Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до ТОВ «ІНСТАФІНАНС», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 5619, вчинений 29.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням ст.ст. 87,88 Закону України «про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки нотаріусом не було перевірено безспірності заборгованості, яка стягувалась, доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, напис вчинено на договорі, який нотаріально не посвідчено. Ухвалою суду від 03.05.2022 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. За клопотанням позивачки витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. копію нотаріальної справи по вчиненню ним виконавчого напису №52619 від 29.12.2021. Ухвалою від 03.05.2022 за клопотанням позивачки позов забезпечений шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 68510719. 06.06.2022 суду були надані витребувані ухвалою документи. Відповідачем відзив на позов не поданий. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцем знаходження останніх. Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 16.02.2021 між [PERSON] та Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС» було укладено Договір кредитної лінії №IU3801059, відповідно до умов якого позивачка отримала кредитний ліміт у сумі 18300,00 гривень з сумою кредиту 11500,00 гривень, процентною ставкою 1,62 % на день, строком оплати 30 днів/місяць. 29 грудня 2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою Володимиром Олександровичем було вчинено виконавчий напис №52619, згідно якого [PERSON] має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю «ІНСТАФІНАНС», по Кредитному договору №IU3801059 від 16.02.2021 у сумі 13736,00 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 08.05.2021 по 22.11.2021. Сума заборгованості складає 13736,00 гривень, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 11500,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2236,00 гривень. Сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 650 гривень, а всього 14386,00 гривень. З матеріалів нотаріальної справи, заведеної на підставі спірного виконавчого напису, вбачається, що 30.11.2021, представник за довіреністю ТОВ «ІНСТАФІНАНС» - Кушнір І.В. звернувся до приватного нотаріуса КМНО Бригіди В.О. з заявою про вчинення виконавчого напису, до якої долучив наступні документи: Кредитний договір, Виписку з рахунку боржника, Витяг з журналу дій інформаційно-телекомунікаційної системи, Довідку про ідентифікацію, Повідомлення про порушення основного зобов`язання, а також документи стягувача та його представника. Копії відповідних документів, на виконання ухвали суду від 03.05.2022 було надано приватним нотаріусом КМНО Бригідою В.О. ТОВ «ІНСТАФІНАНС» звернулося до приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули Артема Михайловича з заявою (Вих. № 251856) про примусове виконання рішення, а саме спірного виконавчого напису. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Котули А.М. від 07.02.2022 - відкрито виконавче провадження №68510719 про примусове виконання вказаного виконавчого напису, від 15.02.2022 звернуто стягнення на заробітну плату, стипендію та інші доходи боржника. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мав правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню судовий збір у сумі 1488,00 гривень, сплачений за подачу позову та заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved