Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідачів про стягнення заборгованості. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 17 вересня 2019 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 413/19, згідно умов якого позивач надав відповідачці кредитні кошти у сумі 25 000 грн. 00 коп. на строк до 16 березня 2021 року. Відповідачка зобов`язувалася погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з 25 по 30 число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідачка повинна була повернути суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів, відповідно п.4.2 кредитного договору. Відповідач неналежним чином виконувала свої кредитні зобов`язання, несвоєчасно сплачувала заборгованість по кредиту, тим самим порушивши запланований графік повернення кредиту. Тому, за несвоєчасне внесення платежів по поверненню кредиту, нараховані проценти. відповідно до п.4.5 Кредитного договору за кожен день простроченого платежу. Строк дії кредитного договору закінчився 16 березня 2021 року, але сама сума кредиту не повернута і її залишок становить 14\~885 грн. 68 коп., яку позивач і просить стягнути. У якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором 17 вересня 2019 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] був укладений договір поруки № 413//19 від 17 вересня 2019 року, відповідно до умов якого поручителі зобов`язалися перед банком відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених кредитним договором. Відповідно до п.2.1. Договору поруки, відповідальність поручителя настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, у тому числі, смерті. Згідно п.2.2. кредитного договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто, за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору. Також, умовами договору поруки встановлено, що, в разі невиконання зобов`язань боржником за кредитним договором, відповідачі несуть відповідальність перед позивачем як солідарні боржники, при цьому, позивач вправі вимагати виконання зобов`язань як від всіх відповідачів разом, так і від кожного з них окремо; як в цілому, так і в частині боргу. З метою врегулювання спору в досудовому порядку, на адресу відповідачів направлялися претензії з вимогами погасити суму заборгованості, але відповіді отримано не було. На підставі викладеного, позивач просить стягнути солідарно з відповідачів на свою користь заборгованість за кредитним договором в розмірі 14\~885 грн. 68 коп. та понесені судові витрати у сумі 2 270 грн. 00 коп. Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 31 січня 2022 року дану справу було прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Учасникам справи було надіслано копію ухвали про відкриття провадження у справі та одночасно надіслано копії позовної заяви та доданих до неї документів. Відповідачам було встановлено строк для надіслання (надання) до суду відзиву, у відповідності до ст.178 ЦПК України, на позовну заяву і всіх доказів, що підтверджують заперечення проти позову (а.с.18-19). Відповідно до ч.1 ст.131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть, якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.\~ Відповідачі про розгляд справи були повідомлені належним чином, однак, своїм правом, визначеним ст.178 ЦПК України, не скористалися, будь-які заяви чи клопотання на адресу суду від них не надходили. Конверт, який був направлений за адресою їхнього місця знаходження, повернувся з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с.22-23). Крім цього, відповідачів про розгляд справи було повідомлено на офіційному сайті «Судова влада» (а.с.20). Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи той факт, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів та ухвалити рішення, що відповідає вимогам цивільно-процесуального законодавства. Зважаючи на ці обставини, суд керується\~ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року, яка згідно з частиною першою\~статті 9 Конституції України\~є частиною національного законодавства України, та яка визначає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Строки, встановлені\~ЦПК України, є обов`язковими для судів та учасників судових процесів, оскільки визначають тривалість кожної стадії процесу або час, протягом якого має бути вчинено процесуальну дію. Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту. Відповідно до ч.1\~ст. 81 ЦПК України,\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, суд приходить до наступного. Згідно зі ст.6 Конвенції „Про захист прав людини і основоположних свобод, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства проголошено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій. У частині четвертій статті 10 ЦПК України і статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. Згідно із\~ст.526 ЦК України,\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно\~до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, певних змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно\~ст.611 ЦК України, при порушенні зобов`язання наступають правові наслідки, установлені договором або законом. Статтею 629 ЦК України\~передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ч.1\~ст.1054 ЦК України\~за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як встановлено судом, 17 вересня 2019 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] було укладено кредитний договір № 413/19, згідно умов якого позивач надав відповідачу кредитні кошти у сумі 25 000 грн. 00 коп. на строк до 16 березня 2021 року. Відповідачка зобов`язувалася погашати заборгованість по Кредитному договору щомісячно у період з 25 по 30 число кожного місяця, згідно з графіком погашення заборгованості по Кредитному договору, яка складається з заборгованості по кредиту та процентів за користування кредитом. Відповідач повинен був повернути суму кредиту та проценти за користування кредитом, які розраховуються щомісячно при своєчасному внесені платежів, відповідно п.4.2 кредитного договору (а.с.5-7). У якості забезпечення належного виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором, 17 вересня 2019 року між Кредитною спілкою «Самара» та [PERSON] був укладений договір поруки № 413//19 від 17 вересня 2019 року, відповідно до умов якого поручитель зобов`язався перед банком відповідати у повному обсязі по зобов`язанням [PERSON] , визначених кредитним договором. Відповідно до п.2.1. Договору поруки, відповідальність поручитель настає у випадку, коли позичальник не виконує або неналежним чином виконує свої грошові зобов`язання за кредитним договором з будь-якої причини, у тому числі, смерті. Згідно п.2.2. кредитного договору, поручитель і позичальник несуть солідарну відповідальність перед кредитодавцем. Поручитель відповідає по обов`язкам позичальника у повному обсязі, тобто за повернення кредиту, сплату процентів за його використання, за сплату додаткових процентів, а також відшкодування збитків, завданих кредитодавцю невиконанням чи неналежним виконанням позичальником умов кредитного договору (а.с.8). Як вбачається з матеріалів справи, позивачем умови договору виконанні в повному обсязі, кредитні кошти було надано, про що свідчить видатковий касовий ордер від 17 вересня 2019 року (а.с.9), в той час, коли відповідачами, у відповідності до наданого розрахунку, умови договору не виконуються та заборгованість по зобов`язанням не сплачується. За таких обставин, оскільки відповідачі належним чином умови договору не виконали та в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачують, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення солідарно з відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 14\~885 грн. 68 коп. Також, на підставі ст.141 ЦПК України,\~з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2 270 грн. 00 коп., сплачений позивачем при подачі позову до суду.

Outcome: approved