Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

У грудні 2018 року позивач - приватне акціонерне товариство «ПЗУ України» звернулося до суду в порядку цивільного судочинства з позовом до відповідача - [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди. Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що між позивачем та [PERSON] укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 104949, предметом якого є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним на праві власності страхувальнику автомобілем «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] . 22.10.2016 на просп. Степана Бандери (колишня назва Московський), 5 у м. Києві трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля «Mazda» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2016 [PERSON] визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Позивач зазначає, що в результаті звернення власника автомобіля «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] [PERSON] із заявою про пошкодження транспортного засобу внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, ПрАТ «ПЗУ України» на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього та виходячи із звіту здійснив виплату страхового відшкодування у розмірі 43 097,64 грн.. З метою вжиття заходів досудового врегулювання спору, позивач направляв на адресу відповідача вимогу, щодо компенсації суми виплаченого страхового відшкодування, однак жодних відповіді зі сторони [PERSON] не надходило. На підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України позивач стверджував, що оскільки він виплатив страхувальнику за договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 104949, страхове відшкодування, до нього у межах фактичних витрат перейшло право вимоги, яке страхувальник має до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] . З цих підстав позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування, у сумі 43 097,64 грн та судовий збір у сумі 1 762,00 грн. Ухвалою Подільського районного суду м. Києва від 16.11.2020 матеріали позовної заяви ПрАТ «ПЗУ України» до [PERSON] про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди передано за підсудністю до Оболонського районного суду м. Києва. Протоколом автоматизованого розподілу судових справ між суддями від 02.12.2021 визначено головуючого суддю - Дибу О.В. Ухвалою суду від 03.12.2021 у вказаній справі відкрито провадження, постановлено розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання представник позивача не з`явився, про день, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав до суду заяву з проханням розглядати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції. Відзиву на позов не надав, явку представника не забезпечив. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини. ПрАТ «ПЗУ Україна» було укладено договір добровільного страхування наземних транспортних засобів серія АМ № 104949. За цим договором позивач взяв на себе обов`язок, в разі настання події, яка є страховим випадком, і внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором, здійснити виплату страхового відшкодування. Предметом вказаного договору є майнові інтереси страхувальника, пов`язані з володінням, користуванням і розпорядженням належним на праві власності страхувальнику автомобілем «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] (а.с.7). 22.10.2016 о 09:30 год. [PERSON] в м. Києві на просп. Степана Бандери, 5, в порушення п. 10.1, 2.3(б) Правил дорожнього руху, керуючи автомобілем «Mazda» д.н.з. [NUMBER] , перед початком руху не впевнилась в безпечності маневру, внаслідок якого здійснила зіткнення з автомобілем «Ssang Young» д.н.з. [NUMBER] , який здійснив зіткнення з автомобілем «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження. Постановою Оболонського районного суду м. Києва від 25.11.2016 у справі №756/14392/16, [PERSON] була визнана винною у вчиненні вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с.16). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, що набрала законної сили є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, з питань, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди автомобіль «Suzuki» д.н.з. [NUMBER] отримав механічні пошкодження. Розмір збитків, спричинених власнику цього транспортного засобу, становила 43 097,64 грн, що підтверджується страховим атом №UA2016102200031/L01/01 від 25.10.2016 та розрахунком страхового відшкодування (а.с.20,21). Частиною 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" визначено, що страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Відповідно до норми ч. 1 ст. 990 ЦК України, та ч. 1 ст. 25 Закону України "Про страхування", страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт складається страховиком у формі, яка ним встановлюється. Пунктом 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Згідно платіжного доручення №47189 від 26.10.2016 ПрАТ «ПЗУ Україна» сплатило на користь [PERSON] страхове відшкодування у сумі 43 097,64 грн. (а.с.25). За положеннями ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Відповідно 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода , завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок виконання обов`язку боржника третьою особою на підставі п. 4 ч. 1 ст. 512 ЦК України. Отже, кредитор у деліктному зобов`язанні (потерпіла) може бути замінений його страховиком (позивачем) внаслідок виконання ним обов`язку завдавача шкоди (відповідача) з відшкодування останньої. Пунтк 3 ч. 1 ст. 988 ЦК України та п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування" передбачено, що страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у строк, встановлений договором. Таким чином, до страховика потерпілого переходить право вимоги до завдавача шкоди у деліктному зобов`язанні у межах виплаченого потерпілому страхового відшкодування. Після такої виплати деліктне зобов`язання не припиняється. У ньому відбувається заміна кредитора: до страховика потерпілого переходить право вимоги, що належало цьому потерпілому у деліктному зобов`язанні, у межах виплаченого йому страхового відшкодування. Такий перехід права вимоги є суброгацією. Оскільки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка трапилась 22.10.2016 власнику пошкодженого автомобіля ПрАТ «ПЗУ України» сплачено страхове відшкодування, право вимоги до особи, відповідальної за завдані збитки, якою є [PERSON] , у сумі 43 097,64 грн перейшло до зазначеного страховика. У добровільному порядку відповідач не компенсував витрати, пов`язані зі сплатою страхового відшкодування. Відомості про те, що цивільно-правова відповідальність [PERSON] за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю, майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля «Mazda» д.н.з. [NUMBER] , була застрахована, у справі відсутні. З огляду на викладене, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з [PERSON] , яка є винуватцем дорожньо-транспортної пригоди на користь ПрАТ «ПЗУ Україна» страхового відшкодування. Таким чином, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги є законними та обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. На підставі викладеного та

Outcome: approved