270 грн. (а.с.1) і у відповідності до ст. ст. 133, 141 ЦПК України, підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved