Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У червні 2021 року позивач звернувся до суду з даним позовом, в якому просив суд позбавити відповідачів батьківських прав відносно їх малолітньої доньки [PERSON] та стягнути з відповідачів аліменти на її утримання. Позов мотивований тим, що відповідачі по справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] . Проте, батьки своїх батьківських обов`язків по відношенню до доньки не виконують, не піклуються про неї, зловживають спиртними напоями, не мають постійного місця проживання та переїзд жають з одного будинку до іншого. Більш того, мати дитини неодноразово залишала її в приміщенні Фастівської міської ради, з посиланням на те, що їй тяжко самостійно займатися вихованням доньки, оскільки батько дитини в участі в її вихованні не приймає. Дізнавшись проте, що його цивільна дружина залишила доньку, відповідач [PERSON] не приїхав її забрати. Відповідачі не забрали свою малолітню доньку навіть після трьох діб, та не забрали її в подальшому. Тому, позивач змушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 02 липня 2021 року у даній справі відкрито загальне позовне провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою Фастівського міськрайонного суду Київської області від 06 жовтня 2021 року провадження у справі в частині позовних вимог до [PERSON] було закрито на підставі п. 7 ч. 2 ст. 255 ЦПК України, а саме у зв`язка із смертю останньої. 25 жовтня 2021 року представником відповідача [PERSON] - адвокатом Гірченком О.А. через канцелярію суду було подано відзив на позовну заяву, в якому представник просив суд відмовити в задоволенні позову. Зазначив, що [PERSON] ніколи не відмовлявся від доньки та не ухилявся від виконання своїх батьківських обов`язків. Після того, як відповідач перестав проживати однією сім`єю із матір`ю [PERSON] , він продовжував надавати допомогу дитині, але мати дитини використовувала отримані від нього кошти не на дитини, а на власні потреби. Також, мати дитини чинила перешкоди батьку та його батькам у спілкуванні з дитиною. Кожного разу, коли відповідач приїздив побачити дитину до місця фактичного проживання дитини, мати дитини створювала скандали, ображала батька дитини та не давала йому можливості спілкуватися з донькою. Вказував на те, що позов не підлягає задоволенню, оскільки позивачем не доведено того, що [PERSON] умисно відмовляється від виконання своїх батьківських обов`язків щодо доньки, його відмовою у побаченні з дитиною чи способами у наданні допомоги дитині. [PERSON] не порушував також вимоги ст. 141 СК України щодо своїх обов`язків відносно утримання дитини. Зазначив, що після смерті матері дитини, у [PERSON] залишився лише батько, який бажає, щоб донька проживала разом із ним, має можливість утримувати доньку, забезпечити їй належний догляд та виховання. Відповідач є постійно працюючим, має стабільний заробіток, не має шкідливих звичок, не судимий, на обліку у лікаря психіатра та нарколога не перебуває, позитивно характеризується по місцю свого проживання, користується повагою серед співробітників та сусідів, забезпечений житлом. Позбавлення відповідача батьківських прав, який після смерті матері дитини, є фактично єдиною близькою людиною для дитини, суперечить в першу чергу інтересам малолітньої [PERSON] . 30 листопада 2021 року стороною позивача подано відповідь на відзив відповідача [PERSON] , в якому позивач просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Зазначив, що стороною відповідача до поданого відзиву не надано доказів того, що [PERSON] постійно працював та утримував родину, піклувався та виховував дитини. Сторона відповідача надає характеристику з місця роботи, де уже не працює 8 років, а тому її не можна брати до уваги, як доказ по справі. Відповідач посилається на те, що мати дитини почала зловживати алкогольними напоями, вести аморальний спосіб життя та відмовилася займатися вихованням дитини, але відповідач як батько дитини, на якого законодавством покладено обов`язок відповідати за дитину, не вчинив жодних заходів щодо забезпечення дитини належними умовами проживання та виховання. Більше того, зазначив що після того, як малолітню [PERSON] було залишено у ССДС, батько дитини погодився забрати [PERSON] на проживання до себе у родину, але на протязі дня так і не приїхав по дочку. Окрім того, старостою Веприцького старостинського округу був здійснений виїзд за адресою місця проживання відповідача [PERSON] та виявлено розпиття родиною алкогольних напоїв. Окрім того, зазначив, що з червня 2021 року малолітня [PERSON] перебуває в КЗ КОР «Спеціалізований обласник будинок дитини м. Боярка», проте за весь час перебування дитини в закладі батько жодного разу не відвідав доньку, не зателефонував, долею дитини не цікавився, участі в утриманні доньки не приймав. Станом на день подання відзиву, батько не звертався до органу опіки та піклування із заявою про повернення йому доньки. Вказала, що зазначені вище обставини, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення відповідача від виховання дитини, свідоме нехтування ним своїми обов`язками. Протокольною ухвалою суду від 18 лютого 2022 року у даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача в судовому засіданні позов підтримала з підстав викладених в ньому, просила суд його задовольнити, проти ухвалення судом заочного рішення не заперечувала. Відповідач який належним чином повідомлений про розгляд справи в судове засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив. Суд, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Судом встановлено, що малолітня [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджено Свідоцтвом про її народження Серія [NUMBER] виданим 25 липня 2018 року. З пояснень [PERSON] наданих начальнику служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Л.А. від 12 червня 2020 року, [PERSON] щодо її ставлення до дитини остання пояснила, що дитину вона не б`є, купує їй необхідні речі та їжу. Алкогольні напої вживає за власний кошт і тільки по святах. Додому приходить на даний момент до 22 год. 00 хв.. Батько дитини [PERSON] участі у вихованні та утриманні дочки не приймає. Проте, 15 червня 2020 року до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради звернулася гр. [PERSON] із заявою в якій просила забрати її правнучку [PERSON] від матері, оскільки її онука часто не ночує в дома, приходить додому в нетверезому стані та б`є дитину. Батько дитини, [PERSON] участі у вихованні дитини не приймає та матеріально не забезпечує. В подальшому, 26 червня 2020 року до служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради звернулася гр. [PERSON] та пояснила, що її донька [PERSON] , 2000 року народження, не виконує свої батьківських обов`язків, а саме кидає доньку [PERSON] , [INFO] на чужих людей, не виховує її, не доглядає за нею. Додому часто приходить на підпитку, лається нецензурною лайкою на дитину і піднімає на неї руки. Донька разом із своїм громадянським чоловіком [PERSON] проживали на території закинутої військової частини, та приходила до своїє бабусі, щоб зварити дитині кашу на воді, дитина була голодна та холодна. Повідомила також, що [PERSON] неадекватна і дуже агресивна. Разом з тим, факт недогляду [PERSON] та [PERSON] їх малолітньої доньки [PERSON] також підтверджено поясненнями гр. [PERSON] адресованих на ім`я начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Л.А .. Згідно Акту органу внутрішніх справи України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 01 липня 2020 року, 01 липня 2020 року о 10 год. 45 хв. у приміщенні виконавчого комітету Фастівської міської ради було виявлено дитину жіночої статті [PERSON] , [INFO] . З пояснень гр. [PERSON] наданих на ім`я начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Л.А. 02 липня 2020 року вбачається, що мати малолітньої [PERSON] , залишила її в приміщенні виконавчого комітету Фастівської міської ради оскільки на даний час у нею немає визначеного місця проживання, тому, щоб не наражати доньку на небезпеку змушена була її залишити. Згодом, а саме 31 березня 2021 року [PERSON] написала заяву в якій повідомила службу у справах дітей, що влаштовує свою малолітню доньку [PERSON] , [INFO] на тимчасове проживання терміном 1 місяць до своєї матері [PERSON] , яка проживає в [ADDRESS] та зобов`язується приносити їжу та лікувати дитини, а також засоби гігієни. Згідно Акту органу внутрішніх справи України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 04 квітня 2021 року, складеного ДОП Фастівського РУП Лосєвою А.А. в присутності гол. спеціаліста ССДС Небрат Н.В. , 02 квітня 2021 року о 11 год. 10 хв. до служби у справах дітей та сім`ї було приведено дитину жіночої статі на вигляд 2-3 роки, як згодом вдалося з`ясувати це була [PERSON] , [INFO] . З пояснень гр. [PERSON] наданих на ім`я начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Л.А., від 02 квітня 2021 року вбачається, що дана громадянка є бабусею малолітньої [PERSON] , яку їй донька залишила 31 березня 2021 року на тимчасове проживання разом із нею терміном на 1 місяць, проте вона не може забезпечити належний догляд за внучкою, оскільки має ще малолітнього сина. 05 квітня 2021 року [PERSON] було написано пояснення на ім`я начальника служби у справах дітей та сім`ї виконавчого комітету Фастівської міської ради Змаженко Л.А. , в яких останній пояснив, що є батьком малолітньої дитини [PERSON] , до 02 квітня 2021 року він не спілкувався з [PERSON] та не знав і не цікавився долею доньки [PERSON] . 02 квітня 2021 року йому зателефонували з ФМЦСС, що його донька знаходиться в міській раді куди її привела бабуся і залишила та запропонували забрати дочку до себе на проживання, він погодився, але не приїхав тому що не хотів скандалів і не був в адекватному стані. Того ж дня, Фастівським міським центром соціальних служб 05 квітня 2021 року було повідомлено начальника служби у справах дітей та сім`ї, що батько дитини [PERSON] в телефонному режимі відмовився забирати доньку. Візитом старости Веприцького старостинського округу Хоменко Т.М. до сім`ї [PERSON] було встановлено, що уся родина перебуває у стані сильного алкогольного сп`яніння. Протягом трьох діб жоден з батьків не поцікавився місцем перебуває доньки. 30 квітня 2021 року мати малолітньої [PERSON] , [PERSON] звернулася до служби у справах дітей із заявою про повернення їй малолітньої дитини. В ході розгляду справи, стало відомо, що мати малолітньої [PERSON] , [PERSON] померла [INFO] , що підтверджено Свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] виданим 29 вересня 2021року. 22 жовтня 2021 року старостою Веприцького старостинського округу Хоменко Т.М. було проведено обстеження житлово-побутових умов проживання [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та встановлено, що [PERSON] офіційно ніде не працює, займається періодичними підробітками, проживає разом з батьками в частині житлового будинку, загальною площею 32 кв.м., який складається з 2-х кімнат, будинок отоплюється твердопаливним котлом. В будинку частково зроблено косметичний ремонт (поклеєні шпалери), але брудно, речі розкидані, постільна білизна відсутня, санітарно-гігієнічний стан в будинку незадовільний. Дана родина схильна до вживання алкоголю. Згідно листа КЗК КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» від 01-10-612 від 16 листопада 2021 року, адміністрацією КЗК КОР «Спеціалізований обласний будинок дитини м. Боярка» повідомлено начальника служби у справах дітей та сім`ї м. Фастів, що в закладі з 18 червня 2021 року знаходиться [PERSON] , [INFO] . За весь час перебування дитини в закладі батьки жодного разу не відвідували дитину, не телефонували, долею дитини не цікавилися, участі в утриманні дитини не приймали. Як вбачається з наявного в матеріалах справи Висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради за № 06-23/2494 від 09 червня 2021 року, Орган опіки та піклування Фастівської міської ради, враховуючи рішення комісії з питань захисту прав дитини, протокол № 8 від 06 травня 2021 року, вважає доцільним та таким, що відповідатиме інтересам дитини, позбавлення батьківських прав гр. [PERSON] , [INFO] , відносно малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 9-10 ст. 7 Сімейного Кодексу України (далі за текстом - СК України) сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Кожен учасник сімейних відносин має право на судовий захист. Згідно з ч. 1 ст. 152 СК України право дитини на належне батьківське виховання забезпечується системою держаного контролю, що встановлена законом. Частиною 2 ст. 150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ч. 2 ст. 155 СК України батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та/або забезпечення здобуття нею повної загальної середньої освіти; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Згідно до ст. 165 Сімейного кодексу України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.89 року в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Позбавлення батьківських прав є заходом відповідальності батьків за невиконання або неналежне виконання ними своїх батьківських обов`язків. Головною метою такого заходу є захист інтересів малолітніх та неповнолітніх дітей і стимулювання батьків щодо належного виконання своїх обов`язків. Ухилення батьків від виховання дитини, як підстава до позбавлення батьківських прав можлива лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. В п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» зазначено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Пунктом 16 зазначеної постанови роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі «Савіни проти України» встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи було проведено ретельний аналіз можливих наслідків пропонованого заходу з опіки для батьків і дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та ті, на яких ґрунтується Висновок органу опіки та піклування Фастівської міської ради за № 06-23/2494 від 09 червня 2021 року, суд вважає останній достатньо обґрунтованим та таким, що містить в собі переконливі аргументи, які вказують на те, що відповідач ухиляється від виконання батьківських обов`язків. В судовому засіданні достовірно встановлено та не спростовано самим відповідачем, що останній ухиляється від виконання батьківських обов`язків відносно його малолітньої доньки [PERSON] . У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Проаналізувавши вищевикладені докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача відносно його малолітньої доньки [PERSON] . Вирішуючи позовну вимогу в частині стягнення з відповідача на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, аліментів на утримання доньки [PERSON] , суд зазначає наступне. Частиною 2 ст. 166 СК України визначено, що особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Згідно ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Згідно роз`яснень наданих в а. 7 п 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або з власної ініціативи вирішити питання про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст.166 СК України, особа позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Одночасно з позбавленням батьківських прав суд може на вимогу позивача або за власною ініціативою вирішити питання про питання аліментів на дитину. Так, стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Судом встановлено, що відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки не надає, хоча може та повинен надавати таку допомогу, оскільки знаходиться в працездатному віці, а тому повинен відшукати можливість заробітку для належного забезпечення доньки всім необхідним. Враховуючи викладене вище, суд вважає за необхідне позовну вимогу про стягнення аліментів задовольнити, та стягнути з відповідача на користь Органу опіки та піклування виконавчого комітету Фастівської міської ради Київської області, аліменти на утримання малолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня звернення до суду, і до досягнення дитиною повноліття. Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів, суд допускає до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. З матеріалів справи вбачається, що позовна заява подана до суду 16 червня 2021 року, а тому з відповідачів підлягають стягненню аліменти, починаючи з дня звернення до суду. Враховуючи встановлені судом фактичні обставини справи та норми матеріального права, що регулюють спірні правовідносини, суд дійшов висновку про задоволення позову. Крім того, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 1816 грн. 00 коп.. Разом з тим, суд вважає за необхідне роз`яснити відповідачу ст. 169 СК України, яка передбачає, що відповідач має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав, якщо перестануть існувати обставини, що були підставою для позбавлення батьківських прав.

Outcome: approved