Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовною заявою, в якій просить визнати виконавчий напис нотаріуса №1680, виданий 19.06.2019 приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. таким, що не підлягає виконанню. В обґрунтування своїх вимог зазначила, що 08.11.2021 їй стало відомо про те, що у державного виконавця Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Сахнюка О.П. перебуває виконавче провадження від 02.11.201 №67333782, по примусовому виконанню виконавчого напису нотаріуса, яким зверненуто стягнення на житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] , який належить їй на праві власності. Між її дочкою [PERSON] та АТ КБ «ПриватБанк» 19.06.2008 укладено кредитний договір за умовами якого банк надав їй у користування грошові кошти у сумі 17551,44 доларів США на строк з 19.06.2008 по 19.06.2018. Крім цього того ж дня між [PERSON] та її чоловік [PERSON] уклали з банком іпотечний договір, предметом якого є вищевказаний будинок. Деякий час [PERSON] невзмозі була виконувати свої зобов`язання за кредитним договором. Наразі за рішенням суду з [PERSON] та [PERSON] за рішенням суду з заробітної плати вираховують по 40% з заробітної плати, з метою забезпечення виконання умов кредитного договору. Крім того, у виконавчому написі зазначені неправдиві відомості, а саме зазначено, що [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є фізичними особами-підприємцями, що не відповідає дійсності. Також зазначає, що виконавчий напис нотаріуса вчинено не на підставі документів, які передбачені переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку. З огляду на викладене, оскільки кредитна заборгованість не є безспірною, виконавчий напис вчинено на підставі нотаріально не посвідченого договору, з грубими помилками, що не відповідають дійсності, а тому просить визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.11.2021 у провадженні №2-з/389/78/21 (ЄУН 389/3378/21) задоволено представника [PERSON] - адвоката Большакова Р.В. про забезпечення позовної заяви та зупинено стягнення у виконавчому провадженні №67333782, відкритому за виконавчим написом нотаріуса №1680, виданим 19.06.2019 приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Бондар І.М. Ухвалою суду від 01.03.2022 задоволено клопотання представника позивача - адвоката Большакова Р.В. та витребувано докази приватного нотаріуса Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. На виконання ухвали суду від 01.03.2022 приватним Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. надіслано суду копії наступних документів: виконавчого напису нотаріуса, вчиненого 19.06.2019 та зареєстрованого в реєстрі за №1680, заяву про вчинення виконавчого напсу, довіреність представника банку, Інформаційні довідки з Єдиного реєстру спеціальних бланків нотаріальних документів, письмові вимоги про усунення порушень за кредитним договором, іпотечного договору від 19.06.2008, кредитного договру №KGZNGA01580011 від 19.06.2008 та додатків до нього, виписки з рахунку боржника [PERSON] . Позивач у судове засідання не з`явилась, однак її представник - адвокат Большаков Р.В. подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, а справу слухати без його та позивача участі. Не заперечував щодо заочного розгляду справи. Представник відповідача акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлий належним чином у встановленому законом порядку, причини неявки суду не відомі. Відповідно до ухвали Знам`янського міськрайонного суду Кіровоградської області від 14.06.2022, розгляд справи проводиться заочно. Відповідно до п.1 ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі, якщо відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Третя особа приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. у судове засідання не з`явилася, подала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Представник третьої особи Знам`янського відділу державної виконавчої служби у Кропивницькому районі Кіровоградської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі. Суд, дослідивши письмові матеріали справи, встановив наступне. Між [PERSON] та комерційним банком «ПриватБанк» 19.06.2008 уладено кредитний договір №KGZNGA01580011, відповідно до умов якого банк зобов`язався надати їй кредитні кошти на строк з 19.06.2008 по 19.06.2018 включно, у вигляді непоновлювальної лінії у розмірі 17551,44 доларів США. Між закритив акціонерним товариством комерційним банком «ПриватБанк» та [PERSON] і [PERSON] 19.06.2008 укладено іпотечний договір для забезпечення виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №KGZNGA01580011 від 19.06.2008 та надали в іпотеку нерузоме майно, а саме житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, розташований в [ADDRESS] . Приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Бондар І.М. 19.06.2019 вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за №1680 З даного виконавчого напису вбачається, що нотаріус пропонує звернути стягнення на нерухоме майно - житловий будинок з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що належить на праві власності [PERSON] , [PERSON] , які є майновими поручителями [PERSON] , за її кредитними зобов`язаннями перед АТ КБ «ПриватБанк» згідно кредитного договору №KGZNGA01580011 від 19.06.2008. Зазначене нерухоме майно на підставі договору іпотеки, посвідченого 19.06.2008 приватним нотаріусом Знам`янського міського нотаріального округу Кіровоградської області Гріцик Н.М. за реєстровим №1179, передане в іпотеку АТ КБ «ПриватБанк», яке є правонаступником ЗАТ КБ «ПриватБанк». За рахунок коштів, отриманих від реалізації нерухомого майна, пропонує задовольнити вимоги АТ КБ «ПриватБанк`шляхом перерахування коштів на їх рахунок у розмірі: заборгованості за кредитом - 139936,13 доларів США; заборгованості за відсотками - 14197,50 доларів США; комісії - 3666,86 доларів США; пені - 96501,15 доларів США, що всього становить 128301,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.04.2019 становить 3474552 грн. 24 коп. Витрати, пов`язані із вчиненням виконавчого напису 3500 грн. 00 коп. Всього, з урахуванням витрат пов`язаних з вчиненням виконавчого напису, становить 3478052 грн. 24 коп. Строк, за який провадиться стягнення - десять років дев`ять місяців шістнадцять днів, а саме з 19.06.2008 по 04.04.2019. Відповідно до ст.18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (ч.1 ст.39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно зі ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з п.п.2.1 п.2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п.3.1 вказаної Глави нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем, за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 п.3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документів згідно з Переліком, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. З урахування приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості по спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і неправильність вимог боржника. Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержанням нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Вищевикладене узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, висловленою в Постанові у справі № 320/7932/16-ц від 06.05.2020. Отже, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та не переконався в тому, що іпотекодержателем надіслано повідомлення - письмову вимогу про усунення порушень, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Так, суд бере до уваги, що згідно письмових вимог про усунення порушень за кредитним договором №№KGZNGA01580011 від 19.06.2008, адресовані [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , кредитор АТ КБ «ПриватБанк» вимагає усунути порушення умов кредитного договору та погасити заборгованість у 30-тиденний термін з дати відправлення цієї вимоги, у розмірі 134716,72 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.04.2019 складає 3648279 грн. 20 коп. та 250 грн. 00 коп., однак згідно виконавчого напису сума заборгованості склала 128301,64 доларів США, що за курсом НБУ станом на 04.04.2019 становить 3474552 грн. 24 коп. При цьому сума заборгованості у виписці з рахунку боржника [PERSON] становить ту, яка зазначена у письмовій вимозі. Таким чином, незважаючи на те, що хоча сума заборгованості, яка стягнута нотаріусом за виконавчим написом є меншою, однак вона різниться із заявленою сумою у досудовій вимозі. Окрім того, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, з якою останній погоджується, що, відповідно, виключає можливість спору зі сторони боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, а відтак і документи, які підтверджують її безспірність, і на підставі яких нотаріусами здійснюються виконавчі написи, мають бути однозначними, беззаперечними, та такими, що містять вираз волі стосовно наявності певної заборгованості не лише кредитора, а й самого боржника, або ж безумовно підтверджують наявність у боржника перед кредитором заборгованості саме в такому розмірі. При цьому позивач стверджує, що з неї наразі з заробітної плати вираховуються кошти на погашення заборгованості за кредитним договором на підставі рішення суду. Оскільки сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого, а позивач у тексті позовної заяви ставить під сумнів розмір нарахованої заборгованості, суд приходить до висновку, що сума боргу на яку звернено стягнення на підставі оскаржуваного виконавчого напису не може вважатись безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, оскільки суми розміру заборгованості у виконавчому написі різняться від сум вказаних у досудовій вимогі та від тої, яка міститься в заяві про вчинення виконавчого напису. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача. Враховуючи викладене, судом не може бути констатовано безспірність при стягненні заборгованості, а як наслідок правомірність вчинення виконавчого напису нотаріуса. Отже, на думку суду, у даному випадку, нотаріус при вчиненні оспорюваного виконавчого напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином, приймаючи до уваги, що виконавчий напис приватного нотаріуса був вчинений в порушення вимог Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог позивача. Відповідно до ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідача підлягає стягненню на користь позивачки судовий збір у розмірі 908 грн. 00 коп., що сплачений у провадженні №2/389/708/21 (ЄУН 389/3378/21), 454 грн. 00 коп., що сплачений у провадженні №2-з/389/78/21 (ЄУН 389/3378/21), а всього 1362 грн. 00 коп. Крім того, згідно з ч.1 ст.158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. За таких обставин, дійшовши до висновку про необхідність ухвалення рішення про задоволення позову, суд вважає, відповідно до ч.7 ст.158 ЦК України, що заходи забезпечення позову будуть продовжувати діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання даним рішенням законної сили. На підставі викладеного, ст.ст.50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», ст.ст.18, 256, 257, 258, 261, 266, 267 ЦК України,

Outcome: approved