Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

21 жовтня 2021 року позивач звернувся до Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська із вказаною позовною заявою, у якій просить визнати виконавчий напис №24131 від 27 серпня 2021 року про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика» заборгованості за кредитним договором в загальній сумі 20143,19 гривень, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача судові витрати. В обґрунтування заявлених вимог зазначено, що приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. було видано виконавчий напис № 19821 від 28 липня 2021 року, відповідно до якого з позивача пропонується стягнути на користь ТОВ «БІЗНЕС ПОЗИКА» заборгованість. Про існування виконавчого напису позивач дізнався з Єдиного реєстру боржників 15 жовтня 2021 року. Позивач вважає даний виконавчий напис незаконним та таким, що не підлягає виконанню, оскільки вважає, що він вчинений нотаріусом з грубим порушенням порядку вчинення такої нотаріальної дії, виконавчий напис вчинено на кредитному договорі, який нотаріально не посвідчений. Тобто, на даний час не існує жодної нотаріально-посвідченої угоди, укладеної між позивачем та відповідачем або будь-якою іншою фінансовою установою. Разом з тим, станом на 27 серпня 2021 року, тобто на дату вчинення спірного виконавчого напису, чинне законодавство передбачало можливість вчинення виконавчого напису лише за умови подання оригіналу нотаріально посвідченого договору чи його дубліката, що має силу оригінала, а сам виконавчий напис вчиняється на оригіналі документа, що встановлює заборгованість. Так, у порушення вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості, визначений банком, є безспірним. Приватний нотаріус не перевірив наявність доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) письмової вимоги про усунення порушень, що призвело до порушення процедури вчинення напису, передбаченої пунктом 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України. Не надсилання вимоги відповідачем про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавило позивача можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги відповідача щодо розміру заборгованості. Крім цього, зазначив, що надана кредитором приватному нотаріусу довідка, не може вважатися випискою з рахунку позивача, а тому не може підтверджувати суму заборгованості. 19 січня 2022 року на підставі ухвали Жовтневого районного суду міста Дніпропетровська від 25 жовтня 2021 року до Вишгородського районного суду Київської області надійшла вказана позовна заява за підсудністю. У зв`язку з перебуванням судді на лікарняному, питання про відкриття провадження вирішено суддею 14 лютого 2022 року. Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2022 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників провадження та призначено у судове засідання на 22 березня 2022 року. Також, вказаною ухвалою суду за клопотанням позивача, на підставі статті 84 ЦПК України, витребувано докази у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. та у Товариства з обмеженою відповідальністю «Бізнес Позика». За заявою позивача, у порядку забезпечення позову ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 14 лютого 2022 року зупинено стягнення за виконавчим написом приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригідой В.О. від 27 серпня 2021 року за № 24131 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Бізнес Позика» заборгованості у розмірі 20143,19 гривень у виконавчому провадженні № 66905249, до набрання рішенням суду у цивільній справі № 201/10741/21 законної сили. Судове засідання, призначене на 22 березня 2022 року не відбулося у зв`язку із введенням 24 лютого 2022 року в Україні воєнного стану згідно Указу Президента України №64/2022 від 24 лютого 2022 року «Про введення воєнного стану в Україні», у зв`язку із проведенням бойових дій на території Вишгородського району Київської області та з урахуванням наказу Голови Вишгородського районного суду Київської області Котлярової І.Ю. № 5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу». Враховуючи наказ виконуючого обов`язки Голови суду від 4 квітня 2022 року № 8-а «Про скасування наказу №5а від 2 березня 2022 року «Про визначення особливостей роботи Вишгородського районного суду Київської області в умовах воєнного часу», наступну дату судового засідання визначено 10:00 29 червня 2022 року, про що повідомлено учасників провадження. 24 травня 2022 року до суду від приватного нотаріуса Бригіди В.О. надійшли витребувані ухвалою суду від 14 лютого 2022 року документи на підставі яких було вчинено виконавчий напис. Крім цього у листі, приватний нотаріус просить розглядати справу у його відсутності та вирішити її згідно чинного законодавства України. 1 червня 2022 року до суду надійшло клопотання від приватного виконавця Шаган О.А. про розгляд справи у його відсутності. У судове засідання, призначене на 29 червня 2022 року учасники провадження не з`явилися. Позивач разом із позовною заявою подав клопотання про вирішення справи без його участі, проти заочного рішення не заперечує. Відповідач, будучи належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, поважність причини неявки суду не повідомив, з клопотаннями про відкладення розгляду справи не звертався, правом надати відзив на позовну заяву не скористався. Також відповідачем не виконано ухвалу суду від 14 лютого 2022 року про витребування доказів. Враховуючи положення статті 223 ЦПК України, а також заяви третіх осіб у справі, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних доказів без участі учасників провадження. Оскільки сторони у судове засідання не з`явилися, на підставі частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Враховуючи наявність умов, визначених у частині першій статті 280 ЦПК України, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до частини восьмої статті 279 ЦПК України при розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи, а у випадку розгляду справи з повідомленням (викликом) учасників справи - також заслуховує їх усні пояснення та показання свідків. Судові дебати не проводяться. Положеннями статті 174 ЦПК України закріплено, що при розгляді справи судом у порядку позовного провадження учасники справи викладають письмово свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення та міркування щодо предмета спору виключно у заявах по суті справи, визначених цим Кодексом. Заявами по суті справи є: позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву. Подання заяв по суті справи є правом учасників справи. Дослідивши письмові матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов наступного. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 16 ЦК України). Частиною першою статті 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Частиною першою статті 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до частини першої статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із частиною третьою статті 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Пунктами 1, 2, 3 частини першої статті 264 ЦПК України визначено, що під час ухвалення рішення суд вирішує, чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин. Судом встановлено, що 27 серпня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 ,

Outcome: approved