Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач за первісним позовом - Акціонерне товариство «Ідея Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] в якому просить стягнути заборгованість за кредитним договором №Z06.00212.005084433 від 02 квітня 2019 року в розмірі 259 071 грн. 72 коп. та судові витрати. В обґрунтування поданого позову покликається, що 02 квітня 2019 року між [PERSON] та Акціонерним товариством «Ідея Банк» був укладений Кредитний договір № Z06.00212.00508443. Згідно Кредитного договору Відповідач отримав кредит у розмірі 111 802 грн. зі сплатою 21,99 % річних, з поверненням, сплатою кредиту та інших платежів, у тому числі процентів у терміни передбачені встановленим Кредитним договором графіком щомісячних платежів. Станом на дату подання позову Відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений Кредитним договором термін та не сплатив нараховані інші платежі, у тому числі проценти за Кредитним договором, у зв`язку з чим Позивач був змушений звернутися до суду. Останню сплату по Кредитному договору Відповідач здійснив 20.07.2021 року. Оскільки відповідач у добровільному порядку не сплатив заборгованість за кредитним договором, в тому числі кредит, відсотки за користування кредитом та інші обов`язкові платежі, позивач просить позовні вимоги задовольнити та стягнути з відповідача 259 071 грн. 72 коп. заборгованості по Кредитному договору, що складається з: 89 473 грн. 23 коп. основного боргу; 21724 грн. 60 коп. простроченого боргу; 49013 грн. 27 коп. прострочених процентів та строкових процентів в розмірі 1807 грн. 88 коп.; 3130 грн. 57 коп. нарахованої плати за обслуговування кредиту та простроченої плата за обслуговування кредиту в розмірі 90981 грн. 66 коп., пені у розмірі 2940 грн. 51 коп. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 31.12.2021 року відкрито спрощене позовне провадження у справі. 05 січня 2022 року, [PERSON] не погоджуючись з позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» звернувся до суду із зустрічним позовом про захист прав споживачів та застосування наслідків недійсності окремих положень кредитного договору через нікчемність правочину, в якому просить застосувати наслідки недійсності окремих положень нікчемного правочину по Кредитному договору №Z06.00212.005084433 від 02 квітня 2019 року в частині встановлення Акціонерним товариством «Ідея Банк» плати за обслуговування кредитної заборгованості, що зазначена у п.1.11. Кредитного договору та в частині методики нарахування Акціонерним товариством «Ідея Банк» процентів на суму страхового платежу у розмірі 9 699 грн. 72 коп., що був сплачений по Договору добровільного страхування життя №Z06.00212.005084433 від 02.04.2019 року і стягнути на користь АТ «Ідея Банк» лише суму боргу у розмірі 131 824 грн. 71 коп. а також витрати за надання правової допомоги адвоката. В обгрунтування зустрічного позову покликається на те, що встановлена банком у кредитному договорі плата за обслуговування кредитної відповідно до ч.1 ст.11, ст. 12 Закону України «Про споживче кредитування» є нікчемною умовою договору, так як така інформація надається по запиту позичальника на безоплатній основі. Вказує, що пунктом 1.5. Кредитного договору Банком фактично було встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Не погоджується з методикою нарахування процентів на суму страхового платежу. 10.05.2022 року представник АТ «Ідея Банк» скерував на адресу суду відзив на зустрічну позовну заяву, відповідно до якого проти зустрічного позову заперечує, вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає до задоволення. Відзив на позовну заяву вмотивований тим, що встановлена кредитним договором плата за обслуговування кредитної заборгованості є законною та не суперечить та не порушує приписи Закону України «Про споживче кредитування». Також представник відповідача зазначає, що з паспорту споживчого кредиту визначено орієнтовну загальну вартість кредиту для споживачів за весь строк користування кредитом. Пунктом 5 споживчого кредиту передбачено графік щомісячних платежів, що регламентує розмір, складові фінансових зобов`язань [PERSON] перед кредитором та термін їх внесення. Крім цього, позичальник підтвердив отримання та ознайомлення з інформацією про умови кредитування та орієнтовну загальну вартість кредиту, надані, виходячи із обраних ним умов кредитування. [PERSON] погодився з усіма умовами кредитного договору та з власної волі, на власний розсуд взяв на себе зобов`язання їх виконувати, у зв`язку із чим відсутні підстави для задоволення зустрічного позову. Крім того, представник позивача просить відмовити у стягненні витрат на правничу допомогу адвоката. 11.05.2022 року представник АТ «Ідея Банк» звернувся до суду із заявою про зупинення провадження у справі. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.05.2022 року зустрічну позовну заяву представника позивача Буковинського Тараса Йосиповича в інтересах [PERSON] - до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчемним правочину, - прийнято до розгляду. Об`єднано в одне провадження первісний позов (справа № 461/9855/21, провадження №2/461/2285/22) Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов Буковинського Тараса Йосиповича в інтересах [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчемним правочином по окремих положеннях договору, присвоївши справі номер - 461/9855/21, провадження №2/461/2285/22. Призначено підготовче судове засідання з розгляду цивільної справи за первісним позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позов Буковинського Тараса Йосиповича в інтересах [PERSON] - до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчемним правочином по окремих положеннях договору. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 19.05.2022 року у задоволенні клопотання представника позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» про зупинення провадження у цивільній справі № 461/9855/21 до закінчення перегляду справи № 496/3134/19 у касаційному порядку відмовлено. Ухвалою Галицького районного суду м. Львова від 09.06.2022 року підготовче провадження у справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічний позов Буковинського Тараса Йосиповича в інтересах [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів та повернення коштів за нікчемним правочином по окремих положеннях договору Представник позивача АТ «Ідея Банк», згідно позовної заяви просить розглядати справу за його відсутності, позов підтримує та просить задоволити. Відповідач [PERSON] та представник відповідача Буковинський Т.Й. у судове засідання не з`явилися, належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, наслідки неявки. Просили суд здійснювати розгляд справи за їх відсутності. Дослідивши матеріали справи, оцінивши доводи і мотиви викладені у первісному та зустрічному позовах, докази надані сторонами в їх сукупності, суд приходить до наступного висновку. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Судом встановлено, що між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та [PERSON] 02 квітня 2019 року укладено Кредитний договір №Z06.00212.00508443. Згідно пунктів 1.1., 1.2. Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредит (грошові кошти) на поточні потреби в сумі 111 802 грн., включаючи витрати на страховий платіж, а Позичальник зобов`язується одержати кредит і повернути його разом з процентними платежами (процентами та платою за обслуговування кредитної заборгованості) згідно з умовами цього Договору строком на 60 місяців. Згідно п. п. 1.3., 1.4. Кредитного договору, за користування кредитом Позичальник сплачує річну змінювану процентну ставку у розмірі 21,99% річних. Згідно п. 1.11. Кредитного договору встановлено, що за обслуговування кредиту Банком, що включає в себе: надання інформації по рахункам Позичальника з використанням телефонних каналів зв`язку, а саме зі стаціонарних телефонів по Україні, в Контакт-центрі, шляхом направлення СМС- повідомлень щодо суми платежу за цим Договором, щодо зарахування платежу в погашення заборгованості за кредитом тощо; надання інформації по рахунку Позичальника із використанням засобів електронного зв`язку шляхом направлення інформації про стан рахунку на адресу електронної пошти Позичальника; опрацювання запитів Позичальника, що направлені Банку Позичальником із використанням різних каналів зв`язку тощо, Позичальник сплачує плату за обслуговування кредитної заборгованості, щомісячно терміни та в розмірах, визначених згідно Графіку щомісячних платежів за Кредитним договором ( надалі - «Графік щомісячних платежів»). Так, згідно колонки 7.4 Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача те реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит пункту 6.1. Кредитного договору Банк встановив на постійні основі плату за обслуговування кредитної заборгованості, що складає 186 660 грн. 16 коп. яку згідно п. 2.1., 6.1. Кредитного договору Відповідач повинен сплачувати на транзитний рахунок № [NUMBER] відкритий у Банку в період з 02.05.2019 року по 02.040.2024 року шістдесятьма щомісячними платежами включно до 02 дня /числа кожного місяця, згідно Графіку щомісячних платежів. Згідно 5.7. Кредитного договору реальна річна процента ставка за Кредитним договором складає 103.25737001 % річних, загальна вартість кредиту для споживача за весь строку користування кредитом складає 384 494 грн. 17 коп. Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України «Про споживче кредитування», після укладення договору про споживчий кредит кредитодавець (банк) на вимогу споживача, кожного місяця, у порядку та на умовах, передбачених договором про споживчий кредит, безоплатно повідомляє йому інформацію про поточний розмір його заборгованості, розмір суми кредиту, повернутої кредитодавцю, надавати виписку з рахунку/рахунків (за їх наявності) щодо погашення заборгованості, зокрема інформацію про платежі за цим договором, які сплачені, які належить сплатити, дати сплати або періоди у часі та умови сплати таких сум (за можливості зазначення таких умов у виписці), а також іншу інформацію, надання якої передбачено цим Законом, іншими актами законодавства, а також договором про споживчий кредит. Тобто, пунктом 1.11. Кредитного договору Банком встановлено плату позичальнику за надання інформації щодо його кредиту, безоплатність надання якої прямо встановлена частиною першою статті 11 Закону України «Про споживче кредитування». Відповідно до частини п`ятої статті 12 Закону України «Про споживче кредитування» умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Аналогічні висновки викладені у Постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року у цивільній справі №194/1387/19 ( провадження №61-7416св20), що суд приймає до уваги. Суд приймає до уваги доводи представника відповідача, щодо неналежного встановлення додаткову плату за кожен місяць щодо можливого інформування про сплачені позичальником платежі та про суму майбутніх платежів по кредиту, що є відображені у у п. 6.1. Кредитного договору (графіку платежів) та назвав це як «плата за обслуговування кредитної заборгованості», що навіть не відповідає змісту послуг, оскільки такі дії Банку не являються обслуговуванням кредиту (послугою) в розумінні ст. ст. 1,8 Закону України «Про споживче кредитування» а лише може бути окремим елементом надання інформації (інформування) по кредиту за запитом позичальника в розумінні частини 1 статті 11 Закону України «Про споживче кредитування», Також право, Позичальника вимагати у Банку кожного місяця безоплатного надання інформації про поточний розмір його заборгованості , розмір суми кредиту, повернутої банку, виписку з рахунків щодо погашення заборгованості та іншої інформації, яка повинна надаватись Позичальнику за законом передбачено і в пунктах 3.2.1., 3.2.4. Кредитного договору а тому встановлена Позивачем у пункті 1.11. Кредитного договору плати суперечать іншим умовам договору. Ухвалюючи рішення, суд також бере до уваги, що встановлена Банком послуга у вигляді «плати за обслуговування кредиту» є також несправедливою умовою Кредитного договору. Зокрема, загальний розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості, що встановлений у п. 6.1. Кредитного договору становить 186 660 грн. 16 коп., і складає 216,96 % від розміру процентів по Кредитному договору та є більшою чим у 2 рази (розмір процентів за весь строк користування кредитом складає 86 032 грн. 01 коп.). Окрім того, сам розмір плати за обслуговування кредитної заборгованості перевищує розмір самого кредиту ( 111 802 грн.) та становить 166,95% його вартості. Отже, слід констатувати, що положення у Кредитному договорі, що встановлюють плату за обслуговування кредитної заборгованості являються також і несправедливою умовою договору та призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду позичальнику та суперечить принципу добросовісності в розумінні ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів». Також, сам розмір указаної оплати є аномально непропорційною визначеним договором процентам за кредит, внаслідок чого саме ця плата за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) має ознаки основного періодичного платежу позичальника в оплату кредиту (фактичної плати за кредит), а не оплати послуг. Також зазначення в п.1.1 Кредитного договору плати за обслуговування кредиту (кредитної заборгованості) одночасно як «процентного платежу» і як «платежу за додаткові та супутні послуги» не відповідає принципу правової визначеності щодо конкретного платежу, його правової природи та дійсного призначення, а, отже, і щодо предмета договору. Відповідно до п.4 ч.1 ст.21 Закону України «Про споживче кредитування» права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач. Згідно абзацу 3 ч. 3 статті 17 Закону «України «Про захист прав споживачів» забороняється примушувати споживача придбавати продукцію неналежної якості або непотрібного йому асортименту. Таким чином Позивачем було встановлено щомісячну плату за послуги банку, які за законом повинні надаватись на безоплатній основі, слід констатувати, що положення пункту 1.11. Кредитного договору укладеного між позичальником та АТ «Ідея Банк», щодо обов`язку позичальника сплачувати плату за обслуговування кредиту щомісячно в терміни та у розмірах, визначених графіком щомісячних платежів за кредитним договором є нікчемними. Згідно частини другої статті 215 ЦК України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Згідно зі ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов`язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає в користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Частиною 5 вказаної статті зазначається, що вимога про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину може бути пред`явлена будь-якою заінтересованою особою. Суд може застосувати наслідки недійсності нікчемного правочину з власної ініціативи. Згідно вимогам ч. 1 ст. 236 ЦК України нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення. Як вбачається з виписки за кредитним договором за період з 02.04.2019 по 29.09.2021 року, позичальником було сплачено 6 платежів по кредиту на загальну 27 581 грн. 28 коп., з яких: 16 826 грн. 66 коп. Відповідач зарахував в рахунок погашення плати за обслуговування кредитної заборгованості, що становить 61% від усіх платежів по кредиту. Таким чином, сплачена плата за обслуговування кредитної заборгованості по кредиту в розмірі 16 826 грн. 66 коп. підлягає зарахуванню в рахунок погашення основного боргу (тіла кредиту). Окремо нарахована позивачем ще додаткова плата за обслуговування кредитної заборгованості, що зазначена у позові Банку у розмірі 94 112 грн. 23 коп. ( з яких нарахована плата за обслуговування кредиту у розмірі 3130 грн. 57 коп. та прострочена плата за обслуговування кредиту у розмірі 90981 грн. 66 коп.) є нікчемною та задоволенню не підлягає. З врахуванням зарахованих Позивачем вже сум на погашення кредиту у розмірі 604,17 грн. та перерозподіл сплаченої Відповідачем плати за обслуговування кредитної заборгованості у розмірі 16 826, 66 грн. в рахунок погашення кредиту (основного боргу) погашення по кредиту (основному боргу) становить 17 430 грн. 83 коп. (604,17+16826,66=17430,83). Враховуючи суму отриманого кредиту в розмірі 111 802 грн., заборгованість відповідача за основним боргом за кредитним договором становить 94 371 грн. 17 коп. (111802-17430,83=94371,17). Суд приходить до переконання, що окрема вимога АТ «Ідея Банк» про стягнення з Відповідача пені у розмірі 2940 грн. 51 коп. за несвоєчасне погашення платежів, що нарахована по 29.02.2020 року є безпідставною, так як при здійснені перерахунку заборгованості (з урахуванням перерозподілу плати за обслуговування кредитної заборгованості в рахунок погашення основного боргу), прострочена заборгованість по Кредитному договору згідно графіку платежів щодо сплати виключно тіла кредиту та процентів станом на 01 березня 2020 року стає відсутньою. Щодо нарахування Акціонерним товариством «Ідея Банк» процентів на суму страхового платежу у розмірі 9 699 грн. 72 коп. по Кредитному договору суд виходить з наступного. Як вбачається з колонки 6 Таблиці обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит пункту 6.1. Кредитного договору загальна сума нарахованих Банком процентів за весь строк користування кредитом при ануїтетному платежу становить 86 032 грн. 01 коп. Подані представником відповідача адвокатом Буковинським Т.Й. 4 розрахунки вартості кредиту із схемою погашення кредиту (ануїтетна схема нарахування) за процентами по Кредитному договору, виходячи з умов кредиту 111 802 грн., процентної ставки 21,99% річних та строку кредитування - 60 місяців згідно яких сума сума процентів при ануїтетному платежу за весь строк користування кредитом складає 73 431 грн. 00 коп. Позивачем спростовані не були. Також, як вбачається з Виписки Відповідача з 02.04.2019 року по 29.09.2021 року, Меморіального ордеру №788047 від 02.04.2019 року і Меморіального ордеру №788043 від 02.04.2019 року, згідно умов п.1.2. Кредитного договору, Відповідачу було видано кредит шляхом зарахування на банківський поточний рахунок № [NUMBER] - у розмірі 102 102 грн. 28 коп., а різницю в сумі 9 699 грн. 72 коп. було зараховано як оплату страхового платежу по Договору добровільного страхування життя №Z06.00212.005084433 від 02.04.2019 року (надалі - «Договір страхування»). Згідно п.3 ч. 2 ст.20 Закону України «Про споживче кредитування», договір страхування життя відноситься до супутньої послуги, за яку Банк може отримати лише одноразову плату або споживач її сплачує за власний рахунок!!! Згідно ч. 2 ст. 8 Закону України « Про споживче кредитування», до загальних витрат за споживчим кредитом не включаються платежі з оплати товарів (робіт, послуг), які споживач зобов`язаний здійснити незалежно від того, чи правочин укладено з оплатою за рахунок власних коштів споживача чи за рахунок споживчого кредиту. У свою чергу, за ч. 5, 6 ст. 12 Закону України « Про споживче кредитування», умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними. Споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит. Отже, Банк не має права нараховувати на суму страхового платежу (+9699,72 грн.) проценти по Кредитному договору, оскільки Договір страхування являється супутньою послугою і дані кошти позичальником не отримувались. Таким чином сума процентів по Кредитному договору повинна розраховуватися виходячи з розміру виданих коштів а саме зі суми 102 102грн. 28 коп.. та відповідно суми процентів за весь строк користування кредитом по Кредитному договору у розмірі 67 060 грн. 00 коп. З вимоги Позивача про усунення порушення кредитних зобов`язань від 09.08.2021 року за вих.№12.4.2/Z06.00212.005084433 також вбачається, що Банк змінив строк виконання основного зобов`язань та припинив кредитування і вимагав терміново, протягом 30 календарних днів з дня направлення Кредитором цієї вимоги виконати зобов`язання по Кредитному договору, а саме достроково повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитними коштами, тобто до дня фактичного погашення всієї заборгованості за кредитом , а також суму пені, нарахованої на день повного погашення заборгованості та інші платежі за Кредитним договором. Дана вимога була направлена Банком 22 серпня 2021 року. У свою чергу, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Такі правові висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18); у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) та Постанові Верховного суду України від 9 листопада 2016 року у справі № 6-2251цс16. Таким чином, право позивача нараховувати проценти за кредитним договором припинилось з 22 серпня 2021 року, тобто з дня направлення Банком на адресу позичальника Вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань від 09.08.2021 року за вих.№12.4.2/Z06.00212.005084433. Отже, враховуючи вже сплачену позичальником суму процентів за час користування кредитом у розмірі 10 150 грн.45 коп. сума заборгованості за процентами становить 37 453 грн. 54 коп. (47 603,99-10150,45=37453,54). Таким чином вимога Позивача в частині стягнення процентів по 29 вересня 2021 року в розмірі 50 821 грн. 15 коп. (з яких прострочені проценти 49 013,27 грн. та строкові проценти в розмірі 1807,88 грн.) підлягає до часткового задоволення в частині стягнення 37 453 грн. 54 коп. Таким чином, в цілому з [PERSON] підлягає до стягнення на користь Акціонерного товариства «Ідея Банк» заборгованість за Кредитним договором №Z06.00212.005084433 від 02 квітня 2019 року у розмірі 131 824 грн. 71 коп., з яких: заборгованість за кредитом - 94 371 грн. 17 коп; заборгованість за процентами - 37 453 грн. 54 коп. Таким чином, суд приходить до висновку, що позов Акціонерне товариство «Ідея Банк» до [PERSON] про стягнення боргу за кредитним договором підлягає до часткового задоволення в частині стягнення з Відповідача 131824 грн. 71 коп. З приводу поданого Позивачем клопотання про зупинення провадження у справі суд виходить з наступного Згідно ч.1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Перегляд судового рішення у подібних правовідносинах Великою Палатою Верховного суду є правом а не обов`язком суду зупинити провадження у справі в розумінні ст.251, 252 ЦПК України. Враховуючи, що зібрані у справі докази та матеріали справи дозволяють повністю встановити та оцінити факти, які є предметом судового розгляду а тому підстав з позиції суду, що би слугували підставою для зупинення провадження у справі немає. Крім цього, при прийнятті судом рішення взято до уваги висновки, що викладені у Постанові Верховного суду від 21 жовтня 2020 року у справі №194/1387/19 ( провадження №61-7416св20) по аналогічній справі за участю Відповідача, що само по собі є вже достатньою та самостійною підставою для відмови у задоволені клопотання АТ «Ідея Банк». Вирішуючи питання про стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із диспозиції ч.1 ст.137 ЦПК України у відповідності до якої, витрати пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно з ч.2 ст.137 ЦПК, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану із справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Із доданих до заяви матеріалів встановлено, що між позичальником та Адвокатським Бюро «Тараса Буковинського» від імені якого виступає адвокат Буковинський Т.Й. 14 грудня 2021 року укладено Договір про надання правової допомоги №29-14/12/2021. Згідно п. 4.2. Договору про надання правової судові витрати на професійну правову допомогу гонорар ( винагорода адвоката) станом на дату укладення Договору про надання правової допомоги та представництво інтересів Клієнта у суді першої інстанції є фіксованим та становить 10 000 грн. (десять тисяч гривень 00 копійок) ), що сплачується Клієнтом у безготівковому порядку наступним чином: перша частина гонорару у розмірі 7 000 грн. (семи тисяч гривень 00 копійок), як аванс за частину виконаної роботи, Клієнт сплачує Адвокату до 25 грудня 2021 року на поточний рахунок Адвоката за реквізитами, що зазначені у Розділі 8 цього Договору; - другу частину гонорару у розмірі 3 000 грн. (три тисячі гривень 00 копійок) Клієнт сплачує до 25 січня 2022 року. Як вбачається з матеріалів справи Відповідачем сплачено гонорар у повному обсязі, що підтверджується Виписками/особовими рахунками про зарахування коштів на поточний рахунок Адвокатського Бюро «Тараса Буковинського». При визначені розміру судових витрат, судом також взято до уваги участь адвоката Буковинського Т.Й. у судових засіданнях. Таким чином суд вважає, що визначена адвокатом сума гонорару є обґрунтованою, такою, що відповідає складності справи та часу, який затрачено на фактичне надання правової допомоги, обсягом, наданих адвокатом послуг, у зв`язку з чим вказана сума підлягає відшкодуванню в повному обсязі. Таким чином, суд приходить до висновку про стягнення з АТ «Ідея Банк» на користь [PERSON] судових витрат на правову допомогу адвоката у розмірі 10 000 грн., що підтверджені належними доказами у справі. Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» відповідач звільнений від сплати судового збору. Відтак, судовий збір на користь держави підлягає стягненню з АТ «Ідея Банк». З Позивача підлягає стягненню в дохід держави виходячи з 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб ставок для фізичних осіб станом на 01 січня 2021 року, що становить 908 грн. Окремо,оцінюючи вимогу Відповідача щодо стягнення з нього заборгованості в розмірі 131 824 грн. 71 коп. на користь банку, суд виходить з того, що у даній справі питання стягнення заборгованості підлягає вирішенню при ухваленні рішення за первісним позовом (позовом банку) і з даного приводу суд вже висловився вище. Водночас, суд не вбачає законних підстав для задоволення даної вимоги під час ухвалення рішення за зустрічним позовом, виходячи з вищенаведеного, тобто вирішення питання стягнення заборгованості при розгляді первісного позову. Крім того, позивач за зустрічним позовом вправі самостійно сплатити визначений ним розмір заборгованості і це не потребує примусового стягнення за рішенням суду, адже відповідач визнає заборгованість у вказаному розмірі. Таким чином, спору щодо наявності саме заборгованості між учасниками справи не існує, а існує лише спір щодо розміру боргу і порядку (методики) його розрахунку та зарахування. Мотиви і порядок вирішення заявлених сторонами вимог в цій частині наведені судом вище. Таким чином, суд прийшов до висновку, що зустрічний позов [PERSON] до АТ «Ідея Банк» про захист прав споживачів та застосування наслідків недійсності окремих положень кредитного договору через нікчемність правочину підлягає до задоволення в частині застосування наслідків недійсності окремих положень нікчемного правочину по Кредитному договору №Z06.00212.005084433 від 02 квітня 2019 року щодо встановлення Акціонерним товариством «Ідея Банк» плати за обслуговування кредитної заборгованості, що зазначена у п.1.11. Кредитного договору та в частині методики нарахування Акціонерним товариством «Ідея Банк» процентів на суму страхового платежу у розмірі 9 699 грн. 72 коп., що був сплачений по Договору добровільного страхування життя №Z06.00212.005084433 від 02.04.2019 року та судових витрат на правову допомогу адвоката. Відповідно до вимог ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак слід стягнути з [PERSON] на користь Акціонерного твоариства «Ідея Банк» судовий збір за його позовом пропорційно до задоволених вимог, що складає 1977 грн. 37 коп. (131824,71/259071,72х3886,08=1977,37).

Outcome: approved