Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

03 травня 2022 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування за заповітом. В обґрунтування позову, представник позивача зазначив, що [INFO] померла мама позивача [PERSON] . За життя, [PERSON] залишила заповіт, яким заповіла позивачу належний їй житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказаний будинок належав матері позивача на підставі запису в Погосподарській книзі Пирогівської сільської ради. Позивач звернулася до нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину на вказаний будинок, проте, нотаріус постановою від 18.02.2022 року відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки нею не подано правовстановлюючий документ на спадкове майно. Посилаючись на викладене, представник позивача просив суд, визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] право власності на житловий будинок літ. «А», прибудову літ. «а», прибудову літ. «а1», загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральню літ. «Д», яму вигрібну літ. «І», колодязь літ. «к», колодязь літ. «к1», огорожу літ. «№1», ворота літ. «№2», які розташовані за адресою: [ADDRESS] . В підготовче судове засідання позивач та її представник не з`явилися, представник подав до суду заяву, в якій просив проводити розгляд справи у їх відсутність. Представники відповідача та третьої особи у підготовче засідання не з`явилися, подали до суду заяви, в яких просили справу розглядати за їх відсутності та вказали, що заперечень проти позову не мають. Як зазначено в ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 1 ст. 198 ЦПК України підготовче судове засідання проводиться за правилами, встановленими главою 6 цього розділу, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, встановлених цим Кодексом. Згідно із ч.3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи, всебічно, повно, об`єктивно оцінивши надані докази та давши їм належну оцінку, суд встановив наступне. [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть, серія [NUMBER] , виданого 30 липня 2009 року Пирогівською сільською радою Глобинського району Полтавської області (а.с.6). [PERSON] , за життя, 17 вересня 2008 року склала заповіт, яким заповіла жилий будинок з надвірними будівлями, розташований за адресою: [ADDRESS] дочці [PERSON] , земельну частку (пай) площею 2,99 га заповіла сину [PERSON] (а.с.7). Як вбачається із Виписки з погосподарської книги № 3 виконавчого комітету Глобинської міської ради станом на 21.02.2022 року, згідно з записом особового рахунку № [NUMBER] погосподарської книги № 3 за 2016-2023 р.р., житловий будинок за адресою: [ADDRESS] значиться за померлою [PERSON] (а.с.8). Відповідно до технічного паспорту від 09 лютого 2022 року, житловий будинок за адресою: [ADDRESS] має наступні технічні характеристики: житловий будинок літ. «А», загальною площею 63,3 кв.м, житловою площею 41,6 кв.м, прибудова літ. «а», прибудова літ. «а1», гараж літ. «Б», сарай літ. «В», сарай літ. «Г», убиральня літ. «Д», яма вигрібна літ. «І», колодязь літ. «к», колодязь літ. «к1», огорожа літ. «№1», ворота літ. «№2» (а.с. 10-14). Як вбачається з Висновку по будівництву житловий будинок та господарські споруди, розташовані за адресою: [ADDRESS] збудовані без істотних порушень діючих будівельних норм і правил (а.с.15). Згідно довідки Комунального підприємства «Кременчуцьке міжміське бюро технічної інвентаризації Кременчуцької міської ради Кременчуцького району Полтавської області» №61/534 від 08 лютого 2022 року, за даними архівного обліку станом на 28.12.2012 року, право власності на нерухоме майно за адресою: [ADDRESS] не зареєстровано (а.с.9). Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №302682152 від 14 червня 2022 року, за житловим будинком [ADDRESS] , право власності, інші речові права, іпотеки та обтяження не зареєстровані. Згідно дослідженої в судовому засіданні спадкової справи № 299/2009, заведеної після померлої [INFO] [PERSON] , із заявами про прийняття спадщини після померлої звернулися їх донька [PERSON] та син [PERSON] , які є спадкоємцями по заповіту, інші спадкоємці відсутні. [PERSON] (позивач) звернулася до Градизької державної нотаріальної контори Кременчуцького району Полтавської області із заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою від 18.02.2022 року нотаріус відмовила їй у видачі свідоцтва, оскільки позивачем не було подано правовстановлюючий документ на спадкове майно (а.с. 19). Надаючи правову оцінку викладеним обставинам, суд зазначає наступне. Відповідно до ст. ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Згідно ч. 4 ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті, тому позивач позбавлена можливості отримати дублікат правовстановлюючого документу на ім`я померлого. У відповідності до ст. ст. 1217, 1218 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Частинами 1,2 статті 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Таким чином, спадкоємцем за заповітом на житловий будинок [ADDRESS] , яка прийняла спадщину після померлої [PERSON] є її донька [PERSON] . На час будівлі будинку питання набуття права власності регулювалися Указом Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків» і прийнятою відповідно до цього Указу постановою Ради Міністрів СРСР від 26 серпня 1948 року «Про порядок застосування Указу Президії Верховної ради СРСР від 26 серпня 1948 року «Про право громадян на купівлю і будівництво індивідуальних житлових будинків». Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Запис в погосподарській книзі сільської ради про належність домоволодіння певній особі, був офіційним доказом права власності даної особи на це домоволодіння. Приймаючи до уваги те, що спадкодавець [PERSON] за життя, на передбачених законом підставах, набула право власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , позивач є спадкоємцем за заповітом, яка у встановленому законом порядку прийняла спадщину після померлої, суд дійшов висновку, що позивач має право на успадкування названого будинку в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] , тому позов є законним, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved