Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

12.10.2021 до Бориспільського міськрайонного суду Київської області засобами поштового зв`язку надійшов позов [PERSON] , яка з урахуванням поданої заяви про зміну предмета позову, просила суд: - визнати дійсною односторонню відмову від Інвестиційного Договору № ХЕП/01- КВ/127 від 14 вересня 2019 року, укладеного між мною позивачем [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» яке діє від імені та в інтересах Акціонерного Товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС»; - розірвати Інвестиційний Договір № ХЕП/01- КВ/127 від 14 вересня 2019 року, укладений між позивачем [PERSON] та відповідачем Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» яке діє від імені та в інтересах Акціонерного Товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС»; - стягнути з Акціонерного Товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» сплачені позивачем грошові кошти в сумі 401055,81 гривень; - стягнути з Акціонерного Товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» пеню у сумі 82919,39 гривень; - стягнути з Акціонерного Товариства «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» моральну шкоду у сумі 40000,00 гривень (а.с.1-7, 97). Свої вимоги позивач обґрунтовує наступним. 14 вересня 2019 року між позивачем та ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН», яке діє від імені та в інтересах АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «ЕЛЬБРУС» (надалі - Фонд), укладено Інвестиційний Договір № ХЕП/01-КВ/127 (надалі - Договір). За умовами вказаного Договору позивач зобов`язалася передати відповідачу в управління грошові кошти з метою отримання позивачем у власність житло (об`єкт інвестування) - квартиру [ADDRESS] , загальною проектною площею - 30,81 кв. м. Зазначений термін завершення будівництва робіт - 1 квартал 2020 року. Вказує, що внесла на рахунок відповідача грошові кошти:16 вересня 2019р. 230000,00 грн, 28 жовтня 2019 р. 171055,81 грн., всього у сумі 401055,81 грн., що складає 100% вартості загальної проектної площі об`єкту інвестування. Як вказує позивач, на даний момент Об`єкт інвестування - квартира [ADDRESS] загальною проектною площею - 30,81 кв.м. недобудована (будівництво припинено), у зв`язку з чим позивач не може оформити право власності на неї. Термін завершення будівництва робіт, зазначений в пункті 2.8. Договору І - квартал 2020 року, постійно порушується і переноситься на невизначений строк. Також зазначає, що, починаючи з листопада місяця 2020р. вона почала цікавитись у відповідача, чому не завершились будівельні роботи. В червні місяці 2021 року будівельні роботи на Об`єкті остаточно зупинилися. Вказує, що пунктом 2.2 Договору, передбачено обов`язок відповідача вимагати від Замовника будівництва Об`єкту завершення будівництва у строк, але ці умови також не виконуються, на її звернення відповідач надав їй формальну відписку. Посилаючись на вимоги ст.ст. 610, 611 ЦК України та ст.ст.12,18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» вважає, що у зв`язку з порушенням умов укладеного Договору може вимагати розірвання договору та повернення сплачених коштів. Враховуючи вищезазначене в вересні 2021 року позивач надіслала відповідачу письмове повідомлення про розірвання Інвестиційного Договору № ХЕП/01-КВ/127 від 14 вересня 2019 року в односторонньому порядку та повернення їй попередньо сплачені грошові кошти у сумі - 401055,81грн. проте відповідач в добровільному порядку повертати кошти не збирається. Також вказує, що в зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору вона почала сильно хвилюватися за вкладені грошові кошти, була вимушена прикладати додаткових зусиль для організації свого життя (винаймати квартиру), була змушена економити на харчах, відпочинку. Вона вагітна і знаходиться на обліку в Комунальному неприбутковому підприємстві Бориспільської районної ради та Бориспільської міської ради «Бориспільська багатопрофільна лікарня інтенсивного лікування», дуже сильно переживає, де вона буде жити зі своєю сім`єю та майбутньою маленькою дитиною, яку боїться втратити через хвилювання. Заподіяну моральну шкоду вона оцінює в сумі 40000,00 грн. Посилаючись на положення ч.5 ст.10 Закону України «Про захист прав споживачів», позивач нарахувала пеню в межах річного строку позовної давності: 401055,81 грн. х 3 % х 365 днів прострочення - за період із 01 листопада 2020 року до 01 жовтня 2021 року, сума пені складає - 82 919,39грн.. 09.02.2022 представником відповідачів адвокатом Овсій Д.Ю. подано відзив (а.с.78-80), за змістом якого просить відмовити у задоволенні позову, при цьому зазначає, що відповідачі не погоджуються з викладеними у позовній заяві твердженнями та заперечують можливість задоволення позовних вимог з огляду на наступне. У якості основної позовної вимоги позивачем заявлено вимогу про визнання дійсною односторонньої відмови нею від договору та у якості похідних від неї, - стягнення сплачених позивачкою грошових коштів у розмірі 401055,81 грн. та нарахованої пені у сумі 82919,39 грн. Зазначає, що підставою для реалізації визначеного ч. 4 ст. 18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» права вимагати від управителя дострокового розірвання договору та сплати коштів є доведення ним факту порушення забудовником строку спорудження об`єкту або неналежного виконання управителем передбачених частиною першою обов`язків. Таким порушенням позивачка визначає зупинення будівництва у 2020 р. та не здійснення будівництва у 2021 р. Звертає увагу, що за змістом укладеного Договору сторони обумовили визначення орієнтовного, а не конкретного строку планового завершення робіт. Вважає, що доказів запевнення Фондом позивача про те, що вказаний у договорі термін завершення будівельних робіт є конкретним та остаточним, - позивачем до матеріалів справи не надано, що свідчить про відсутність прострочення виконання зобов`язання у діях Фонду, що в свою чергу виключає можливість застосування положень ч. 4 ст. 18 Закону України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю». Також вказує, що позивачкою не доведено того, що умови договору щодо зазначення орієнтовного терміну планового завершення будівельних робіт є несправедливими, оскільки такі умови не підпадають під жодне з визначень, що міститься у ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Посилаючись на п. 9.2 Договору , вказує, що доказів направлення позивачем відповідачу-1 повідомлення від 14.09.2021 р. про розірвання договору позивачем не надано, а відповідно і не доведено того, що ним було реалізовано право на односторонню відмову від договору. Також зазначає, що замовник будівництва об`єкту є ТОВ «Альта- Град», який викупив права та зобов`язання за кредитами ТОВ «Системабуд» та ТОВ «Монолітжитлобуд», в т.ч. права на об`єкт незавершеного будівництва за адресою [ADDRESS] та у 2019 р. розпочав роботи по реконструкції недобудови, однак у 2020 р. ПАТ «Омегабанк», який володів правами та зобов`язаннями до 2014 року незаконно вдруге перепродав зобов`язання третій особі та вказував про те, що будівельні роботи будуть відновлені після ухвалення судового рішення про незаконність продажу. Про це зазначено в долученому позивачем листі, який свідчить про відсутність вини як Фонду так і Замовника будівництва у зупиненні будівництва об`єкту станом на момент звернення з позовом. Вказує, що підстави для нарахування пені відсутні, оскільки позивачем не доведено підстав для нарахування та стягнення пені. Також вважають, що позивачем не доведено існування підстав для відшкодування моральної шкоди, а також на обґрунтовано розрахунку розміру моральної шкоди саме у розмірі в 40000 грн., а надані нею докази оренди можуть свідчити виключно про можливе понесення нею збитків. Звертає увагу, що відповідач-1 листом від 05.10.2021 р. пропонував позивачу з`явитись для підписання додаткової угоди про розірвання договору, яке позивачкою було проігноровано, що свідчить про її незацікавленість у вирішенні питання, а відповідно і виключає зв`язок між моральною шкодою та діями сторін. Також звертає увагу, що кошти за договором мали перераховуватись та були перераховані «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус», а тому не можуть бути стягнуті з відповідача-1. Ухвалою від 15.10.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено до підготовчого засідання (а.с.41-42). Ухвалою від 13.05.2022 закрито підготовче засідання та призначено справу до судового розгляду. У судовому засідання позивач [PERSON] та її представник [PERSON] підтримали позовні вимоги, просили їх задовольнити. Представник відповідачів у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду відповідачі та їх представник були повідомлені належним чином, додаткових заяв та клопотань до суду від відповідачів не надійшло. Відповідно до вимог ст. ст. 223, 280 ЦПК України, суд постановив ухвалу про розгляд справи за відсутності представників відповідачів. Заслухавши пояснення позивача та її представника, дослідивши відзив відповідачів, письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до вимог ст.\~13\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексу. Відповідно до вимог ч. 6 ст. 81 ЦПК України\~доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. У судовому засіданні встановлено, що 14 вересня 2019 року між позивачем [PERSON] (РНОКПП [NUMBER] ) та Акціонерним товариством «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» (код ЄДРПОУ -41762527), від імені, в інтересах та за рахунок якого на підставі Договору №30/11-2017 про управління активами корпоративного інвестиційного фонду від 30.11.2017 року діє Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» (код ЄДРПОУ -40962048), було укладено Інвестиційний Договір №ХЕП/01-КВ/127 (а.с.14-19). За умовами вказаного Інвестиційного договору позивач (Інвестор) зобов`язалася інвестувати в Об`єкт інвестування шляхом здійснення інвестиційного внеску в розмірі вартості Об`єкту на умовах і в строки, передбачені Договором, а після оформлення і реєстрації права власності Фонду на Об`єкт , отримати Об`єкт у власність в порядку, встановленому Договором (п.2.3 Договору). Відповідач Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» (Фонд) зобов`язався вимагати від Замовника будівництва Об`єкту будівництва завершення будівництва в строк, а також після оформлення та реєстрації права власності Фонду на Об`єкт передати його у власність Інвестора в порядку, який встановлено Договором (п.2.2 Договору). За змістом п.1.1. Інвестиційного договору Об`єкт будівництва - «Реконструкція незавершеного будівництва багатоповерхових будинків на [ADDRESS] », будівництво якого здійснюється на земельній ділянці , площею 2,2074 га, з кадастровим номером 321500000:10:020:007, цільове призначення для житлової забудови і громадського призначення; Об`єкт - квартира [ADDRESS] , загальна проектна площа 30,81 кв.м., яка стане об`єктом нерухомості після реєстрації права власності на неї в порядку, визначеному чинним законодавством України із зазначеними попередніми проектними характеристиками. Як визначено умовами договору (п.6.2 Інвестиційного договору) орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт І квартал 2020 року. Під «Плановим завершенням будівельних робіт» Сторони розуміють завершення виконання Замовником будівництва будівельних робіт, що підтверджується офіційнім документом авторського нагляду про завершення будівельних робіт. За змістом п.8.1 Інвестиційного договору, цей Договір вступає в силу після його підписання Сторонами та діє до повного виконання зобов`язань Сторонами, передбачених умовами цього Договору, крім випадків, передбачених цим договором. Встановлено, що позивач повністю виконала взяті на себе зобов`язання, сплатила обумовлену договором вартість Об`єкту (квартири): згідно з платіжним дорученням №1366507 від 16 вересня 2019 р. на суму - 230000,00 грн; згідно з платіжним дорученням №2109686 від 28 жовтня 2019 р. на суму - 171055,81 грн, а всього на загальну суму 401055,81 грн. (а.с.20,21). Наведене також підтверджується довідкою про сплату 401055,82грн. від 14.11.2019 р., №ХЕП/01-КВ/127, виданою ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН», що, враховуючи п.4.1 Інвестиційного договору, відповідає оплаті загальної суми інвестиційного внеску за Інвестиційним договором (а.с.22). З листа позивача [PERSON] від 13 липня 2021 року, адресованого директору ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» (а.с.23) та відповіді ТОВ «АЛЬТА-ГРАД» вих. №13/08/21-1 від 13 серпня 2021 року, адресованої директору ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» (а.с.24), вбачається, що позивач зверталася до відповідача за роз`ясненнями зупинення будівельних робіт на Об`єкті будівництва за адресою вул.Бежівка, 14 у м.Бориспіль, у зв`язку з чим ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» листом від 29 липня 2021 року №29/07/2021 звернулося до ТОВ «АЛЬТА-ГРАД» щодо надання роз`яснень у відповідь на лист [PERSON] від 13 липня 2021 року. Своїм листом ТОВ «АЛЬТА-ГРАД» повідомило, що в 2016 році ТОВ «АЛЬТА-ГРАД» викупили права та зобов`язання за кредитами ТОВ «Системабуд» та ТОВ «Монолітжитлобуд», в тому числі права на об`єкт незавершеного будівництва за адресою: [ADDRESS] . В 2019 році розпочалися роботи з реконструкції недобудови житлового комплексу Home&Park Comfort House. В 2020 році «Омега-банк», який володів правами і зобов`язаннями до 2014 року, та його ліквідатор, Фонд гарантування вкладів фізичних осіб незаконно вдруге перепродали кредитні зобов`язання (а.с.24). Ці обставини відповідачами не оспорюються та свідчать про те, що в обумовлений в Інвестиційному договорі строк планового завершення будівельних робіт у першому кварталі 2020 року, будівництво Об`єкту будівництва не було завершене. Будь-яких належних і допустимих доказів того, що відповідачі, зокрема Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус», або від його імені ТОВ «Компанія з управління активами «ПОРТОФІН» на виконання взятих на себе зобов`язань (п.2.2. Інвестиційного договору) вимагали від Замовника будівництва завершення будівництва в строк (тобто до 01.04.2020), суду надано не було. Обставини, наведені в листі ТОВ «АЛЬТА-ГРАД», не звільняли відповідача Акціонерне товариство «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» контролювати процес будівництва, діяти добросовісно з метою дотриманням укладених з позивачем умов Інвестиційного договору та взятих на себе зобов`язань. Проаналізувавши умови вищезазначеного Інвестиційного договору №ХЕП/01-КВ/127 від 14 вересня 2019 року, суд дійшов висновку, що позивач, взявши на себе зобов`язання інвестувати в будівництво квартири Об`єкт будівництва, які позивач виконала в повному обсязі, мала підстави розраховувати, що відповідач виконає свої зобов`язання щодо завершення виконання Замовником (ТОВ «АЛЬТА-ГРАД») будівництва у термін планового завершення будівельних робіт 1 квартал 2020 року. При цьому термін «Орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт» (п.6.2 Інвестиційного договору) жодним чином не звільняє відповідача від обов`язку вимагати від Замовника будівництва Об`єкту будівництва завершення будівництва в строк (п.2.2 Інвестиційного договору). Оскільки інший строк завершення будівництва в Інвестиційному договорі не вказаний, слід дійти висновку, що «Орієнтовний термін планового завершення будівельних робіт- І квартал 2020 року» і є таким строком. Суд погоджується, що до спірних правовідносин належить застосовувати положення законодавства, що регулює правові та організаційній засади залучення коштів фізичних осіб в управління з метою фінансування будівництва житла, оскільки укладений сторонами Інвестиційний договір мітить ознаки договору про участі у фонді фінансування будівництва, передбачені ст.ст.14,15 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», в тому числі: позивач інвестує кошти у будівництво житла, за позивачем, як інвестором (в Законі - довірителем) закріплюєтеся об`єкт інвестування, а також визначається запланована дата (місяць і рік) введення об`єкта будівництва в експлуатацію. В цьому зв`язку суд звертає увагу, що за змістом ч.1,7 ст.9 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», управитель укладає із забудовником договір, за яким забудовник зобов`язується збудувати один або декілька об`єктів будівництва, ввести їх в експлуатацію в установленому законодавством порядку та передати об`єкти інвестування установникам цього фонду у строки та на умовах, визначених цим Законом, Правилами фонду та договором управління майном, а управитель зобов`язується здійснювати фінансування будівництва цих об`єктів будівництва на умовах договору. Забудовник зобов`язаний виконати свої зобов`язання за договором щодо організації спорудження об`єктів будівництва та своєчасного введення їх в експлуатацію незалежно від обсягу замовлення на будівництво, підтвердженого управителем. Крім того,\~в силу\~вимог ч.1\~ст.18\~Закону управитель\~здійснює контроль\~за дотриманням\~забудовником умов\~та зобов`язань\~за договором\~з метою\~своєчасного запобігання\~виникненню ризикових\~ситуацій у\~процесі будівництва\~внаслідок дій\~забудовника,\~що можуть\~призвести до: змін\~технічних характеристик\~об`єктів будівництва\~та/або\~об`єктів інвестування; погіршення\~споживчих властивостей\~об`єктів будівництва\~та/або\~об`єктів інвестування; зростання\~вартості будівництва\~більше ніж\~на двадцять\~відсотків; збільшення строків будівництва більше ніж на дев`яносто днів. Відповідно до вимог ч.4 цієї статті, у разі порушення забудовником строків спорудження об`єкта будівництва або у разі неналежного виконання управителем своїх обов`язків, передбачених частиною першою цієї статті, довіритель має право вимагати від управителя дострокового розірвання договору та виплати йому коштів. Управитель зобов`язаний виплатити довірителю кошти у сумі, що визначається відповідно до статті 20 цього Закону при відмові довірителя від участі у ФФБ і не може бути меншою за суму, внесену довірителем до ФФБ. Довіритель не сплачує управителю винагороду за виплату йому коштів у разі, якщо довіритель відмовляється від участі у ФФБ з підстав, визначених цією частиною. Встановлено, що вищенаведених вимог ч.1 ст.18 Закону України Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» відповідачами дотримано не було (Фондом- як управителем залучених коштів, та ТОВ «ПОРТОФІН», який діє від імені, в інтересах та за рахунок Фонду - АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус»). У зв`язку з цим позивач звернулася до ТОВ «ПОРТОФІН», який діє від імені та в інтересах АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус», з повідомленням про розірвання Інвестиційного договору №ХЕП/01-КВ/127 від 14.09.2019, що датоване 14 вересня 2021 року (а.с.26-27). Хоча представник відповідачів у відзиві відповідачі звертає на відсутність доказів отримання повідомлення про розірвання договору відповідачами, проте факт отримання такого повідомлення підтверджується долученою до відзиву копією листа ТОВ «КУА «ПОРТОФІН»№ЕЛ-61 від 05 жовтня 2021 року, адресованого позивачу, відповідно до якого зазначено, що товариством було отримано повідомлення про розірвання інвестиційного договору ХЕП/01-КВ/127 від 14 вересня 2019 року, у відповідь на яке зазначили, що не заперечують проти розірвання даного договору за згодою сторін, та було запропоновано позивачу з`явитися для підписання додаткової угоди про розірвання 11.10.2021 об 11.00год.за адресою: м.Київ,вул.Антоновича, буд.44 (а.с.84). Та доказами його направлення позивачу (а.с.85) Факт направлення такого листа позивачу відповідачами не заперечується. Як стверджувала позивач під час судового розгляду, повідомленою їй в телефонному режимі умовою підписання додаткової угоди було відстрочення виплати сплачених за договором коштів Згідно з вимогами ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). В силу вимог ч.1 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому\~відповідно до\~вимог ст.654\~ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту. Так, за змістом п. 8.2 Інвестиційного договору, дія договору припиняється у разі : порушення Інвестором терміну внесення платежів на умовах, що встановлені цим Договором (п.п.8.2.1); у випадках, передбачених чинним законодавством України (п.п.8.2.2); за згодою сторін (п.п.8.2.3.) Суд звертає увагу, що п.п. 8.3, 8.4 Інвестиційного договору передбачено підстави та порядок розірвання договору з ініціативи Фонду у разі ухилення Інвестора від укладенні договору купівлі-продажу Об`єкта в строк, передбачений Договором, а також у разі ухилення від підписання договору про участь власника Об`єкта у витратах на утримання Будинку та прибудинкової території порушень, при цьому розірвання договору відбувається шляхом повідомлення про розірвання договору без укладення додаткових документів/договорів, а також передбачено повернення коштів Інвестору протягом 90 банківських днів з дати розірвання договору за виключенням визначеного штрафу. Пунктом 8.5 Інвестиційного договору передбачено можливість розірвання договору за письмовою вимогою Інвестора шляхом підписання додаткової угоди до даного Договору, у разі, якщо Фонд не уклав (ухиляється від укладення) Договору купівлі-продажу Об`єкта в строк, передбачений цим Договором. При цьому визначено, що Фонд зобов`язаний повернути сплачені Інвестором кошти протягом 90 днів після розірвання договору та сплати Інвестору штрафу у розмірі 0,01% від суми сплачених інвестором коштів. Разом з цим в силу вищенаведених вимог ч.4 ст.18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» у зв`язку з недотриманням забудовником строків будівництва (незалежно від обставин, внаслідок яких сталася така затримка), а також нездійсненням Фондом (управителем) контролю за дотриманням забудовником таких строків, про що свідчить і сам факт звернення ТОВ «КУА «ПРОРТОФІН» за відповідними роз`ясненнями до забудовника ТОВ «АЛЬТА-ГРАД» лише в серпні 2021 року, зі спливом 90 днів після закінчення запланованого строку завершення будівництва, та лише у зв`язку зі зверненням позивача за такими роз`ясненнями, і відсутність доказів, які б доводили протилежне, позивач має право вимагати від АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» дострокового розірвання договору та виплати їй коштів. При цьому за змістом вищевказаної ч.4 ст.18 Закону АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» зобов`язаний виплатити позивачу кошти у сумі, яка не може бути меншою за внесену нею суму, тобто в розмірі 401055 гривень 81 копійка (а.с.20-22). Укладення додаткових угод між сторонами у зв`язку з цим законом не вимагається. Водночас,\~оскільки відповідачем\~не визнається\~право позивача\~на відмову\~від Інвестиційного\~договору в\~односторонньому порядку\~в силу\~вимог закону,\~суд враховує,\~що відповідно\~до ч.2\~ст.\~651\~ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. При цьому істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувача при укладенні договору. Зважаючи на встановлені судом фактичні обставини справи, та правовідносини, що виникли між сторонами, суд дійшов висновку, що в частині заявлених позовних вимог про визнання дійсною відмову від договору, розірвання договору та стягнення сплачених позивачем коштів, позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню Разом із з цим в частині нарахованої позивачем пені в сумі 82919,39 грн. за період з 01.11.2020 по 01.10.2021 в розмірі 3% від сплаченої суми 401055,81 грн. за 365 днів прострочення, позов задоволенню не підлягає, враховуючи наступне. Так, ні ст.18 Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», ні умовами Інвестиційного договору не передбачено настання таких наслідків у виді стягнення неустойки на користь інвестора (довірителя) у разі недотримання забудовником (який не є стороною Інвестиційного договору) строків будівництва, оскільки таким наслідком є право Інвестора в односторонньому порядку відмовитися від договору та отримати сплачені кошти. Суд вважає необґрунтованим посилання позивача як на підставу нарахування пені на положення частини п`ятої статті 10 Закону України «Про захист прав споживачів», якою передбачено, що у разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Так, відповідно до умов укладеного Інвестиційного договору, позивач за наслідками його виконання мала отримати у власність Об`єкт - квартиру [ADDRESS] на підставі договору купівлі- продажу, який укладається протягом 90 календарних днів з дати проведення державної реєстрації права власності Фонду на Об`єкт. При цьому відповідно до умов п.6.3 Інвестиційного договору Фонд зобов`язався письмово повідомити Інвестора про планове завершення будівельних робіт, протягом 90 календарних днів з моменту отримання офіційного документу авторського нагляду про завершення будівельних робіт згідно п 6.2 даного Договору від Замовника будівництва. Відповідно до умов п.7.5 Інвестиційного договору, у випадку порушення п.6.3 даного Договору більш ніж на 90 календарних днів Фонд сплачує на користь Інвестора штраф у розмірі 10% від вартості Об`єкту. Таким чином, з урахуванням вищенаведених умов укладеного сторонами Інвестиційного договору відповідальність за прострочення АТ «Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд «Ельбрус» мало б місце через 190 днів з моменту отримання офіційного документу про завершення будівництва (декларації про готовність). Проте, як визнано сторонами, станом на дату звернення позивача до суду, будівництво об`єкту забудовником (ТОВ «АЛЬТА-ГРАД») не було завершене. Таким чином, підстави для нарахування пені саме у зв`язку з простроченням відповідача, відсутні. Щодо відшкодування немайнової шкоди у визначеному позивачем розмірі 40000 гривень, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити. Законом України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», а також Законом України «Про захист прав споживачів» не перебачено відшкодування моральної шкоди за невиконання зобов`язань за договором. Укладеним сторонами Інвестиційним договором можливість відшкодування немайнової шкоди внаслідок порушення умов договору також не передбачена. Згідно ч.\~1\~ст.\~23\~Цивільного кодексу\~України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Позивачем жодних належних та допустимих доказів щодо заподіяння їй моральної шкоди внаслідок протиправних дій відповідача суду не надано. В цьому зв`язку суд звертає увагу, що питання про відшкодування збитків (ст.22, ч.5 ст.653 ЦК України) або про відповідальність боржника за невиконання грошового зобов`язання (ч.2 ст.625 ЦК України), позивач не порушує. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідачів на користь держави в рівних частках слід стягнути судовий збір за двома немайновими вимогами (по 908грн. за кожну вимогу) та за майновою вимогою в розмірі 1% від таких вимог (4010,56грн.) , тобто по 2913,28 грн. з кожного з відповідачів ((908,00грн.х2+4010,56грн.):2=2913,28грн.). На підставі викладеного,

Outcome: partial