Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

[PERSON] просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] у твердій грошовій сумі у розмірі 35000 грн., гривень, щомісячно, починаючи стягнення з дати народження дитини та до досягнення повноліття, а також стягнення з [PERSON] додаткових витрат у розмірі 69196,42 гривень в рахунок відшкодування витрат на лікування дитини. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [PERSON] як батько неповнолітньої дитини повинен нести тягар матеріального забезпечення з дня народження дитини у вигляді як аліментів так і додаткових витрат, пов`язаних з витрат на лікування, а майновий стан відповідача дозволяє йому сплачувати аліменти у розмірі, визначеному позивачем. [PERSON] , не заперечуючи проти зобов`язання по утриманню дитини частково визнає позовні вимоги та згоден сплачувати аліменти з дня звернення позивача до суду у розмірі 2000 гривень щомісяця та додаткові витрати у розмірі 50\~000 грн., в іншої частині вважає розмір вимог не доведеним та таким що не відповідає його матеріальному стану. [PERSON] звернулась до суду 19.06.2018 року із позовними вимогами про визнання [PERSON] батьком [PERSON] , [INFO] та стягнення з [PERSON] аліментів на утримання сина у розмірі 1000 дол. США, що на момент подання позову є еквівалентом 26130,00 гривень з урахуванням зміни цього курсу до досягнення дитиною повноліття, починаючи стягнення з 18.01.2018 року . Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Луняченку В.О.. Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Луняченко В.О. від 26.06.2018 року відкрито провадження у цивільній справі в порядку загального позовного провадження. Ухвалою суду від 03.09.2018 року у справі призначено судову генетичну експертизу. 18.05.2019 року, після отримання висновку експерта №49 від 26.04.2019 позивачем надано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до яких позивач просила визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] аліменти на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , щомісячно в розмірі 35000,00 гривень, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви, стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти за минулий період на утримання [PERSON] , починаючи з дати його народження до дати подання позовної заяви та стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] усі фактично понесені нею судові витрати. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 09.10.2018 року провадження у справі зупинялось на час перебування відповідача у тривалому закордонному відрядженні. 29.11.2019 провадження у справі було поновлено та сторони повідомлені про дату місце та час судового засідання. За клопотанням учасників справи судом неодноразово витребувались докази , з різних установ. 27.08.2019 року представником позивача надано до суду заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої позивач просить : визнати [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , щомісячно аліменти в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, починаючи стягнення з дати подання позовної заяви; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти за минулий період на утримання [PERSON] , починаючи з дати його народження до дати подання позовної заяви; стягнути з [PERSON] на утримання [PERSON] , з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , щомісячно грошові кошти в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень з дня народження дитини [INFO] ; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] додаткові витрати на лікування [PERSON] в розмірі 37381,42 грн.; стягнути з [PERSON] на користь [PERSON] усі фактично понесені судові витрати у зв`язку з розглядом справи ( т.2 а/с 62). Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року задоволено клопотання представника позивача про витребування з компанії\~OSM\~Crew\~Management\~Limited доказів та витребувано з компанії OSM\~Crew\~Management\~Limited яка знаходиться за адресою: OSM HOUSE, 22 Amathountos Avenue, Agios Tychonas 4532 Limassol, Cyprus в договорі зазначена і інша адреса: 28 October str. 319 Kanika Business centre, Office 401 A, 3105 Limassol, Cyprus копії контрактів, договорів, додаткових угод, які були укладені з [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП [NUMBER] ) з липня 2017 року по цей час , та відомості щодо отриманих [PERSON] по даним угодам доходів, включаючи розміри базової ставки, нарахованої та виплаченої заробітної платні, підкормових, відпускних та інших доплат і компенсацій. Виконання даної ухвали визначено шляхом надіслання окремого доручення про виконання окремих процесуальних дій згідно Віденської конвенції про право міжнародних договорів від 1969 року через територіальні органи Міністерства Юстиції України. На час виконання окремого доручення було зупинено провадження по справі. Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 року частково задоволено заяву позивача про зміну предмету позову, а саме прийнято до одночасного розгляду позовні вимоги щодо визнання [PERSON] батьком дитини [PERSON] , [INFO] ; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання сина [PERSON] , щомісячно аліментів в розмірі 35000 (тридцять п`ять тисяч) гривень, починаючи з дати подання позовної заяви; стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів за минулий період на утримання [PERSON] , починаючи з дати його народження до дати подання позовної заяви та стягнення судових витрат та відмовлено у прийнятті до одночасного провадження із зазначеними позовними вимогами вимог [PERSON] про стягнення з [PERSON] на її утримання як матері, з якою проживає дитина з інвалідністю [PERSON] , щомісячно грошових коштів в розмірі 10 000 (десять тисяч) гривень з дня народження дитини [INFO] . Дану ухвалу позивачем було оскаржено в апеляційному а потім касаційному порядку. Ухвалою Одеського апеляційного суду від 20.02.2020 апеляційну скаргу представник [PERSON] адвоката Адабаш С.А. на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 10.10.2019 повернуто скаржнику, а постановою Верховного суду у складі постійної колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 11.09.2020 касаційну скаргу [PERSON] в інтересах якої діє адвокат Адабаш С.А. залишено без задоволення, а постанову Одеського апеляційного суду від 20.02.2020 залишено без змін. 08.10.2020 зазначену справу повернуто до суду першої інстанції. У судовому засіданні 25.11.2020 року у зв`язку із відсутністю відомостей щодо виконання окремого доручення Київського районного суду м. Одеси про витребування доказів, без яких неможливо розглянути позовні вимоги про стягнення аліментів, однак з врахуванням терміну розгляду справи та задля економії часу її розгляду з врахуванням розумності строків розгляду справи сторони погодились із роз`єднанням позові про стягнення аліментів в окреме провадження та продовження розгляду справи в частині позовних вимог [PERSON] до [PERSON] за участю третьої особи Київського районного у місті Одесі відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області про визнання батьківства. Рішенням суду від 25.11.2020 року у справі № 520/7616/18 [PERSON] визнано батьком дитини [PERSON] , [INFO] . 13.02.2021 року від [PERSON] надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з [PERSON] аліменти на утримання сина у розмірі 35\~000 гривень з дня народження дитини, стягнути додаткові витрати на лікування дитини у розмірі , який буде визначено додатково. Ухвалою суду від 01.03.2021 року було відмовлено у прийнятті додаткових позовних вимог про стягнення на утримання позивачці 10\~000 гривень на її утримання ( т.1 а/с 63). 17.03.2021 року до суду надійшло виконане доручення з Республіці Кіпр ( а/с 74) за змістом якого ( переклад українською а/с 89), робочій контракт між [PERSON] та OSM\~Crew\~Management\~Limited діяв протягом 25.07.2017 24.11.2017 та 25.11.2017 - 15.01.2018 років, з заробітною платою по першому та другому контрактам у розмірі 7,250 доларів щомісячно, без урахування бонусів, понаднормових часів, виплат відрядних. Згідно заяви від 12.05.2021 року стороною позивача надані чеки, які підтверджують витрати на лікування дитини за період 2018-2019 років на суму 37381,42 грн. (т.1 а/с 99), а згідно заяви про збільшення позовних вимог від 12.07.2021 року , додатково надані чеки за період 2020-2021 років на суму 31815 грн. ( т.1 а/с 157). 11.08.2021 року від [PERSON] надійшла письмова заява про часткове визнання позову на стягнення аліментів у розмірі 2000 грн., щомісяця ( т1 а/с 185). 10.12.2021 року від Державної прикордонної служби надійшла відповідь на ухвалу суду про факт перетину кордону [PERSON] у період з 18.07.2019 року до повернення 18.11.2019 року, виїзд 05.07.2020 року та повернення 03.02.2021 року, а також виїзд 12.08.2021 року (т.1 а/с 223). 23.02.2022 року від [PERSON] надійшла заява про розгляд справи за його відсутністю та часткове визнання позовних вимог в частині аліментів на неповнолітню дитину у щомісячної сумі 2000 гривень та виплати 50000 гривень в якості додаткових витрат на лікування т.2 а/с 18). 18.04.2022 року представником відповідача надані декларації працевлаштування [PERSON] у Республіці Польща за період з 07.08.2021 року до 05.11.2021 року з погодинною ставкою у 19.70 злотих та з 02.03.2022 року до 30.11.2022 року з погодинною ставкою у 14.00 злотих( т.2 а/с 24). У постанові від 29.04.2020 року у справі № 520/5083/16ц, розглядаючи питання можливості винесення рішення судом у відсутності учасників процессу, Верховний Суд виходить з того, що якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Відкладення розгляду справи є правом суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. У даному випадку суд, враховуючи дуже велику тривалість розгляду справи по стягненню аліментів та додаткових витрат, приймаючи до уваги значимість даної справи для сторін, поведінку учасників процесу, та достатність доказів яки містяться у матеріалах справи для визначення спірних правовідносин та вирішення спору по суті, приходить до висновку про можливість ухвалення рішення без присутності учасників справи у судовому засіданні. Цивільний процесуальний кодекс України ( далі ЦПК України ) визначає юрисдикцію та повноваження загальних судів щодо цивільних спорів та інших визначених цим Кодексом справ, встановлює порядок здійснення цивільного судочинства. Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави ( ч.1 ст. 2 ЦПК України ). Суд при розгляді справи керується принципом верховенства права, розглядаючи справи відповідно до\~Конституції України, законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, та застосовуючи при розгляді справ, зокрема,\~Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права ( ч.1,2 та 4 ст. 10 ЦПК України ). У відповідності до вимог п.4 ст. 264 ЦПК України при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених у постановах Верховного Суду. Правовідносини пов`язані із обов`язками батьків утримувати неповнолітніх дітей ( стягнення аліментів і додаткових витрат ) врегульовані Сімейним кодексом України ( далі СК України ). Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частинами першою-третьою статті 181 СК України передбачено, що способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними; за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Положеннями статей 180, 183, 185, 193, 198, 199 СК України визначаються декілька способів виконання цього обов`язку, зокрема: утримання неповнолітньої дитини, на що стягуються аліменти у частках від заробітку (доходу) або в твердій грошовій сумі (статті 180, 183); участь батьків у додаткових витратах на дитину, викликаних особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо) (стаття 185); утримання дитини, яка перебуває в закладі охорони здоров`я, навчальному або іншому закладі, при цьому якщо батьки не беруть участі в утриманні дитини, влаштованої до державного або комунального або іншого закладу, аліменти можуть бути стягнуті з них на загальних підставах (стаття 193); обов`язок батьків утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, а також якщо повнолітні діти продовжують навчання і потребують матеріальної допомоги до досягнення ними 23 років, за умови, що батьки можуть надавати таку допомогу (стаття 198). СК України виходить з принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у додаткових витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина (ст. 141 СК України). При визначенні розміру стягнення з одного з батьків суд відносить частину витрат на іншого. Також, окремо, відповідно до ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Відповідно до змісту п. 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», у якій судом касаційної інстанції роз`яснено схожі правовідносини, до передбаченої ст. 185 СК України участі в додаткових витратах на утримання дитини, викликаних особливими обставинами (розвитком її здібностей, хворобою, каліцтвом тощо), можна притягати лише батьків. У цих випадках ідеться про фактично зазнані або передбачувані витрати, тому їх необхідно визначати у твердій грошовій сумі. Дана стаття СК України закріплює правило, відповідно до якого, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається даною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей, страждає на тяжку хворобу, є калікою. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Такі особливі обставини будуть індивідуальними у кожному конкретному випадку. Додаткові витрати не є додатковим стягненням коштів на утримання дитини. Аліменти необхідні, щоб забезпечити нормальні матеріальні умови для життя дитини. В окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Розмір коштів, що стягуються на додаткові витрати, не може бути більше самих додаткових витрат. Суд вирішує, в якій мірі кожен із батьків зобов`язаний приймати участь в цих витратах, виходячи з матеріального та сімейного стану сторін та інших інтересів та обставин, що мають істотне значення, що визначаються так само, як і стягнення аліментів відповідно до ст. ст. 181, 182 СК. У випадку, коли матеріальне становище батьків не дозволяє забезпечити повну оплату додаткових витрат, додаткові витрати можуть бути компенсовані лише частково. Визначення обставин, що можуть бути визнані істотними, закон відносить до компетенції суду. У будь-якому разі істотними є такі обставини, як стан здоров`я, матеріальне становище відповідача, наявність у нього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних дружини, чоловіка, батьків, повнолітніх дітей тощо. Враховуючи зазначені обставини, суд визначає розмір додаткових витрат на дитину, зумовлених особливими обставинами, одного із батьків у твердій грошовій сумі. Доказами, що підтверджують наявність особливих обставин, що спричинили додаткові витрати на дитину, можуть бути документи, які свідчать, наприклад, про витрати на придбання спеціальних інструментів, призначених для розвитку здібностей людини (наприклад, музичного інструменту або спортивного спорядження тощо), витрати на навчання дитини у платному навчальному закладі, на заняття у музичних, мистецьких або спортивних закладах, на додаткові заняття, висновки МСЕК, довідки медичних закладів та інші документи, що підтверджують відповідний стан здоров`я дитини (хвороба, каліцтво), і свідчать про необхідність додаткових витрат на лікування (на придбання ліків, спеціальний медичний догляд, санаторно-курортне лікування тощо). Додаткові витрати, зумовлені особливими обставинами, можуть бути присуджені судом у вигляді конкретної суми, що підлягає одноразовій сплаті, або у вигляді щомісячних чи інших періодичних платежів, здійснюваних протягом певного строку чи постійно. Розмір додаткових витрат на дитину повинен обґрунтовуватись відповідними документами. У даному випадку судом враховується, що рішенням суду [PERSON] визнаний батьком [PERSON] [INFO] , проживає окремо, а тому повинен нести грошове зобов`язання щодо матеріального утримання дитини до досягнення нею повноліття. При визначення розміру аліментів, судом враховується розмір матеріального стану відповідача, встановлений державою рекомендований розмір аліментів у вигляді щомісячної сплати грошових коштів у розмірі прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку ( згідно ст.7\~Закону «Про Державний бюджет України на 2022 рік»\~ прожитковий мінімум на дитину до 6 років 1 липня 2022 року ( набрання рішенням законної сили ) становить 2201 гривня ) та приходить до висновку, що критеріям справедливості та законності буде відповідати розмір аліментів у розмірі 3500 гривень, який слід сплачувати щомісячно, до повноліття дитини. При цьому судом враховується, що згідно ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до\~вимог ч.1,2\~ст.\~191\~СК України\~ аліменти\~на дитину\~присуджуються за\~рішенням суду\~від дня\~пред`явлення\~позову,\~а в\~разі подання\~заяви про\~видачу судового\~наказу -\~із дня\~подання такої\~заяви.\~ Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років. Обставини, які встановлені судом, дозволяють визначити , що у даному випадку аліменти підлягають стягненню з дня звернення до суду позивача 19.06.2018 року, у зв`язку із відсутність доказів можливості застосування вимог ч.2 ст. 191 СК України. Згідно наданої позивачем медичної документації з Обласної дитячої клінічної лікарні від 06.04.2018 року , витяг №227, [PERSON] виписаний з лікарні з діагнозом: вроджений порок розвитку центральної нервової системи, внутрішня гідроцефалія, критична форма, вентрикулоперитонеостомія, тетрапарез, що на думку суду, є достатнім доказом необхідності додаткових витрат на лікування дитини. Крім того, відповідач, не заперечує проти наявності необхідної постійної додаткової лікарської допомоги, частину якої не заперечує сплатити. Наявність доказів понесених витрат на загальну суму 69196,42 грн., дозволяє стягнути вказану суму з батька, враховуючи його майновий стан, постійність та необхідність даних витрат, та проживання бать окремо. \~Судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, у відповідності до вимог ч.3 ст. 133 ЦПК України , належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволення позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача ( ч.1,2 ст. 141 ЦПК України ). В даному випадку судові судовий збір, у розмірі 992,40 гривень, від сплати якого позивач звільнена,підлягає стягненню з відповідача на користь держави. У відповідності\~до вимог\~п.1\~ч.1\~ст.\~430\~ЦПК України\~\~суд допускає\~негайне виконання\~рішень у\~справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. На підставі викладеного, та

Outcome: partial