Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання виконавчого\~напису нотаріуса\~таким,\~що не\~підлягає виконанню та про стягнення безпідставно отриманих коштів у зв`язку з виконанням оспорюваного виконавчого напису в розмірі 27\~400 гривень 00 копійок. На обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 28 січня 2021 року за місцем його роботи було надіслано постанову приватного виконавця про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яка прийнята під час примусового виконання виконавчого напису, зареєстрованого в реєстрі за № 115003, вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за Кредитним договором №600240563 від 27 червня 2013 року. Позивач зазначає, що йому нічого не було відомо про підстави вчинення такого напису, про наявність будь-яких документів щодо існування заборгованості, а також позивач не отримував жодних вимог про повернення заборгованості. Також посилається в позові на те, що будь яких договорів займу чи інших договірних або деліктних відносин між ним та відповідачем не існує. Тому позивач не погоджується з вчиненим виконавчим написом та вважає, що він не підлягає виконанню, оскільки під час його вчинення приватний нотаріус не дотримався вимог ст. ст. 87, 88 Закону «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій в частині переліку документів, що є підставами для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Також позивач з посиланням на ст. 1212 ЦК України зазначає про безпідставне стягнення з нього 27\~400 гривень за період з січня по жовтень 2021 року у виконавчому провадженні, відкритому для примусового виконання спірного виконавчого напису. Тому просить суд також стягнути з відповідача вказані кошти, як такі що стягнуті безпідставно. Позивач в судове засідання не з`явився, а його представник адвокат Булкіна О. І. позов підтримала з підстав, вказаних в позовній заяві. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про час та місце судового засідання повідомлявся належним чином, причину неявки суду не повідомив. Надав відзив на позов, згідно якого посилається на те, що нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів, якими є: оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Також вважає, що відповідно до постанови Пленуму ВСУ від 31 січня 1992 року № 2 оскарженню підлягає лише відмова нотаріуса у вчиненні виконавчого напису, а правильність вимог, зазначених у виконавчому написі, може бути оскаржена боржником лише в позовному порядку. При безпідставності цих вимог суд скасовує виконавчий напис і відмовляє у їх задоволенні, а у разі часткової їх обґрунтованості - постановляє рішення про скасування виконавчого напису і стягнення з боржника на користь кредитора дійсної суми боргу. Крім того вважає, що безспірність заборгованості підтверджується документами, передбаченими переліком, а нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів (а.с.175-179). Також представник відповідача подав клопотання про зменшення витрат на правничу допомогу, згідно якого просив відмовити позивачу у стягненні таких витрат (а.с.196-198). Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, що маються у справі, приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що згідно виконавчого напису, вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гораєм Олегом Станіславовичем, останній пропонує стягнути грошові кошти з відповідача [PERSON] в сумі 48\~197 гривень 49 копійок, які є боргом за Кредитним договором\~№600240563\~ від\~27\~червня 2013\~року (а.с.217,\~т.1) укладеним між ним та АТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал». Стягнення заборгованості проводиться за період з 16 січня 2019 року по 08 грудня 2020 року і складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту в розмірі 21 277 гривень 34 копійки, строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом в розмірі 17 850 гривень 43 копійки; строкової заборгованості за штрафами і пенею в розмірі 8\~419 гривень 72 копійки та плати за вчинення виконавчого напису в розмірі 650 гривень 00 копійок. Виконавчий напис зареєстровано в реєстрі за №115003 (а.с. 217, т.1). Відповідно до постанови про відкриття виконавчого провадження від 18 січня 2021 року приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Малкової М. В., було відкрито виконавче провадження № 64172215 по виконанню спірного виконавчого напису (а.с.\~220,т.1). Як з`ясовано з копії Анкети-заяви про акцепт публічної пропозиції ПАТ «Альфа-Банк» на укладання договору про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб з видачею та обслуговуванням «Прибуткової картки з кредитом» від 27 червня 2013 року (а.с.215, т.1), сторони домовились про надання позивачу кредиту в загальному розмірі 7 184 гривні 52 копійки. Даний договір нотаріально не посвідчений та наданий приватним виконавцем зі складу документів виконавчого провадження № 64172215 (а.с.212-253, т.1). Статтею 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один зі способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Суд посилається на те, що відповідно до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №1722 від 29 червня 1999 року, даний перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» постановою КМУ від 26 листопада 2014 року № 662. Вказана постанова КМУ визнана незаконною та нечинною постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі №826/20084/14. Як зазначає в своїй постанові від 21 вересня 2021 року Велика Палата Верховного Суду в справі №910/10374/17 - резолютивна частина постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 в частині відображення результату вирішення позовних вимог містить висновки: 1) про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині; 2) про зобов`язання Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови про визнання незаконною та нечинною постанови № 662 у наведеній частині. Отже, ухвали Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року, якими було передбачено зупинення виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду, стосувались лише зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду. Тому Велика Палата Верховного Суду відхиляє доводи відповідача щодо зупинення ухвалами Вищого адміністративного суду України від 06 березня та 04 квітня 2017 року виконання постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 до закінчення касаційного розгляду (01 листопада 2017 року), оскільки зупинення виконання обов`язку Кабінету Міністрів України опублікувати резолютивну частину цієї постанови не впливає на набрання вказаною постановою законної сили та її дію в частині визнання незаконною та нечинною постанови № 662. Подібна позиція наведена у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 15 квітня 2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив: "Оскаржений виконавчий напис вчинений нотаріусом 27 березня 2017 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14. Укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника". Зазначене вище дає підстави для визнання спірних виконавчих написів № 779 та № 780 такими, що не підлягають виконанню, у зв`язку із недотриманням приватним нотаріусом під час їх вчинення вимог статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" та Переліку документів. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, проаналізувавши зазначені судові рішення, суд вважає, що на час вчинення приватним нотаріусом виконавчого напису 18 грудня 2020 року, розділ «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних правовідносин» у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів був недійсним і тому приватний нотаріус не міг вчиняти виконавчий напис за договором, укладеним між ПАТ «Альфа-Банк», право вимоги за яким перейшло до ТОВ «Вердикт Капітал» від 27 червня 2013 року, який не був нотаріально посвідчений. Тому суд вважає, що доводи позивача про визнання виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом на підставі договору, укладеного між ПАТ «Альфа-Банк»\~та ним\~27\~червня 2013\~рокутаким, що не підлягає виконанню є слушними і таким, що підлягають задоволенню, оскільки нотаріусу не було надано нотаріально посвідченого такого договору, що встановлено судом з наданих приватним виконавцем документів. Враховуючи викладене, суд вважає, що вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, оскільки позивачем та його представником доведено суду про існування порушень законодавства при його вчиненні. Ухвалою суду\~від 16\~листопада 2021\~року було зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 18 грудня 2020 року приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай Олегом Станіславовичем, що зареєстрований в реєстрі за №115003 про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості у розмірі 48 197 (сорок вісім тисяч сто дев`яносто сім) гривень 49 копійок (а.с.74, т.1). Згідно постанови приватного виконавця від 24 листопада 2021 року вчинення виконавчих дій було зупинено на підставі ухвали суду (а.с.251, т.1). Частиною 7 ст. 158 ЦПК України встановлено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову, заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Оскільки судом достовірно встановлено відсутність правових підстав у приватного нотаріуса вчиняти виконавчий напис за договором, який не був нотаріально посвідчений, тому наявність інших порушень з боку приватного нотаріуса при вчиненні виконавчого напису суттєво не впливає на правомірність чи неправомірність дій нотаріуса під час вчинення зазначеного виконавчого напису, враховуючи, що чинне законодавство не передбачає права на вчинення такого напису за таким кредитним договором саме з підстав порушення вимог про надання документів для вчинення виконавчого напису. Вирішуючи вимоги позивача про стягнення безпідставно отриманих коштів в результаті вчинення виконавчих дій за спірним виконавчим написом, суд приходить до висновку що в цій частині позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з огляду на наступне. Так, позивач просить стягнути з відповідача 27\~400 гривень, посилаючись на те, що саме така сума була утримана з його грошового забезпечення у виконавчому проваджені № 64172215. В той же час, згідно Довідки Управління фінансового забезпечення та бухгалтерського обліку Головного управління Національної поліції в Дніпропетровській області № 1546 від 30 листопада 2021 року (а.с.25, т. 2) станом на 01 грудня 2021 року по виконавчому провадженню № 64172215 на користь ТОВ «Вердикт Капітал» із грошового забезпечення [PERSON] утримано 25\~269 гривень 40 копійок, з яких 22\~368 гривень 05 копійок в якості заборгованості по кредиту, 2\~232 гривні 35 копійок основної винагороди приватному виконавцю та 669 гривень 00 копійок витрати виконавчого провадження. Суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню в якості безпідставно отриманих коштів лише 25\~269 гривень 40 копійок, а не 27\~400 гривень як просив позивач, у зв`язку з визнанням судом виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. Таким чином, у зв`язку із частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір, який він сплатив під час звернення з позовом до суду за подання позову та за подання заяви про забезпечення позову (а.с.11,12,60). Також суд вважає, що з відповідача підлягають стягненню витрати на професійну правничу допомогу адвоката, які були надані позивачу відповідно до договору від 11 листопада 2021 року, сплата яких позивачем підтверджується прибутковим касовим ордером № 1 від 11 листопада 2021 року на суму 3950 гривень 00 копійок (а.с.29,30,т.2). Підстави для зменшення витрат в сумі 3950 гривень 00 копійок відсутні. На підставі викладеного, ст.ст. 16, 18 ЦК України, Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: partial