Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог Позивач [PERSON] звернулася до суду з позовом, в якому просить суд визнати за ним право користування житловим приміщенням - житловою кімнатою, площею 9,2 кв.м., розташованою у квартирі [ADDRESS] , що є підставою для видачі йому ордеру на право зайняття зазначеного житлового приміщення. В обґрунтування свого позову вказав, що [PERSON] , народився [INFO] у м. Дніпродзержинську (м. Кам`янське) Дніпропетровської області. Його батьками були [PERSON] та [PERSON] , які перебували у зареєстрованому шлюбі з 13 грудня 1986 року. Також він має старшого брата [PERSON] , [INFO] . Їхня родина постійно проживала та всі члени сім`ї були зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , в квартирі, яка була отримана на склад сім`ї із чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , на підставі Ордера №1240 від 28 серпня 1990 року, виданого Заводським РВК. Складається квартира із двох ізольованих кімнат, житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 52,3 кв.м. 26 січня 1993 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] було розірвано, але всі продовжували проживати в одному житловому приміщенні. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 квітня 1993 року, змінено умови договору найму житлового приміщення по [ADDRESS] , виділено у користування [PERSON] дві кімнати, розмірами 20,1 кв.м. та 12,3 кв.м., виділено у користування [PERSON] кімнату, розміром 9,2 кв.м., залишено в загальному користуванні коридор, санвузол, кухню. 22 квітня 1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , і після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». 05 січня 2010 року шлюб між подружжям [PERSON] було розірвано.Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 жовтня 2017 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім і його було знято з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] . Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2019 року за [PERSON] було визнано право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , і визнано її квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення в цілому, що давало право на отримання ордеру на користування всією квартирою і подальшу її приватизацію. [INFO] [PERSON] померла, не встигнувши оформити свої права на квартиру і була знята з реєстраційного обліку в квартирі. В квартирі по [ADDRESS] залишились бути зареєстрованими [PERSON] та [PERSON] , однак проживає у зазначеній квартирі тільки [PERSON] , одноособово сплачує комунальні платежі та квартплату за всю квартиру, не має заборгованості по комунальним платежам, тому вважає, що має право вирішувати питання про визнання за ним права на користування зазначеним житловим приміщенням, яким він користується з 1990 року, і визнання його квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення в цілому. Процесуальні дії у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Відповідно до ч.4 ст.19 ЦПК України, спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні. Відповідно до ст.274 ч. 1 ЦПК України, у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа. Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27 квітня 2022 року цивільна справа прийнята до провадження та призначена до підготовчого судового засідання (а.с.22). Ухвалою Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 13 червня 2022 року підготовче провадження по цивільній справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.29). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином. Представники позивача [PERSON] - адвокат Кущ О.М. надала письмову заяву про розгляд справи без її часті та без участі позивача [PERSON] , позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позові, просить позов задовольнити. Представник Кам`янської міської ради Скала А.С. надала до суду заяву, в якій не заперечує проти задоволення позовних вимог [PERSON] і просить справу розглядати без участі представника Кам`янської міської ради. Судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини. Рішення Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 29 листопада 2019 року (справа № 209/3259/19, провадження №2/209/1496/19) було встановлено, що на підставі Ордера №1240 від 28 серпня 1990 року, виданого Заводським РВК, на склад сім`ї із чотирьох осіб: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , була виділена квартира адресою: [ADDRESS] , всі члени сім`ї були зареєстровані в квартирі та постійно в ній проживали. Складається квартира із двох ізольованих кімнат, житловою площею 34,4 кв.м., загальною площею 52,3 кв.м. Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 07 квітня 1993 року, змінено умови договору найму житлового приміщення по [ADDRESS] , виділено у користування [PERSON] дві кімнати, розмірами 20,1 кв.м. та 12,3 кв.м., виділено у користування [PERSON] кімнату, розміром 9,2 кв.м., залишено в загальному користуванні коридор, санвузол, кухню. 22 квітня 1997 року [PERSON] уклала шлюб з [PERSON] , і після реєстрації шлюбу прийняла прізвище чоловіка « [PERSON] ». Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 24 жовтня 2017 року [PERSON] було визнано безвісно відсутнім і його було знято з реєстраційного обліку в квартирі [ADDRESS] . Також, зазначеним Рішенням Дніпровського районного суду м. Дніпродзержинська від 29 листопада 2019 року за [PERSON] було визнано право користування житловим приміщенням, розташованим за адресою: [ADDRESS] , і визнано її квартиронаймачем зазначеного житлового приміщення в цілому, що давало право на отримання ордеру на користування всією квартирою і подальшу її приватизацію. (а.с.13-16) . Згідно з свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданим Дніпровським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 04 березня 2020 року, [PERSON] померла [INFO] (а.с. 17). Відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) осіб, та довідки про проживання за адресою [ADDRESS] , виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків «АЛМАЗ-2016» від 29.10.2021 року, позивач [PERSON] дійсно зареєстрований і проживає постійно з 14.09.1990 року (а.с.18). Відповідно до довідки, виданої Об`єднанням співвласників багатоквартирних будинків «АЛМАЗ-2016» від 06.11.2021 року, заборгованості за утримання будинку та прибудинкової території за адресою [ADDRESS] немає (а.с.19) Оцінка суду доказів та аргументів сторін. Мотиви застосування норм права судом. Отже, з досліджених в судовому засіданні фактичних обставин справи судом встановлено, що спір між сторонами виник з приводу захисту позивачем свого права користування жилим приміщенням після смерті наймача цього приміщення. Вказані правовідносини регулюються нормами Житлового кодексу України та Цивільного кодексу України. Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України гарантується свобода пересування і вільний вибір місця проживання. Відповідно до ст. 64 ЖК України, члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. До членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї. Відповідно до ст. 65 ЖК України наймач вправі в установленому порядку за письмовою згодою всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним, вселити в займане ним жиле приміщення свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб. На вселення до батьків їх неповнолітніх дітей зазначеної згоди не потрібно. Особи, що вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. Відповідно до ст. 106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача. Відповідно до ст. 817 ЦК України наймач та особи, які постійно проживають разом з ним, мають право за їхньою взаємною згодою та за згодою наймодавця вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому. Особи, які вселилися у житло відповідно до частини першої цієї статті, набувають рівних з іншими особами прав користування житлом, якщо інше не було передбачено при їх вселенні. Відповідно до ч. 2 ст. 824 ЦК України у разі смерті наймача або вибуття його з житла наймачами можуть стати усі інші повнолітні особи, які постійно проживали з колишнім наймачем, або, за погодженням з наймодавцем, одна або кілька із цих осіб. У цьому разі договір найму житла залишається чинним на попередніх умовах. Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 01.11.1996 року «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому. Відповідно до абз. 2 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.04.1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відсутність письмової згоди членів сім`ї наймача на вселення сама по собі не свідчить про те, що особи, які вселилися, не набули права користування жилим приміщенням, якщо за обставинами справи безспірно встановлено, що вони висловили таку згоду. Згідно з правовою позицією, викладеною у Постанові Верховного Суду України № 6-60цс12 від 11 липня 2012 року, у осіб, які вселилися до наймача, виникають усі права й обов`язки за договором найму жилого приміщення, якщо особи постійно проживали разом із наймачем і вели з ним спільне господарство та були визнані членами сім`ї наймача. Крім того, особи, які вселилися до наймача, набувають рівного з іншими членами сім`ї права користування жилим приміщенням, якщо особи вселилися в жиле приміщення як члени сім`ї наймача та якщо при вселенні між цими особами, наймачем та членами його сім`ї, які проживають з ним, не було іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням. З письмових доказів судом встановлено, що позивач [PERSON] зареєстрований та проживає у квартирі за адресою: [ADDRESS] , з 1990 року на законних підставах в якості члена сім`ї матері [PERSON] - померлої [INFO] , і набув рівного з іншими членами сім`ї наймача права користування жилим приміщенням, оскільки про наявність іншої угоди про порядок користування жилим приміщенням матеріали справи не містять. У зв`язку з наведеним вище суд доходить висновку, що в зв`язку зі смертю наймача [PERSON] та відсутності інших членів її сім`ї, позивач вправі вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. За таких обставин суд вважає, що позовна заява [PERSON] до Кам`янської міської ради про визнання права користування житловим приміщенням підлягає задоволенню. У відповідності зі ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача. Оскільки позивач не заявив вимогу про відшкодування йому витрат по сплаті судового збору, то витрати по сплаті судового збору суд залишає за позивачем.

Outcome: approved