Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

позивач [PERSON] 09.06.2021 звернувся в суд із позовом до відповідачки [PERSON] , у якому просить визначити місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] , разом з ним за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що перебував із відповідачкою у зареєстрованому шлюбі, у якому у них народився син [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Сихівського районного суду м.Львова від 14.05.2020 вирішено стягувати з нього в користь відповідачки аліменти на утримання сина у розмірі 2 000 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 18.11.2019, і до досягнення дитиною повноліття. Вказане рішення набрало законної сили, заборгованості по сплаті аліментів у нього немає. Відповідачка дитиною не займається, син проживає фактично з ним з грудня 2020 року, повністю знаходиться на його утриманні. Мати дитини виїхала за межі України, не повідомивши коли повернеться. Вказав, що він забезпечений житлом, син має у квартирі свою кімнату, письмовий стіл, окреме ліжко, тобто все необхідне для повноцінного навчання та для проведення належного часу поза межами школи, для всестороннього розвитку відповідно до віку дитини. Відповідно до ухвали Сихівського суду районного суду м.Львова від 02.07.2021 (головуючий суддя Сабара Л.В.), прийнято до розгляду позов та відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження. Від представника відповідачки - адвоката Шпунта М.Б. 25.08.2021 надійшов відзив на позовну заяву, у якій останній просив відмовити у задоволенні позовних вимог за безпідставністю та необґрунтованістю, з огляду на таке. Після припинення спільного проживання сторін, а саме орієнтовно з початку 2018 року, їх син [PERSON] проживав разом із матір`ю. В грудні 2020 року відповідачка [PERSON] , у зв`язку із особливістю перебігу вагітності, наявністю загрози для життя та здоров`я плоду, а саме із об`єктивних причин, була вимушена вибути за кордон, де вищий рівень медицини для народження дитини. Відповідачкою попередньо було обговорено та погоджено із позивачем, а також її матір`ю (бабусею дитини), що на час її відсутності в Україні, дитина буде проживати з ними. 04.04.2021 вона повернулась в Україну і з того часу син проживав з нею за адресою: [ADDRESS] . Окрім них, у квартирі проживають - цивільний чоловік відповідачки [PERSON] та син відповідачки [PERSON] , [INFO] . Для сина [PERSON] у вказаній квартирі створені усі належні умови для проживання, навчання та розвитку, на підтвердження чого, долучила акт обстеження умов проживання від 07.07.2021. Вказує, що зі сторони позивача систематично вчиняються дії, які не відповідають інтересам та не погоджені із відповідачкою, з приводу чого вона неодноразово зверталась у правоохоронні органи. Із врахуванням наведеного, з огляду на прихильність дитини, соціальні зв`язки та його інтереси, слід залишити його проживати із матір`ю - [PERSON] . Відповідно до розпорядження керівника апарату Сихівського районного суду м.Львова №23 від 05.10.2021 у справі проведено повторний автоматизований розподіл. Згідно із протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 05.10.2021, така передана в провадження судді Теслюка Д.Ю. Ухвалою від 06.10.2021 прийнято до провадження дану цивільну справу та призначено таку до судового розгляду. Відповідно до ухвали суду від 13.12.2021 зобов`язано орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скласти та надати суду висновок щодо розв`язання спору. Ухвалою суду від 14.02.2022, у зв`язку із ненаданням висновку третьою особою, повторно зобов`язано орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скласти та надати суду висновок щодо розв`язання спору. У підготовчому засіданні 28.03.2022 представником органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради надано висновок щодо розв`язання спору про визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 28.03.2022 закрито підготовче провадження та призначено дану цивільну справу до розгляду по суті. У судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав з підстав, що наведені в такому. Додатково зазначив, що відповідачка, після повернення в Україну, наприкінці 2021 року знову виїхала за межі країни і з того часу не поверталась, син проживає з ним та повністю перебуває на його утриманні. Окрім цього, зазначив, що раніше він із сином проживали за адресою: [ADDRESS] , однак на даний час він змінив місце проживання та проживає із сином та дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Просив визначити місце проживання малолітнього сина разом із ним за вказаною адресою. Відповідачка [PERSON] , яка брала участь у судовому засіданні 03.06.2022 в режимі відеоконференції з використанням власних технічних засобів за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення «Easycon», просила відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві на позов. Надала пояснення про те, що на даний час вона перебуває за межами України, спочатку вона була у Мексиці, а на даний час у Республіці Польща. Вона була змушена наприкінці 2021 року виїхати за кордон у зв`язку із вагітністю та пологами, [INFO] у неї народилась донька [PERSON] . Вважає, що малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , слід залишити проживати з нею, оскільки нею створені всі необхідні умови для проживання, навчання та його розвитку. Зазначила, що має намір найближчим часом повернутись на постійне місце проживання у м.Львів. Представник третьої особи відділу «Служби у справах дітей» Франківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради Брухаль Л.Б. у судовому засіданні не заперечив щодо задоволення позовних вимог, надав пояснення, які відповідають висновку органу опіки та піклування про розв`язання спору від 24.02.2022. Представник третьої особи відділу «Служби у справах дітей» Сихівського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради у судове засідання не з`явився. Заслухавши думку учасників справи, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до такого висновку. Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, учасники справи [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованих шлюбних відносинах. Рішенням Сихівського районного суду м.Львова від 10.09.2018 шлюб між сторонами розірвано (а.с.5). Згідно із свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 20.01.2021, виданим повторно, [PERSON] народився [INFO] , його батьки: [PERSON] та [PERSON] (а.с.4). Статтею 141 СК України передбачено, що батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Згідно із ч.2 ст.150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Законодавством визначено права та обов`язки батьків щодо виховання дитини, при цьому пріоритетним та принциповим визначенням є інтереси дитини, що вони повинні бути непорушними в незалежності від стосунків батьків між собою. Згідно із ст. 160 СК України місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Відповідно до ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Згідно із ч.3 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Стаття 19 СК України передбачає, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним, обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою (ч. 4). Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають усіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки, або, у відповідних випадках, законні опікуни, - несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п. 1 ст. 9 вказаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують право дитини не розлучатися з обома батьками усупереч їх бажанню, за винятком випадків, якщо в разі компетентні органи, згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно ухвалити рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що вирішують питання соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини (ч. 1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним з батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ч. 1 ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ч.ч. 2 і 3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст. 161 СК України вбачається висновок, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, малолітній [PERSON] , [INFO] , у період часу з грудня 2020 року по квітень 2021 року, а в подальшому з жовтня 2021 року і по даний час проживає разом з батьком [PERSON] . Спочатку вони разом проживали за адресою: [ADDRESS] , а на даний час проживають за адресою: [ADDRESS] . Мати малолітнього [PERSON] , [INFO] , тривалий час перебуває за межами України. Як вбачається із свідоцтв про народження, а також довідки про реєстрацію особи громадянином України, у відповідачки [PERSON] [INFO] народився син [PERSON] (місце народження - м.Беніто-Хуарес, штат Кінтана-Роо, Мексика), [INFO] народилась дочка [PERSON] (місце народження - м.Беніто-Хуарес, штат Кінтана-Роо, Мексика) (а.с.56, 57, 58, 158, 159). Згідно із висновком органу опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради від 24.02.2022 про розв`язання спору щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , оскільки встановлено, що між батьками існує усна домовленість щодо тимчасового проживання сина разом з батьком, а тому на даний час не існує спору між батьками щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , відтак не доцільно визначати місце проживання дитини із одним з батьків. Додатково повідомлено, що враховуючи фактичне проживання малолітнього [PERSON] разом з батьком, який створив належні умови для проживання та навчання сина, має самостійний дохід, а також те, що не вдалось обстежити умови проживання матері, не проведено оцінки потреб сім`ї з метою встановлення спроможності матері виконувати обов`язки з виховання дитини та догляду за нею, Франківська районна адміністрація, як орган опіки та піклування, не заперечує щодо визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , разом з батьком, [PERSON] (а.с. 145). Даний висновок був наданий органом опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради після обстеження умов проживання позивача [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . У зв`язку із зміною місця проживання позивача [PERSON] , ухвалою суду від 03.06.2022 зобов`язано орган опіки та піклування Франківської районної адміністрації Львівської міської ради скласти та надати суду висновок щодо розв`язання спору. У судовому засіданні 30.06.2022 представником третьої особи відділ «Служби у справах дітей» Франківського району управління «Служба у справах дітей» департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради долучено лист, а також акт обстеження умов проживання за адресою: [ADDRESS] від 21.06.2022. Із долучених документів вбачається, що у вказаній квартирі, яка складається із трьох кімнат, кухні, вигод, коридору та балкону, для виховання та розвитку дитини створено такі умови: для дитини виділена окрема кімната, облаштоване місце для навчання та відпочинку, наявна художня та навчальна література. У квартирі проживають і мають постійне місце реєстрації: [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Враховуючи наведене, висновок Франківської районної адміністрації, як органу опіки та піклування не скасований, відсутні нові обставини, які б мали значення для вирішення спору. Окрім цього, у листі зазначено, що на засідання комісії було запрошено представника матері дитини [PERSON] , однак такий не з`явився. Представником відповідачки [PERSON] - адвокатом Шпунт М.Б. долучено до матеріалів справи акт обстеження умов проживання від 07.07.2021, з якого вбачається, що [PERSON] орендує квартиру [ADDRESS] , яка складається із двох кімнат, кухні-студії та вигод. Для виховання та розвитку дитини створено такі умови: у дитини окрема кімната, ліжко, письмовий стіл, навчальна література, одяг по сезонах, іграшки (а.с.190). Суд не приймає до уваги даний акт, як належний доказ створення [PERSON] для малолітньої дитини умов для проживання, оскільки такий акт складено 07.07.2021, а обстежити квартиру [ADDRESS] органом опіки та піклування не вдалось, оскільки при відвідуванні адреси 20.02.2022 дверей ніхто не відчинив. Окрім цього, на повторне засідання комісії щодо розв`язання спору 29.06.2022 представник [PERSON] не з`явився, жодних документів щодо наявності самостійного доходу останньої не надав, а також не надав відомостей про місце її проживання для складання акту обстеження. Окрім цього, у судовому засіданні було заслухано думку дитини - малолітнього [PERSON] , [INFO] , який не висловив свого однозначного бажання проживати із одним з батьків. Разом з тим, [PERSON] вказав, що хотів би, щоб основна частина його особистих речей знаходилась за місцем проживання батька [PERSON] . Із врахуванням наведених вище обставин, враховуючи ставлення обох батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, та з огляду на те, що на даний час визначення місця проживання дитини разом з батьком не суперечить інтересам дитини, суд, з врахуванням окремого проживання батьків дитини малолітнього [PERSON] , [INFO] , дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , відтак позовні вимоги підлягають задоволенню. Окрім цього, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, з відповідачки підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати в розмірі 908 грн. судового збору.

Outcome: approved