Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

представник позивача ЛКП «Залізничнетеплоенерго»- Станько Ю.П. звернувся у суд із позовом до [PERSON] , у якому просить стягнути з останньої заборгованість за спожиту теплову енергію за період з 01.02.2020 року по 28.02.2021 року у розмірі 31 497.11 грн., вирішити питання судових витрат. В обґрунтування позову покликається на те, що позивач є виробником та виконавцем послуг з постачання теплової енергії споживачам житлового будинку [ADDRESS] , у якому в квартирі [ADDRESS] зареєстрована та проживає відповідач та отримує такі послуги. Відповідач, в порушення своїх обов`язків, не вносить плату за надані та спожиті комунальні послуги, у зв`язку із чим виникла заборгованість у спірному розмірі, яку просить стягнути з неї. Ухвалою Залізничного районного суду м. Львова від 06 січня 2022 року відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідачам встановлено п`ятнадцятиденний строк для подання відзиву на позовну заяву. Відповідач відзив на позовну заяву не подала, про розгляд справи повідомлялася належним чином, шляхом неодноразового направлення поштової рекомендованої кореспонденції за зареєстрованим місцем її проживання, яку вона з невідомих причин не отримувала, а також шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті судової влади. Враховуючи наведене, відповідно до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами. У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Розглянувши справу у порядку спрощеного провадження, без повідомлення сторін, вивчивши зібрані по справі докази, з`ясувавши обставини справи, суд дійшов висновку, що у позові слід відмовити. Відповідно до ч. 1\~ст. 3 ЦПК України\~кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч. 1 - 4\~ст. 12 ЦПК України). Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч. 1\~ст. 13 ЦПК України). Згідно ч. 1\~ст. 15 ЦК України\~кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Частина 1 ст.48 ЦПК України визначає, що сторонами в цивільному процесі є позивач і відповідач. Неналежним відповідачем є особа, притягнута позивачем як відповідач, стосовно якої встановлено, що вона не повинна відповідати за пред`явленим позовом за наявності даних про те, що обов`язок виконати вимоги позивача лежить на іншій особі - належному відповідачеві. Частиною 2 ст.51 ЦПК України передбачено, що якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі. За змістом норм цивільного процесуального права з урахуванням принципу диспозитивності цивільного судочинства та принципу змагальності сторін, саме на позивача покладено обов`язок визначати коло відповідачів у справі, предмет та підстави позову. При цьому, суд під час розгляду справи має виходити із складу осіб, які залучені до участі у справі позивачем. У разі пред`явлення позову до частини відповідачів, суд не вправі зі своєї ініціативи і без згоди позивача залучати інших відповідачів до участі у справі як співвідповідачів та повинен вирішити справу за тим позовом, що пред`явлений, і відносно тих відповідачів, які зазначені в ньому. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача (пункт 40 постанови Великої Палати Верховного Суду від 17.04.2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У своїй позовній заяві позивач зазначив, що його підприємство, як виробник і виконавець, надає послуги з постачання теплової енергії відповідачу за адресою: [ADDRESS] , яка належить на праві приватної власності відповідачу, що стверджується довідкою з місця проживання про склад сім`ї і прописку. Однак, належних доказів на підтвердження своїх доводів позивач суду не подав. Натомість, судом встановлено, що відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУДМС України у Львівській області від 17 грудня 2021 року, надісланих на запит Залізничного районного суду м. Львова від 08 грудня 2021 року у справі №462/8974/21, відповідач [PERSON] , [INFO] зареєстрована 03.04.2006 року за адресою: [ADDRESS] (а.с.43). Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 28.06.2022 року встановлено, що власником квартири [ADDRESS] , є [PERSON] (а.с.53,54). Таким чином, в матеріалах справи відсутні підтвердження, що відповідач [PERSON] проживає та отримує послуги за адресою [ADDRESS] , надані ЛКП «Залізничнетеплоенерго» . Суд також звертає увагу, що ухвалою Залізничного районного суду м.Львова від 22.04.2021 року, якою було відмовлено ЛКП «Залізничнетеплоенерго» у видачі судового наказу про стягнення заборгованості з [PERSON] , вже було встановлено, що остання за адресою [ADDRESS] не зареєстрована, а до заяви про видачу судового наказу не долучено інших доказів, які б обгрунтовували підставність вимоги про стягнення заборгованості саме з [PERSON] , та які б підтвердили факт її проживання у даній квартирі та користування послугами, які надає ЛКП «Залізничнетеплоенерго» (а.с.20,21). Враховуючи вищевикладене, а також ту обставину, що позивачем в порядку\~ст. 51 ЦПК України\~не заявлено клопотання про заміну неналежного відповідача на належного, суд приходить до висновку про відмову у задоволені позову як поданого до неналежного відповідача. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити, що Львівське комунальне підприємство «Залізничнетеплоенерго» не позбавлене права на звернення до суду з позовом з правильно визначеним ним суб`єктним складом учасників справи відповідно до сформульованих позовних вимог, які відповідатимуть передбаченому законом способу захисту відповідного права або законного інтересу. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: dismissed