Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

[PERSON] , звернулася в суд з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову, позивачка посилається на те, що 5.10.2006 року між ним та відповідачкою укладено шлюб, який зареєстровано виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області, що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 5.10.2006 серії [NUMBER] , про що 5.10.2006 року складено відповідний актовий запис №70. Сторони у шлюбі мають неповнолітнього сина - [PERSON] [INFO] , який проживає разом з позивачем. Зазначає, що з дружиною вони проживають окремо та не перебувають у фактичних сімейних відносинах вже 11 років. Спілкуються в телефонному режимі виключно відносно питань, які стосуються їх неповнолітнього сина. Відповідачка вже декілька років працює в Чеській Республіці. Спільне життя з відповідачкою не склалося, тому що в них різні погляди на сімейне життя та обов`язки. Між собою вони чужі люди , відтак вважає, що примирення між ними є неможливим, а подальше перебування у шлюбі суперечитиме його та дитини інтересам, а тому просить суд, шлюб розірвати. Ухвалою судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 20.04.2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначено судове засідання. Позивач [PERSON] в судовому засіданні позов підтримав та просив не надавати строк для примирення та розірвати шлюб. Пояснив, що між ним та відповідачкою відсутній будь-який сімейний зв`язок, оскільки разом вони не проживають понад одинадцять років. Відповідачка за кордоном та їх спільний син з трьох річного віку знаходиться у нього на вихованні. Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Засобами поштового зв`язку з закордону, з Чеської Республіки надіслала заяву, в якій просила розгляд справи провести у її відсутності та не заперечила, щодо задоволення позову. Відповідно до ч. 2 ст. 49 ЦПК України крім прав та обов`язків, визначених у статті 43 цього Кодексу, відповідач має право визнати позов (всі або частину позовних вимог) на будь-якій стадії судового процесу. Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Заслухваши пояснення відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, виходячи з їх належності та допустимості, суд дійшов наступного висновку. Як вбачається з матеріалів справи, 5.10.2006 року між сторонами укладено шлюб, що стверджується свідоцтвом про шлюб, серія [NUMBER] від 5.10.2006 року зареєстрованим Виконкомом Тересвянської селищної ради Тячівського району Закарпатської області за актовим записом № 70. Від шлюбу сторони мають неповнолітнього сина [PERSON] [INFO] . Згідно зі ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ч. 1 ст. 24, ст. 25 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі, жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Статтею 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. З даної норми слідує, що кожен із подружжя має право на припинення шлюбних відносин і таке право не залежить від бажань іншого з подружжя. За правилами ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу згідно якої позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ст. 112 СК України під час розгляду справи про розірвання шлюбу за позовом одного з подружжя суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що подружнє життя між сторонами не склалося. Про це свідчать ті обставини, що більше одинадцяти років разом вони не проживають та сіпльних сімейних відносин не підтримують. Позивач наполягає на розірванні шлюбу, про що зазначає у позовній заяві вимоги якої підтримав в судовому засіданні та просив не надавати строк для примирення. Відповідачка подала заяву в якій не заперечила щодо розірвання шлюбу. Наведене дозволяє суду зробити висновок про те, що фактичні сімейні відносини між сторонами припинені. Сторони втратили почуття поваги один до другого та такі відносини існують тривалий час. Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу з відповідачкою, яка не заперечила щодо розірвання шлюбу, що не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, враховуючи встановлені під час розгляду справи обставини, які свідчать про відсутність будь-яких сімейних відносин між сторонами, суд вважає, що примирення та подальше подружнє життя сторін є неможливим, їх сім`я розпалася остаточно, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу може суперечити інтересам сторін, а тому на підставі ст. 105 СК України шлюб слід розірвати. Позовних вимог щодо утримання та порядку виховання дитини, поділу спільного майна сторін не заявлено. У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає до стягнення сплачений останнім судовий збір у сумі 992,40 грн.

Outcome: approved