Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в обґрунтування якого вказала, що 26 березня 2021 року фізична особа - підприємець [PERSON] , в якої вона працювала продавцем, отримала по пошті лист від приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди Олександра Сергійовича від 17.03.2021 № 1063, з яким була направлена до відома та виконання постанова від 17.03.2021 про звернення стягнення 20 відсотків на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника по ВП № 64761178 на суму боргу у розмірі 17363грн, що складається з: заборгованості за виконавчим документом в розмірі 15330грн; витрат на проведення виконавчих дій у розмірі 500грн.; основної винагороди приватного виконавця в розмірі 1533грн по Виконавчому напису № 97084 від 20.11.2020, що видав приватний нотаріус Житомирського міського нотаріального округу Горай Олег Станіславович про стягнення з позивачки на користь ТОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Позивачка посилається на те, що між нею та відповідачем не було укладено ніякого кредитного договору ні у простій письмовій формі, ні нотаріально посвідченого, а отже виконавчий напис нотаріуса є незаконним та відповідно таким, що не підлягає виконанню. Нотаріус не повідомляла позивачку про те, що до неї звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису, та ним не було перевірено безспірність вимог кредитора. З огляду на зазначене, позивачка просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 20.11.2020 приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. і зареєстрований в реєстрі за № 97084 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 01.02.2022 ухвалою судді відкрито провадження по справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, задоволено клопотання позивача та ухвалено витребувати від приватного нотаріуса Житомирського міського нотаріального округу Горая О.С. належним чином завірену копію нотаріальної справи, саме документів та матеріалів, на підставі яких вчинено виконавчий напис № 97084 від 20 листопада 2020 року, а також витребувати від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» належним чином завірену копію кредитного договору, за яким з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» стягнуто заборгованість у розмірі 17363грн. Також, ухвалою суду від 01.02.2022 задоволено заяву позивача про забезпечення позову та зупинено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису. Від відповідача та третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору, відзиви та заперечення на позовну заяви не надійшли, хоча в матеріалах справи наявні підтвердження отримання копії ухвали разом з позовною заявою з додатками у вигляді поштових повідомлень з відмітками. Зважаючи на те, що справа розглядається за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, розглянувши справу в межах заявлених вимог, дослідивши докази, що маються в матеріалах справи, вважає позов таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі з наступних підстав. 09.03.2021 постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С., розглянувши заяву про примусове виконання, відкрито виконавче провадження №64761178 з примусового виконання виконавчого напису №97084, виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. від 20.11.2020 про стягнення з боржника [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , на користь ТОВ «Онлайн Фінанс» (код ЄДРПОУ 42254696) 15330грн (а.с. 15). Постановою приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. у виконавчому провадженні № 64761178 від 17.03.2021 постановлено звернути стягнення на доходи боржника [PERSON] , що отримує дохід у ФОП [PERSON] ; здійснювати відрахування із доходів боржника у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 20 % до виплати загальної суми боргу 17363грн; зобов`язано ФОП [PERSON] здійснювати відрахування із доходу боржника і перераховувати кошти у строк до десятого числа місяця (а.с. 10-12). Учинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України "Про нотаріат"). При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. У частині першій статті 88 Закону України "Про нотаріат" передбачено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Учинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 305/2082/14-ц (провадження № 14-557цс19). Верховний Суд у постанові від 12 березня 2020 року (справа № 757/24703/18-ц) зазначив, що за загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно частини першої статті 39 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до статті 87 Закону для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 (далі - Порядок) визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку (підпункт 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, постанову Окружного адміністративного суду міста Києва від 07 листопада 2016 року скасовано. Визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, а саме: п. 1. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, в частині «а після слів «заставлене майно» доповнити словами «(крім випадку, передбаченого пунктом 1-1 цього переліку)»; доповнити розділ пунктом 1-1 такого змісту: «1-1. Іпотечні договори, що передбачають право звернення стягнення на предмет іпотеки у разі прострочення платежів за основним зобов`язанням до закінчення строку виконання основного зобов`язання. Для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору; б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання; в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувана про непогашення заборгованості; г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання; ґ) довідка фінансової установи про ненадходження платежу», п. 2. Зміни, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів: «Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.». Зобов`язано Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили. Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20 червня 2018 року у справі № 826/20084/14 (провадження № 11-174ас18) відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року. Відповідно до пункту 1 Переліку (в редакції на момент вчинення виконавчого напису) «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Натомість, позивачка в позовній заяві наголошує на тому, що нею з відповідачем не укладався кредитний договір ні у простій письмовій формі, ні нотаріально посвідчений. Із доказів, наявних у матеріалах справи, також не вбачається, що між сторонами укладався кредитний договір, на підставі якого вчинений спірний виконавчий напис. За змістом положень ст.12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін; кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Згідно ч. 1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Положення вищезазначених процесуальних норм передбачають, що під час розгляду справ у порядку цивільного судочинства обов`язок доказування покладається як на позивача, так і на відповідача. Дослідивши та надавши оцінку поданим сторонами доказам, суд дійшов висновку, що виконавчий напис був вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, зокрема, за відсутності документів, що підтверджували б безспірність заборгованості. Так, відповідачем ТОВ «Фінасова компанія «Онлайн Фінанс», відповідно до положень ст. 76-81 ЦПК України не було надано суду належних і допустимість доказів в обґрунтування того, що приватному нотаріусу Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. були подані відомості про безспірність суми заборгованості позивача за кредитним договором, так і доказів того, що даний кредитний договір укладався. Не зважаючи на мотивовану ухвалу суду від 01 лютого 2022 року ТОВ «Фінасова компанія «Онлайн Фінанс» не було надано належним чином завірену копію кредитного договору, укладеного з [PERSON] , а також відповідач не скористався своїм правом на подання відзиву. Окрім цього, приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С., незважаючи на мотивовану ухвалу суду від 01 лютого 2022 року, не було надано копії документів, на підставі яких ним було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 97084 від 20 листопада 2020 року. З огляду на викладене суд приходить до висновку, що спірний виконавчий напис підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, а позовні вимоги [PERSON] такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. У зв`язку з задоволенням позову, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору за подання позовної заяви в розмірі 992,40 грн та за подання заяви про забезпечення позову в розмірі 496,20 грн.

Outcome: approved