Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Орган опіки та піклування м. Черкаси в інтересах малолітніх [PERSON] , [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про позбавлення батьківських прав. Свої вимоги мотивує тим, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відомості про батька в свідоцтво про народження дітей внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України. Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2018 року малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрані від матері [PERSON] без позбавлення батьківських прав. Даний крок був вимушений, оскільки служба у справах дітей мала на меті зберегти біологічну родину для дітей. 22.05.2018 року рішенням виконкому ЧМР малолітнім був наданий статус дітей, позбавлених батьківського піклування. Рішенням виконкому ЧМР малолітніх [PERSON] та [PERSON] влаштовано до державного закладу на повне державне утримання. Громадянці [PERSON] був наданий термін для виправлення ситуації в родині та налагодження стосунків з дітьми. За інформацією адміністрації КЗ «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради», де виховуються [PERSON] та [PERSON] , мати не виявляє своєї зацікавленості щодо долі дітей, не цікавиться їхнім здоров`ям, не утримує малолітніх матеріально. Відповідно до рішення суду від 11.05.2018 року з [PERSON] стягнуто аліменти в розмірі 1/3 всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Знаючи про наявність судового рішення, мати аліменти на утримання дітей не сплачує. Малолітні [PERSON] та [PERSON] мають вади зі здоров`ям та перебувають на обліку в департаменті соціальної політики, як діти з інвалідністю. [PERSON] двічі запрошено на засідання Комісії, які вона проігнорувала, що в свою чергу характеризує ставлення матері до виконання своїх батьківських обов`язків. За таких обставин, змушені звернутися до суду з даним позовом, просять суд позбавити [PERSON] батьківських прав щодо малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] , [PERSON] , яка народилася [INFO] . Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.04.2022 року відкрито провадження в даній справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13.06.2022 року закрито підготовне провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача - Молчанович Н.О. в судове засідання не з`явилась, скерувала до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила його задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явилася, причину неявки суду не повідомила, про час та місце розгляду справи повідомлена, із заявами чи клопотаннями до суду не зверталася. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Передбачених ч. 2 ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності відповідача, на підставі доказів, поданих разом із матеріалами позову з ухваленням заочного рішення відповідно до ст. ст. 280-283 ЦПК України. Суд, взявши до уваги висновок про доцільність позбавлення батьківських прав, дослідивши письмові матеріали справи, вважає, що заявлені вимоги підлягають до задоволення з наступних підстав. У преамбулі до Конвенції ООН про права дитини зазначено, що дитині для повного та гармонійного розвитку необхідно зростати в сімейному оточенні. Згідно зі статтею 9 Конвенції Держави-сторони дбають про те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їхньому бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи за судовим рішенням визначають відповідно до застосовного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в інтересах дитини. Вирішення такого питання може бути необхідним у тому чи іншому випадку, коли, наприклад, батьки жорстоко поводяться з дитиною чи не піклуються про неї. При цьому всім заінтересованим сторонам надається можливість брати участь у вирішенні такого питання та викладати свою позицію. Відповідно до ст.8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого. сімейного життя. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб". З матеріалів справи вбачається, що [PERSON] є матір`ю малолітніх [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.12.2017 року (видане повторно), актовий запис № 1382; та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження Серії [NUMBER] від 12.12.2017 року (видане повторно), актовий запис № 1515; та [PERSON] , [INFO] . Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 27.03.2018 року малолітні [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відібрані від матері [PERSON] , без позбавлення батьківських прав. Стягнуто з [PERSON] аліменти у розмірі 1/3 частини усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на особовий рахунок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до рішень виконавчого комітету Черкаської міської ради від 22.05.2018 № 403 та № 405, малолітнім [PERSON] та [PERSON] наданий статус дитини, позбавленої батьківського піклування; влаштовано до державного закладу на повне державне утримання. Відповідно до листа Комунального закладу «Черкаський навчально-реабілітаційний центр Черкаської обласної ради» № 01-09/05 від 06.01.2022 року зазначено, що за період перебування дітей у закладі на повному державному утриманні з 05.07.2018 і по теперішній час мати участі в утримані та вихованні не приймала, здоров`ям не цікавилася, в заклад не телефонувала, дітей не відвідувала, листи на адресу закладу не надсилала. Статтею 8 Європейської конвенції з прав людини(далі Європейська конвенція) гарантовано кожному право на повагу до свого сімейного життя. Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Європейської конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»). При цьому, право батьків і дітей бути поряд один з одним становить основоположну складову сімейного життя і що заходи національних органів, спрямовані перешкодити цьому, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Європейської конвенції (пункт 47 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Савіни проти України»). Так, в даній конкретній ситуації позбавлення відповідача батьківських прав охоплюється статтею 8 Європейської конвенції і є втручанням у її право на повагу до свого сімейного життя, яке в свою чергу не є абсолютним. Виходячи з конкретних обставин справи, втручання у право відповідача здійснюється з метою захисту прав і свобод малолітньої дитини, що підпадає під виняток, передбачений пунктом 2 статті 8 Європейської конвенції і підтверджує наявність вимоги щодо «законної мети» такого втручання. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Частина 2 п. 16 Пленуму Верховного суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30.03.2007 року вказує, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків, як підстава для позбавлення батьків батьківських прав, має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки зобов`язані виховувати дітей, піклуватися про їх здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку їх природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя. Відповідно до ч.1 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. В матеріалах справи мається Висновок Виконавчого комітету Черкаської міської ради № 75/30-03-03 від 16.02.2022 року про доцільність позбавлення батьківських прав громадянки [PERSON] по відношенню до малолітніх [PERSON] , який народився [INFO] , [PERSON] , яка народилася [INFO] . Отже, приймаючи до уваги той факт, що відповідач фактично не приймає участі у вихованні дітей, не надає допомоги на їх утримання, протягом тривалого часу свідомо ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню малолітніх, тим самим діє всупереч інтересам дітей, позбавляючи їх права на належне батьківське виховання та утримання, суд доходить до висновку, що це є підставою для позбавлення відповідача батьківських прав. Відповідно до ч. 2 ст.166 СК України вбачається, що особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку утримувати дитину. При цьому суд виходить з вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України, відповідно до яких цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості, і кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідач в судове засідання не з`явилася, не скористалася своїми процесуальними правами сторони в процесі і не надала належних доказів, які спростовують доводи позивача.

Outcome: approved