Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В якій прохала: розірвати шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] зареєстрований відділом державною реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків), про що в книзі реєстрації актів про одруження 21.11.2020 зроблено відповідний актовий запис за №1546. В обґрунтування позову зазначила, що [PERSON] 21.11.2020 зареєструвала шлюб з [PERSON] за актовим записом №1546. Протягом останнього року стосунки з чоловіком розладилися, зникло взаєморозуміння і взаємоповага, стали частими сварки. Вже тривалий час кожен з подружжя живе окремим життям та своїми інтересами. Наявні різні погляди на життя. Фактично сім`я припинила своє існування. З відповідачем спільного господарства не ведуть. Шлюбних стосунків не підтримують з 01.02.2021, спору про майно не мають. Мають спільну малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Сторони фактичних шлюбних відносин тривалий час не мають, тому подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити інтересам позивача, тому звертається до суду з даним позовом (а.с.2-6). 24 березня 2022 року ухвалою судді відкрито провадження в справі №№554/2090/2022, 2/554/2113/2022. Розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Призначено справу до розгляду по суті на 10.00 годин 21 квітня 2022 року (а.с.14). 31 березня 2022 року до суду надійшов відзив на позовну заяву відповідача [PERSON] . В якому зазначив, що позовні вимоги визнає в повному обсязі. Зазначив, що між сторонами 21.11.2020 зареєстрований шлюб. Під час шлюбу народився син - [PERSON] . Протягом останнього року між відповідачем та позивачем фактично були припинені шлюбно-сімейні відносини. Вони проживають окремо. Син проживає разом із відповідачем протягом всього часу та перебуває на його, [PERSON] , повному матеріальному забезпеченні та утриманні (а.с.21, 22). 01 квітня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив позивача [PERSON] , в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та прохає задовольнити. Зазначила, що у сторін є спільний син - [PERSON] , який проживає разом із батьком - [PERSON] та перебуває на його матеріальному утриманні, вихованні та догляді. На теперішній час батько - відповідач повністю забезпечує свого сина. Позивач не має можливості виконувати батьківські обов`язки у зв`язку із припиненням шлюбно-сімейних відносин та введенням воєнного стану, відсутністю доходів та можливості забезпечувати і захистити себе та сина [PERSON] . Позивач на теперішній час не займається утриманням та вихованням сина, проживає окремо від нього та відповідача, тому доцільно встановити дані обставини і визначити місце проживання дитини разом із батьком - відповідачем.Судовий збір покласти на позивача та не стягувати з відповідача (а.с.26, 27). 21 квітня 2022 року до суду надійшла зустрічна позовна заява [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. В якій прохав : визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] , [INFO] за адресою [ADDRESS] . Зазначив, що [INFO] народився [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції, актовий запис № 1645 від 16.06.2021. [PERSON] та [PERSON] являються батьками малолітнього [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження спільного сина [PERSON] . Через бойові дії на території міста Харкова, він, [PERSON] разом з сином виїхали з міста та поселились в селі Дмитрівка, Кременчуцького району. Зараз та протягом останнього року син знаходиться на його, [PERSON] повному матеріальному утриманні, фінансовому забезпеченню та фізичному вихованні. [PERSON] направив до суду довідку від 30.03.2022 №1633-5000577050 про взяття його на облік як внутрішньо переміщену особу з встановленням фактичного місця проживання за адресою: [ADDRESS] . А також, довідку від 30.03.2022 №1633-5000577482 про взяття на облік внутрішньопереміщеної особи, сина, [PERSON] з встановленням фактичного місця проживання разом з ним, [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , в якій встановлено, що законний представник, що супроводжує малолітню дитину є [PERSON] . Визначення місця проживання дитини разом з ним, [PERSON] перш за все буде відповідати її інтересам. [PERSON] не має наміру перешкоджати [PERSON] в здійснені нею своїх прав та обов`язків щодо дитини, але вона не виявляє такого бажання. На даний час існують виняткові обставини для визначення місця проживання дитини з батьком, а не з матір`ю, і що таке відповідатиме інтересам дитини, сприятиме належним умовам її проживання, розвитку та вихованню, належному матеріальному забезпеченню (а.с.37-40). 21 квітня 2022 року ухвалою суду прийнято зустрічну позовну заяву [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини з батьком. Розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження. Призначено справу до розгляду в підготовчому судовому засіданні на 09.00 годин на 12 травня 2022 року (а.с.55, 56). 12 травня 2022 року ухвалою суду закрито підготовче засідання у справі №554/2090/2022. Призначено розгляд справи по суті на 10.00 годин на 16 червня 2022 року (а.с.74). 14 червня 2022 року до суду надійшли заперечення [PERSON] на висновок про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] . В яких прохав : задовольнити зустрічний позов про визначення місця проживання дитини разом з батьком. Визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з його батьком [PERSON] , [INFO] (а.с.92-95). Позивач/відповідач [PERSON] до суду не з`явилася, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомлена. Надала суду клопотання, в якому прохала : цивільну справу №554/2090/2022 розглядати за її відсутності, первісний позов підтримує, зустрічний позов визнає. Прохає проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу (а.с.64). Відповідач/позивач [PERSON] до суду не з`явився, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленим. Надав суду клопотання, в якому прохав: цивільну справу №554/2090/2022 розглядати за його відсутності, зазначив, що первісний позов визнає, зустрічний позов підтримує. Прохає проводити судове засідання без технічної фіксації судового процесу (а.с.65). Третя особа служба у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області в судове засідання свого представника не направили, будучи у встановлений ЦПК України спосіб повідомленими. Надіслали суду заяву в якій прохали : розглядати справу без їх участі та з урахуванням висновку органу опіки і піклування від 11.05.2022 №03-26/915 відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі (а.с.68). Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справичи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно ч.1 ст. 206 ЦПК України відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. Частиною 4 ст. 206 ЦПК України встановлено, що у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про задоволення первісного позову повністю та задоволення зустрічного позову повністю. Судом встановлено, що сторони з 21.11.2020 перебувають у зареєстрованому шлюбі, актовий запис №1546, що підтверджується оригіналом свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , зареєстроване та видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 21 листопада 2020 року (а.с.7). Від шлюбу мають малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] зареєстроване та видане Харківським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) 15 червня 2021 року (а.с.10). Згідно ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей. Відповідно до ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя, що слідує зі змісту ст. 110 СК України. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим. Відповідно до ст. 113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили. Як слідує із матеріалів справи, сторони сімейно-шлюбних стосунків не підтримують. Спільного господарства не ведуть. Проживають окремо. На підставі наведеного, суд приходить до висновку, що аналіз наведених обставин справи вказує на неможливість подальшого спільного життя подружжя і збереження шлюбу, через що позов про розірвання шлюбу підлягає задоволенню. Згідно положень ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. За ст.160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У ч. 1 ст.157 СК України передбачено, що питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Згідно ст.141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. В ст.150 СК України передбачені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Так у вказаній статті зазначено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років, - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до копії довідки №1633-5000577050 від 30.03.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою : [ADDRESS] (а.с.33, 48). Відповідно до копії довідки №1633-5000577482 від 30.03.2022 про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи [PERSON] , [INFO] , фактично проживає за адресою : [ADDRESS] (а.с.33 зворот, 49). Таким чином, малолітня дитина [PERSON] проживає разом з батьком [PERSON] за адресою [ADDRESS] та встановлено, що законний представник, що супроводжує малолітню дитину є [PERSON] . Згідно висновку про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області №03-26/915 від 11.05.2022, орган опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, враховуючи думку комісії з питань захисту прав дитини та відсутність правових підстав (спору) для визначення місця проживання дитини, прийшов до висновку про недоцільність визначення місця проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з батьком (оскільки це питання вирішено за спільною згодою між батьками і не потребує розв`язання в порядку ст.161 СК України) та просить суд відмовити [PERSON] у задоволенні зустрічної позовної заяви в повному обсязі у зв`язку з відсутністю предмету спору (а.с.70, 71). Як слідує із висновку, [PERSON] та [PERSON] є батьками малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Дитина народилася від шлюбу [PERSON] та [PERSON] , укладеного 21.11.2020. Спільне життя між подружжям не склалося через різні погляди на сімейне життя, побут, втрату фізичних та духовних зв`язків та відсутністю взаєморозуміння в питаннях виховання дитини, у зв`язку з чим [PERSON] ініційовано шлюборозлучний процес та з лютого 2021 [PERSON] та [PERSON] фактично припинили подружні відносини. За поясненнями подружжя, майже одразу після народження дитини та за домовленістюміж ними [PERSON] залишився проживати разом з батьком - [PERSON] . Батько, [PERSON] , перебуває на обліку як внутрішньо переміщена особа. [PERSON] має свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії ХВ №002437 від 10.06.2020 та посвідчення адвоката України №002437 від 10.06.2020. Зі слів [PERSON] , середньомісячний дохід від занять адвокатською діяльністю становить близько 15 000,00 грн. При обстеженні житлово-побутових умов проживання сім`ї [PERSON] комісією встановлено: батько з дитиною проживають в трикімнатній квартирі по [ADDRESS] з 24.02.2022 у зв`язку з початком проведення бойових дій на території м.Харкова (за постійним місцем проживання родини). Житло надане у безстрокове користування головою Дмитрівського старостинського округу. Зареєстровані за адресою: [ADDRESS] . В помешканні створені добрі санітарно-гігієнічні умови проживання. Кімнати достатньо укомплектовані м`якими і корпусними меблями. В наявності вся необхідна побутова і оргтехніка. На кухні створені належні умови для приготування та харчування. Кухня облаштована кухонними меблями та посудом. В наявності необхідний запас продуктів, в тому числі - приготовлена їжа, яка відповідає потребам дитини відповідного віку. Житло забезпечене централізованим газо-водо-тепло-електропостачанням. Для виховання та розвитку дитини створені відповідні умови. Батько з сином відпочивають разом на великому двоспальному ліжку, яке застелене чистою постільною білизною. Хлопчик в повній мірі забезпечений іграшками, дитячою літературою, одягом та взуттям, яке відповідає його віку та сезону, візочком, збалансованим дитячим харчуванням. Під час проведення обстеження дитина виглядала доглянутою, веселою та здоровою. За повідомленням [PERSON] , активну участь у вихованні [PERSON] приймають бабуся та дідусь по лінії батька: [PERSON] та [PERSON] . Мати, [PERSON] , [INFO] -проживає та зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . Під час телефонної розмови [PERSON] повідомили, що ніколи не намагалась і в подальшому не має наміру визначати місце проживання дитини разом з собою, тому не заперечує проти задоволення позову, оскільки [PERSON] по факту проживає разом з батьком та перебуває на його повному утриманні (а.с.70, 71). Таким чином, як слідує із матеріалів справи та не заперечується сторонами малолітня дитина [PERSON] , [INFO] проживає разом з батьком [PERSON] , [INFO] . На підставі наведеного, суд приходить до висновку, визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] . Судові витрати у справі сплачені позивачем/відповідачем [PERSON] при подачі позовної заяви до суду складають 922,40 грн. (а.с.1). Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача. Позивач/відповідач [PERSON] у відповіді на відзив прохаласудовий збір покласти на позивача та не стягувати з відповідача. Судові витрати у справі сплачені відповідачем/позивачем [PERSON] при подачі позовної заяви до суду складають 992,40 грн. (а.с.36). Відповідно ч.6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Оскільки відповідач визнала позов до початку розгляду справи по суті, питання про розподіл судових витрат суд вирішує відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України та вважає за необхідне 50 відсотків судового збору, тобто 496,20 грн., компенсувати за рахунок державного бюджету. Решта 50 відсотків судового збору у сумі 496,20 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved