Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , у якому просить розірвати шлюб між сторонами, зареєстрований 24.01.2003 у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис за № 11. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Позивач у обґрунтування своїх вимог посилається на те, що у подружжя відсутні спільні інтереси, наявні різні погляди на життя, відсутнє взаєморозуміння. Сторони втратили почуття любові та поваги один до одного. Спільного господарства позивач з відповідачем не ведуть. Відповідач фактично не проживає з позивачем з початку вересня 2021 року. Спорів майнового характеру та щодо місця проживання дитини наразі немає. На думку [PERSON] подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливі. 27 жовтня 2021 ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі, призначено судове засідання (а.с. 19-21). Позивач та його представник подали до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, у якій позовні вимоги підтримали у повному обсязі, просили їх задовольнити та розірвати шлюб (а.с. 42). Відповідач також просила справу розглянути за її відсутності, позовні вимоги визнала у повному обсязі, не заперечувала проти розірвання шлюбу, а також просила після розірвання шлюбу залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », про що зазначила у поданій заяві (а.с. 36). Також відповідач надала заяву про неможливість надання до суду оригіналу свідоцтва про шлюб згідно ухвали Жовтневого районного суду м. Харкова від 27.10.202 року у зв`язку з його відсутністю у неї ( а.с. 37). У зв`язку з неявкою у судове засідання усіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у відповідності до положень ч. 2\~ст. 247 ЦПК України, судом не здійснювалося. Суд дослідивши матеріали справи дійшов наступного. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених\~цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. З матеріалів справи убачається, що 24.01.2003 року між [PERSON] та [PERSON] зареєстровано шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Жовтневого районного управління юстиції м. Харкова, що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис № 11. Прізвище після державної реєстрації шлюбу: чоловіка [PERSON] , дружини [PERSON] (а.с. 6). Частиною 3 ст. 105 СК України передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України. Відповідно ст. 110 СК України шлюб скасовується в судовому порядку, якщо буде встановлено, що подальше спільне проживання чоловіка й жінки із збереженням родини неможливо. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи положення ч. 4 ст. 206 ЦПК України, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, оскільки судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і зберігання шлюбу неможливе, сім`я існує лише формально, єдиний сімейний бюджет відсутній, сторони не підтримують шлюбно-сімейні стосунки, втратили один до одного почуття любові та поваги. Оскільки відповідач просить залишити їй шлюбне прізвище « [PERSON] », суд з урахуванням положень статті 113 Сімейного кодексу України уважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити відповідачу шлюбне прізвище \-\-« [PERSON] ». Відповідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином на користь позивача підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків сплаченого судового збору у розмірі 454,00 грн, інші 50 відсотків підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved