Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

29.10.2021 р. представник позивача звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача 144\~093,29 грн. за шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, а також судовий збір у розмірі 2\~270,00 грн. В обґрунтування позову зазначив, що 05.04.2019 рокі між ПАТ «Страхова компанія «ПЗУ» та [PERSON] було укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту за №АМ 139490, відповідно до умов якого Позивач взяв на себе зобов`язання компенсувати будь-яке пошкодження або знищення застрахованого транспортного засобу «Kia Sportage», державний номерний знак [NUMBER] . 05.03.2020 року об 11:20 на перехресті пр. Соборний пр. Металургів в м. Запоріжжі, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобілю «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] та автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , яким керував [PERSON] . Внаслідок вказаного ДТП було ушкоджено транспортний засіб «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , з вини відповідача, цивільно-правова відповідальність якого, як водія автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , була застрахована за полісом ОСЦПВВНТЗ №155658941, виданий ТВД «СК «Кредо» та який діяв на момент ДТП 05.03.2020 року. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2020 року у справі №334/1294/20, [PERSON] , який керував автомобілем «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , визнано винним у вчиненні ДТП. Сума страхового відшкодування склала 271\~593,29 грн., яку позивач сплатив власнику застрахованого т.з. «Kia Sportage» , д.н.з. [NUMBER] . Враховуючи, що відповідальність відповідача по справі була застрахована в ТВД «СК «Кредо», останнє в порядку суброгації виплатило позивачу 127\~500,00 грн. страхового відшкодування, а тому позивач просить стягнути з відповідача невиплачену суму завданих збитків у розмірі 144\~093,29 грн. Ухвалою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 05.11.2021 провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 22.12.2021р. від відповідача у справі [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, з якого вбачається, що позов він визнає частково. В обгрунтування своєї позиції зазначає, що 05.03.2020 о 11 год. 00 хв. в м. Запоріжжі на перехресті пр. Соборний пр. Металіргів, сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] , та автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , під керуванням відповідача [PERSON] . Представник позивача зазначає, що винним у вчиненні ДТП визнано відповідача [PERSON] на підставі постанови Ленінського районного суду м. Запоріжжя по справі №334/1294/20, проте постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 25.11.2020 року у справі №334/6174/20, визнано винним у вчиненні ДТП й водія т.з. «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] . Відповідно до Висновку експерта №9-491/26-76 від 11.09.2020 року, який досліджувався Ленінським районним судом під час вирішення справи №334/6174/20, встановлено, що в діях водія автомобіля «Kia Sportage» д.н.з. [NUMBER] , [PERSON] маються невідповідності вимогам пп.12.3, 12.4, 12.9 ПДР Ураїни; невідповідність вимогам 12.3 ПДР України в діях водія [PERSON] знаходиться в причинному зв`язку ДТП. У позові зазначено, що відповідно до Звіту про оцінку №10/03/20 від 26.03.2020 року сума збитків завданих пошкодженням транспортного засобу «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] становить 271\~593, 29 грн, яку ПАТ «СК «ПЗУ Україна» відшкодувало [PERSON] на ремонт транспортного засобу. В порядку суброгації, ТДВ «СК «Кредо» здійснив виплату на користь ПАТ «СК «ПЗУ Україна» у розмірі 127\~500,00 грн. Відповідно до ступеню вини обох водіїв, вважає, що сума збитків, які підлягають компенсації водію транспортного засобу «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] [PERSON] становить 50% від 271\~593,29 грн., а саме 135\~795,65 грн. Враховуючи вищевикладене, вважає, що невідшкодованою залишилась сума у розмірі 8\~296,65 грн. Крім того, просив стягнути з позивача на його користь витрати на правову допомогу у сумі 1500 грн. Копія відзиву направлена позивачеві 16.12.2022. Позивач правом подання відповіді на відзив не скористався. Представник позивача ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» в судове засідання не з`явилися, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу суду 13.06.2022 року. В позовній заяві викладено прохання у разі прийняття судом рішення про розгляд справи в порядку спрощеного провадження з викликом сторін, проводити розгляд справи без участі позивача та його представника. Аналогічне прохання міститься в адресованих суду заявах представника позивача від 11.11.2021 (вх №34573/21), від 06.01.2022 (вх №822/22), від 07.02.2022 (вх №4324/22). Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить конверт, який повернувся на адресу суду 07.06.2022 року з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою». 24.06.2022 року від представника позивача [PERSON] надійшла заява (вх. №10412/22) про розгляд справи без участі відповідача та його представника. Відповідно до 2 ст.\~ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Згідно\~ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. ст.12,13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи або витребуваних судом доказів. Як вбачається з копії постанови у справі про адміністративне правопорушення №334/1294/20 від 21.10.2020, 05.03.2020 року о 11 годині 20 хвилин водій [PERSON] , керуючи автомобілем «Opel Astra», державний номерний знак [NUMBER] , на перехресті пр. Соборний\~пр. Металургів в м.Запоріжжі, на регульованому перехресті не надав переваги в русі автомобілю «KIA Sportage», державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку прямо та скоїв з ним зіткнення. При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Постановою Ленінського районного суду м. Запоріжжя від 21.10.2020 року у справі № 334/1294/20 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, провадження у справі закрито у зв`язку із закінченням строків накладення адміністративного стягнення. Постанова набрала законної сили 03.11.2020 (а.с.39). Згідно з ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства. Згідно до ч. 2 ст.18 Закону України «Про страхування»\~факт укладення договору страхування може посвідчуватися страховим свідоцтвом (полісом, сертифікатом), що є формою договору страхування. На момент ДТП, транспортний засіб «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , власником якого є [PERSON] , була застрахована в ПАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується копією договору добровільного страхування наземного транспорту №АМ139490 від 05.04.2019 року (а.с. 4). 27.03.2020 року [PERSON] звернувся до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з заявою про відшкодування оціненої шкоди заподіяної внаслідок ДТП (а.с.32). Відповідно до вимог ст. 29 Закону України «Про обов`язкове\~страхування цивільно-правової\~відповідальності власників\~наземних транспортних\~засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. Відповідно до умов Договору страхування №АМ/139490 від 05.05.2019 та враховуючи Звіт №10/03/20 про оцінку вартості майнової шкоди, завданої власнику КГЗ (а.с.6-29), розмір страхового відшкодування за пошкоджений автомобіль «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , склав 271\~593,29 грн., про що свідчить рахунок № [NUMBER] від 18.03.2020 (а.с.30) та рахунок № [NUMBER] від 10.04.2020 (а.с. 31). Вказана сума страхового відшкодування сплачена позивачем на користь власника застрахованого автомобіля «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , ПрАТ «СК «ПЗУ Україна», що підтверджується платіжним дорученням №42434 від 09.04.2020 на суму 255\~911,40 грн., та платіжним дорученням №43520 від 26.05.2020 на суму 15\~681,89 грн. (а.с.37,38). Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Відтак, позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати. Цивільно правова відповідальність водія автомобіля «Opel Astra», д.н.з. [NUMBER] , на момент настання ДТП була застрахована в ТДВ «СК «Кредо» згідно полісу №ЕР 155658941. (а.с.40) 18.02.2021 позивач звернувся до ТДВ «СК «Кредо» із вимогою про сплату страхового відшкодування в порядку суброгації на суму 271\~593,29 грн (а.с.41). ТДВ «СК «Кредо» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в межах ліміту згідно полісу у розмірі 127\~500,00 грн. Відповідно до ст. 1194 ЦК України, особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Таким чином, невиплачена сума страхового відшкодування складає 144\~093,29 грн., з вимогами про стягнення якої позивач звернувся до відповідача. Визнаючи позовні вимоги частково, відповідач, посилаючись на вимоги п. 36.3 ст 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та положення п. 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України, зазначає, що у спричиненні ДТП наявна вина і іншого учасника пригоди - [PERSON] , і з огляду на ступінь вини обох водіїв, вважає, що він має нести відповідальність в розмірі половини вартості спричинених збитків. Посилаючись на той факт, що страховою компанією ТДВ «СК «Кредо» було здійснено виплату позивачу страхового відшкодування в межах ліміту згідно полісу у розмірі 127\~500,00 грн., з нього підлягає стягненню невідшкодована частина в розмірі 8 296,65 грн. Разом з тим, суд вважає, що до вказаних правовідносин не підлягає застосуванню п 36.3 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з огляду на таке. Відповідно до змісту вказаної спеціальної норми,у разі якщо відповідальними за заподіяння неподільної шкоди взаємопов`язаними, сукупними діями є декілька осіб, розмір страхового відшкодування (регламентної виплати) за кожну з таких осіб визначається шляхом поділу розміру заподіяної шкоди на кількість таких осіб. Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України N 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» особи вважаються такими, що спільно завдали шкоди, якщо вони завдали неподільну шкоду взаємопов`язаним сукупними діями або діями з єдністю наміру. Як правило таке завдання шкоди має місце при скоєнні злочину кількома особами або в разі завдання шкоди в результаті дорожньо-транспортної пригоди. Солідарний характер відповідальності осіб, що спільно завдали шкоди, пояснюється неподільністю результату їх шкідливих діянь та необхідні стюстворення умов для відновлення порушених прав потерпілого. На користь вказаному свідчить також приписи ч. 2 статті 1188 ЦК України, згідно з якою, якщо внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки було завдано шкоди іншим особам, особи, які спільно завдали шкоди, зобов`язані її відшкодувати незалежно від їхньої вини. Отже, відповідальність згідно з п. 36.3 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» могла б настати у випадку, коли обидва водії спільними діями спричинили б шкоду третій особі. Як вбачається з наданої суду копії постанови від 25.11.2020 у справі №334/6174/20 (а.с. 71), [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення за фактом дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась 05 березня 2020 року об 11 годині 23 хвилини на перехресті пр Металургів та пр Соборного в м. Запоріжжі. При цьому, з вказаної постанови судом встановлено, що [PERSON] , керуючи автомобілем «Kia Sportage», д.н.з. [NUMBER] , на перехресті пр Металургів - пр. Соборний в м. Запоріжжі, при виникненні небезпеки не змінив швидкість, не вжив всіх заходів для зменшення швидкості, не зупинився та допустив зіткнення з автомобілем «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] , під керуванням водія [PERSON] . При ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, травмованих немає. Таким чином, в даному випадку водії [PERSON] та [PERSON] спричинили шкоду один одному. В такому разі правовідносини, що виникають з ДТП та щодо її наслідків, слід вирішувати згідно з приписами статті 1188 ЦК України, згідно з якою шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме:1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення. Судом було витребувано з архіву суду та досліджено справу про адміністративне правопорушення №334/1294/20, відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП та справу про адміністративне правопорушення №334/6174/20, відносно [PERSON] за ст. 124 КУпАП. Як вбачається з матеріалів справи про адміністративне правопорушення №334/1294/20, судом у вказаній справі було призначено комплексну судову фототехнічну інженерно-транспортну експертизу, за результатами проведення якої складено висновок №9-491/25-76 від 11.09.2020, відповідно до якого: «У розглянутій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «КІА Sportage» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , коли рухався зі швидкістю в населеному пункті 57,11--64,03 км/год (визначена розрахунковим шляхом) та допустив зіткнення з автомобілем який виконував маневр, повинен був діяти відповідно до вимог пп.12.3, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України. У розглянутій дорожньо-транспортній ситуації водій автомобіля «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] , коли він змінив напрямок руху виконуючи маневр повороту ліворуч та не надав перевагу в русі зустрічному транспортному засобу, повинен був діяти відповідно до вимог шг 10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України. Технічна можливість у водія автомобіля «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] уникнути зіткнення залежала від виконання вимог пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, оскільки він змінив напрямок руху вліво виконуючи маневр повороту та не надав дорогу зустрічному транспортному засобу на регульованому перехресті. В даній дорожній ситуації водій автомобіля «КІА Sportage» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] . В діях водія автомобіля «КІА Sportage» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] маються невідповідності вимогам пп.12.3, 12.4, 12.9 Правил дорожнього руху України. Невідповідності вимогам п.12.3 Правил дорожнього руху України в діях водія [PERSON] знаходяться в причинному зв`язку з ДТП; в діях водія автомобіля «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] маються невідповідності вимогам пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, які знаходяться в причинному зв`язку з ДТП». Отже, обидва водії порушили ПДР, що знаходиться у причинному зв`язку з ДТП, та обох водіїв постановами у справах про адміністративне правопорушення визнано винними у вчинення адміністративного правопрушення, передбаченого ст 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. У такому разі, зважаючи на вказані обставини, відповідальність за шкоду при взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки має вираховуватись за приписами п. 3 ч. 1 статті 1188 ЦК України. Визначаючи ступінь вини кожного з водіїв, суд враховує те, що згідно з висновком судової фототехнічної інженерно-транспортної\~експертизи №9-491/25-76\~від 11.09.2020,\~водій автомобіля\~«КІА Sportage»\~державний номерний\~знак [NUMBER] [PERSON] ,\~коли рухався\~зі швидкістю\~в населеному\~пункті 57,11--64,03\~км/год\~(визначена\~розрахунковим шляхом)\~та допустив\~зіткнення з\~автомобілем який\~виконував маневр,\~повинен був\~діяти відповідно\~до вимог\~пп.12.3,\~12.4,\~12.9\~Правил дорожнього\~руху України,\~та мав технічну можливість уникнути зіткнення з автомобілем «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] , при цьому технічна можливість у водія автомобіля «Opel Astra» державний номерний знак [NUMBER] [PERSON] уникнути зіткнення залежала від виконання вимог пп.10.1, 16.6 Правил дорожнього руху України, оскільки він змінив напрямок руху вліво виконуючи маневр повороту та не надав дорогу зустрічному транспортному засобу на регульованому перехресті. У такому разі, на думку суду, відповідальність може розподілятись між водіями порівну, та має бути визначена відповідно до ступеню вини кожного з водіїв, яку з урахуванням вказаної експертизи, постанов суду у справах про адімінстративні правопоркушення та інших обставин справи суд визначає у такому співвідношенні: [PERSON] - 50 %, [PERSON] - 50 %. А тому стягненню з [PERSON] при відшкодуванні матеріальної шкоди підлягає стягненню 135 796,65 грн (50% від загальної суми збитків 271 596,29 грн). При цьому,\~суд враховує,\~що цивільно\~правова відповідальність\~водія автомобіля\~«Opel\~Astra»,\~д.н.з.\~ [NUMBER] ,\~на момент\~настання ДТП\~була застрахована\~в ТДВ\~«СК «Кредо»\~згідно полісу\~№ЕР 155658941.\~18.02.2021\~позивач звернувся\~до ТДВ\~«СК «Кредо»\~із вимогою\~про сплату\~страхового відшкодування\~в порядку\~суброгації на\~суму 271\~593,29\~грн.\~ТДВ «СК\~«Кредо» було\~здійснено виплату\~позивачу страхового\~відшкодування в\~межах ліміту\~згідно полісу\~у розмірі\~127\~500,00\~грн.,\~а тому\~з відповідача підлягає стягненню невідшкодована частина в розмірі 8 296,65 грн., а отже позов підлягає до часткового задоволення. Разом з тим, суд звертає увагу, що з позову та доданих до нього документів вбачається, що при здійсненні страхового відшкодування позивачем на користь [PERSON] , у позивача були відсутні відомості щодо наявності постанови від 25.11.2020 у справі №334/6174/20, якою [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, а тому позивач не позбавлений права захистити своє право шляхом звернення з позовом про повернення безпідставно отриманих грошових коштів, сплачених позивачем у якості страхового відшкодування на користь [PERSON] . Згідно з ч. 1 ст.141ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позовні вимоги були задоволені частково (5,76%), то стягненню з відповідача на користь позивача підлягає судовий збір пропорційно частці задоволених позовних вимог, а саме у розмірі 130,75 грн. Окрім цього, з урахуванням положень ч. 2 ст. 141 ЦПК України з позивача на користь відповідача підлягає стягненню судові витрати на правову допомогу (про відшкодування яких відповідачем заявлено у відзиві на позовну заяву) пропорційно частці вимог, які залишилися без задоволення (100%-5.76%=94,24%), а саме у сумі 1\~413,60 гривень (1500грн.*94,24%=1413,60грн.).

Outcome: partial