Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Хотинського районного суду Чернівецької області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, в якому просить розірвати шлюб, який зареєстрований 28 травня 1998 року у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області держава Україна, за актовим записом № 13. Від шлюбних відносин в них з відповідачкою народилося двоє дітей: син [PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та син [PERSON] , [INFO] , який є неповнолітнім на даний час. Зазначив, що спільне життя з відповідачем не склалося, а саме проживши сімейним життям тривалий проміжок часу вони зрозуміли, що є різні за характером люди. На грунті цього, у них постійно виникали непорозуміння та сварки, а тому вони з відповідачем зрозуміли, що їхній шлюб, то є помилкою у житті, і вони не здатні проживати однією сім`єю. В зв`язку з цим, починаючи з січня 2021 року вони сімейних відносин не підтримують та спільно не проживають. Також зазначив, що відповідачку перестала цікавити доля їхньої сім`ї, вона усунулась від виховання молодшого сина [PERSON] , вихованням та утриманням якого на даний час займається, виключно він. Відповідачка хоча і зареєстрована за місцем проживання в одному з ним будинку, але фактично з початку 2021 року проживає окремо від нього та сина [PERSON] , а саме: в [ADDRESS] , тому вважає, що їхнє подальше спільне життя та збереження шлюбу неможливі. Підтримуючи вищевикладене, просив розірвати шлюб між ним та відповідачкою, який зареєстрований 28 травня 1998 року у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області держава Україна, за актовим записом 13. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, від його представника [PERSON] на адресу суду надійшла заява, в якій він позовні вимоги позивача підтримав, просив їх задовольнити в повному обсязі. Також в заяві посилається на те, що на даний час відповідачка [PERSON] усунулась від виховання молодшого сина [PERSON] , вихованням та утриманням якого займається виключно позивач [PERSON] , тому просить залишити неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] на вихованні з батьком [PERSON] . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, а якій позовні вимоги визнала в повному обсязі, не заперечувала, щоб після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] залишити на вихованні батькові [PERSON] , оскільки вона в кінці червня 2022 року виїжджає на роботу за кордон за трудовим контрактом. Згідно ст. 279 ЦПК України розгляд справи слід проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, за наявними в справі матеріалами. Суд,\~вивчивши та\~дослідивши заяви\~сторін,\~письмові докази,\~наявні у\~матеріалах справи,\~всебічно перевіривши\~обставини,\~на яких\~вони ґрунтуються\~у відповідності\~з нормами\~матеріального права,\~що підлягають\~застосуванню до\~даних правовідносин,\~встановив наступні\~обставини та\~дійшов до\~наступних висновків. Так, судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який між ними зареєстровано 28 травня 1998 року у Клішковецькій сільській раді Хотинського району Чернівецької області держава Україна, за актовим записом № 13, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 28 травня 1998 року. Суд вважає, що збереження сім`ї неможливе, оскільки сім`я сторін розпалася остаточно, на даний час їх шлюб носить формальний характер. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони не бажають зберегти сім`ю. Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. У відповідності до ч. 1 ст. 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Згідно ч. 1 ст. 110 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них. Оцінюючи у сукупності досліджені докази, суд приходить до висновку, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу між ними суперечить інтересам сторін, а тому шлюб має бути розірваний. Як встановлено судом, від шлюбних\~відносин в\~сторін є\~двоє дітей:\~син[PERSON] , [INFO] , який на даний час є повнолітнім, та неповнолітній син [PERSON] , [INFO] , який після розірвання шлюбу буде проживати разом з батьком [PERSON] , [INFO] , на його вихованні. Вирішуючи заяву позивача про визначення місця проживання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] після розірвання шлюбу, суд виходить з того, що за загальним правилом за відсутності спору щодо того з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини з матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. Лише за наявності такого спору між батьками, суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Саме, до такого висновку дійшов Верховний Суд України у своїй постанові № 200/952/18 від 15 січня 2020 року. Матеріали справи не містять доказів про наявність такого спору між сторонами. Більш того, відповідач подала до суду заяву, в якій не заперечувала проти того, щоб неповнолітній син [PERSON] , 2006 року народження, після розірвання шлюбу проживав разом з батьком та знаходився на його вихованні. У зв`язку із вказаним, після розірвання шлюбу неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] , [INFO] , на його вихованні. Враховуючи спільне небажання сторін зберегти сім`ю, суд вважає, що шлюб між сторонами необхідно розірвати, а неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] слід залишити проживати з позивачем [PERSON] , [INFO] , на його вихованні. За таких обставин, суд оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів приходить висновку, що шлюбно-сімейні відносини сторонами не підтримуються, шлюб між сторонами фактично розпався, носить формальний характер, рішення про звернення до суду із даним позовом є виваженим та відповідає волевиявленню позивача, а тому позовні вимоги слід задовольнити в повному обсязі. Згідно ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином суд вважає, що з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір в розмірі 992,40 гривень. На підставі викладеного та

Outcome: approved