Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Акціонерне товариство «Приватбанк» звернулось до Голосіївського районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] та просить суд стягнути на його користь з відповідача заборгованість за кредитним договором про надання банківських послуг б/н від 12.07.2017 року в розмірі 137 049,95 грн. станом на 30.12.2020р., яка складається з 130 616,06 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, 6 433,89 грн. заборгованості за простроченими відсотками, а також просить стягнути з відповідача судові витрати в розмірі 2 270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з метою отримання банківських послуг відповідач звернувся до позивача та підписав заяву б/н від 12.07.2017р., згідно якої отримав кредит у розмірі 200 000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. З огляду на те, що відповідачем не виконуються зобов`язання щодо погашення кредитного боргу, в нього утворилась заборгованість перед позивачем, яка станом на 30.12.2020р. складає 137 049,95 грн. Разом з позовом АТ КБ «ПриватБанк» подав клопотанням про огляд веб-сайту, в якому просить здійснити огляд та фіксування змісту розділу 2.1 Умов та правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному веб-сайті АТ КБ «Приватбанк» за посиланням http://privatbank.ua/terms та доступні за наступним шляхом: «Архів договорів», перейти за посиланням «більше», обрати сторінку №4, повний текст за посиланням «Повний договір» (актуальний на 01.07.2017 р.), розділ 2.1.1 знаходиться на сторінках 330-352 повного договору. Дослідження даного доказу, як зазначає позивач, необхідно для встановлення ідентичності витягу з Умов та правил надання банківських послуг, які розміщенні на офіційному сайті АТ КБ «Приватбанк» та які діяли і були оприлюдненні на момент укладення кредитного договору. Згідно з частинами 1, 7 статті 85 ЦПК України письмові, речові та електронні докази, які не можна доставити до суду, оглядаються за їх місцезнаходженням. У порядку, передбаченому вказаною статтею, суд за заявою учасника справи чи з власної ініціативи може оглянути веб-сайт (сторінку), інші місця збереження даних в мережі Інтернет з метою встановлення та фіксування їх змісту. Таким чином, електронні документи, як докази у справі, можуть бути подані стороною до суду як в оригіналі, так і в паперовій копії. При цьому, огляд електронного доказу (веб-сайту або сторінки) за його місцезнаходженням в мережі Інтернет здійснюється лише з метою встановлення та фіксування його змісту, а також за умови, що його не можна доставити до суду. Доцільності в огляді веб-сайту АТ КБ «Приватбанк» для фіксування змісту розділу 2.1. Умов та правил надання банківських послуг суд не вбачає, оскільки в матеріалах позову є паперова копія електронного документа «Умови та правила надання банківських послуг в ПриватБанк», а отже, цей доказ доставлений до суду, його зміст встановлено та зафіксовано. Ухвалою Голосіївського районного суду міста Києва від 16.03.2021р. відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Відповідач направив суду письмовий відзив на позов, за яким просить відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі. Відповідач зазначає, що позивачем не надано доказів розміру кредитного ліміту, який був наданий відповідачу 17.12.2017р., доказів узгодження з відповідачем розміру відсоткової ставки за користування кредитним лімітом, доказів узгодження з відповідачем розміру щомісячної комісії за обслуговування картки, доказів узгодження з відповідачем терміну, на який видавався кредитний ліміт, та строку повернення кредиту, доказів, які банківські послуги були замовлені відповідачем, доказів отримання відповідачем банківської кредитної карти, типу та строку дії відповідної картки, доказів ознайомлення відповідача з умовами кредитування станом на час підписання анкети-заяви 12.07.2017р. Відповідач звертає увагу суду на те, що в анкеті-заяві від 12.07.2017р. відсутня інформація щодо розміру кредиту та щодо відсотків за користування кредитом; відсутні докази ознайомлення з «Умовами і правилами надання банківських послуг»; в «Заявке на актуализацию данных по премиальной карте» відсутня інформація щодо прийняття та погодження клієнтом коригувань; витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД» сформована після підписання відповідачем Анкети -заяви у 2017 році, а саме 07.03.2019р., та містить підпис лише кредитодавця, так як графа, в якій має бути наявний підпис споживача, не містить підпису останнього. Дана обставина, на думку відповідача, свідчить про відсутність інформування та узгодження із споживачем тарифів кредитування. Також, як вказує відповідач, з анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг у ПриватБанку не вбачається отримання відповідачем певного типу кредитної картки, тобто обрання конкретного тарифного плану. Відповідач зазначає, що оскільки матеріали справи не містять доказів про оформлення і отримання відповідачем певного типу кредитної картки, доказів підписання відповідачем та отримання оригіналів Умов і правил надання банківських послуг, позовна заява щодо стягнення заборгованості за відсотками за користування кредитом є незаконною. За весь період дії карткового рахунку, як зазначає відповідач, позивачем безпідставно було списано в автоматичному режимі на свою користь кошти в розмірі 142 674,98 грн. Позивач надав відповідь на відзив, за яким підтримує свої позовні вимоги. Вказує на необгрунтованість доводів відповідача та зазначає, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що є свідченням того, що він знав про умови кредитування та визнав свої зобов`язання за Договором, тому посилання про те, що відповідач не був ознайомлений з умовами кредитування не повинно братись судом до уваги. Дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно, повно та об`єктивно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, що мають істотне значення для правильного вирішення справи по суті та на яких ґрунтується позовні вимоги, оцінивши докази на предмет належності, достовірності та допустимості у їх сукупності, судом встановлено наступне. 12.07.2017р. [PERSON] підписала анкету-заяву б/н про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг в Приватбанку, згідно якої з урахуванням заявки на актуалізацію даних по преміальній картці від 24.10.2018р., отримала кредит у вигляді встановленого ліміту на платіжну картку в розмірі 200 000,00 грн. Дана анкета-заява містить анкетні дані відповідача, його контактну інформацію. Також в ній зазначено, що відповідач приєднується до Умов і правил надання банківських послуг Приватбанку, які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори. Частиною першою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною другою статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За частиною першою статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Положеннями статті 638 Цивільного Кодексу України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів цього виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї зі сторін має бути досягнуто згоди. У відповідності до ч. 1 ст. 634 Цивільного кодексу України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 Цивільного кодексу України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. У відповідності до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов укладеного з відповідачем договору про надання банківських послуг б/н від 12.07.2017р., позивачем надавалися в межах встановленого ліміту відповідачу в кредит грошові кошти. Позивач вказує про те, що відповідачем неналежно виконувались зобов`язання щодо повернення кредитних коштів, з огляду на що у нього станом на 30.12.2020р. утворилась заборгованість за тілом кредиту в розмірі 130 616,06 грн. Також існує заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 6 433,89 грн. Відповідач вважає, що позивач безпідставно нараховував та здійснював автоматичне списання відсотків за користування кредитним лімітом та щомісячної комісії за обслуговування картки. За весь період дії карткового рахунку безпідставно списав в автоматичному режимі на свою користь кошти в розмірі 142 674,98 грн. З огляду на це, позивач вже отримав (списав) суму коштів у рахунок наданого кредитного ліміту в розмірі 142 67,97 грн., а тому заборгованість перед позивачем відсутня, а позовні вимоги про стягнення боргу в заявленому розмірі 137 049,95 грн. є необгрунтованими. Так, судом встановлено, що позивач, обґрунтовуючи право вимоги в частині стягнення заборгованості за відсотками, в тому числі й розміру та порядку їх нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 12.07.2017 року, посилався на витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, як невід`ємні частини спірного договору. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяг з Тарифів та витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку. Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в Умови та правила споживчого кредитування. До такого висновку дійшов і Верховний Суд у постанові від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15), у постанові від 03.07.2019 по справі №342/180/17, у постанові від 27.07.2020 по справі №188/1815/17. Так, у постанові №342/180/17 від 03.07.2019р. Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку, які не містять підпису позичальника, не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети. Заява-анкета позичальника не містить положень щодо розміру процентів, неустойки. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Крім того, Велика Палата Верховного Суду вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 принципу справедливості розгляду справи судом. Отже, в даному випадку суд вважає, що неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» у період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду з указаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з Умов і правил надання банківських послуг у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. При цьому, згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останнім і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачем 07.03.2019 року підписаний паспорт споживчого кредиту, в якому визначені умови кредитування по кредитному продукту картка «Універсальна» та «Універсальна ГОЛД». Однак матеріали справи не містять відомостей того, що відповідач шляхом підписання відповідного документу узгодив з позивачем умови кредитування за карткою преміальна, оскільки, як вбачається із заявки на актуалізацію даних, саме такий тип кредитного продукту був наданий відповідачу. За таких обставин, оскільки заява-анкета від 12.07.2017р. та паспорт споживчого кредиту від 07.03.2019р. не містять положень щодо розміру процентів за користування кредитною карткою преміальна, а також комісії за користування карткою, а Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку не містять підпису відповідача, підстави для нарахування відсотків та їх стягнення з відповідача відсутні. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Судом не береться до уваги розрахунок позивача суми заборгованості, оскільки він проведений з урахуванням сум відсотків, які, як встановлено вище, не погоджувались сторонами, а тому позов і у частині стягнення основного боргу в розмірі 130 616,06 грн. також не підлягає задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на позивача.

Outcome: dismissed