Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, мотивуючи свої вимоги тим, що його батьки [PERSON] та [PERSON] , в 1980 році, в [ADDRESS] , перебуваючи в шлюбі, збудували житловий будинок [ADDRESS] , з господарськими будівлями та спорудами. Крім того, батько [PERSON] отримав за заповітом в спадщину будинок [ADDRESS] , після померлої [INFO] [PERSON] , однок свідоцтво про право на спадщину не отримав. [INFO] померла мама [PERSON] , а [INFO] батько [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина на вказане майно. Він із сестрою [PERSON] вчасно звернулися із заявою в нотаріальну контору про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріусом йому було відмовлено, через відсутність правовстановлюючих документів на об`єкт спадкування та рекомендувано звернутись до суду. \~ \~ \~ \~Позивач, посилаючись на роз`яснення Міністерства юстиції України від 21.02.2005 року № 19-32/319, згідно з яким у разі смерті власника нерухомого майна, первинна реєстрація права на яке не була проведена і правоустановлюючий документ відсутній, питання визначення належності цього майна попередньому власнику та наступного його власника (спадкоємця) повинно вирішуватися у судовому порядку, просить суд позов задовольнити та визнати за ним право власності на 1/2 частини вищевказаних житлових будинків в порядку спадкування за законом, після померлого [INFO] батька [PERSON] , стягнути із відповідачки судові витрати, а також витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката в сумі 2000 грн. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 09 травня 2022 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання на 31 травня 2022 року, яке було перенесено на 20.06.2022 року. \~ \~ \~ \~Ухвалою суду від 20 червня 2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 30.06.2022 року. Позивач в судове засідання не з`явився, подавши до суду письмову заяву про слухання справи за його відсутності, позов просить задоволити повністю з підстав викладених у ньому, у разі неявки відповідачки проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідачка в судові засідання призначені на 31.05.2022 року, 20.06.2022 року та 30.06.2022 року не з`явилася, хоча про розгляд справи повідомлена в установленому законом порядку, причин неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала. \~ \~ \~ Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин, відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд ухвалює заочне рішення у відсутність відповідача на підставі наявних у справі доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого порядку вирішення справи. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з таких підстав. \~ \~ \~ \~Згідно ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. \~ \~ \~ \~Статтею 12 ЦПК України\~встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до принципу диспозитивності цивільного судочинства (ст.13 ЦПК України) суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. \~ \~ \~ \~Згідно ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показання свідків. \~ \~ \~ \~Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст.89 ЦПК України, \~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, обєктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Відповідно до ст.328 ЦК України право власності вважається набуте правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону, або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. \~ \~ \~ \~Відповідно до положень ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. \~ \~ \~ \~У відповідності до\~ст. 1220 ЦК України\~спадщина відкривається після смерті фізичної особи, або оголошення її померлою. Частиною 2 ст. 1223 ЦК України визначено, що у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. \~ \~ \~ \~Ст.1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Судом установлено, що згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Демівської сільської ради, Чечельницького району, Вінницької області 21.04.2015 року - [PERSON] померла [INFO] в с. Демівка, Чечельницького району, Вінницької області. Згідно свідоцтва про смерть [NUMBER] виданого виконавчим комітетом Демівської сільської ради, Чечельницького району, Вінницької області 16.06.2015 року - [PERSON] помер [INFO] в с. Демівка, Чечельницького району, Вінницької області. Як вбачається з виписок із погосподарських книг Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області №12 за 1974-1976 роки, №11 за 1977-1979 роки, №1 за 2011-2015 роки позивач та відповідачка, їхні батьки [PERSON] , [PERSON] , а також тітка [PERSON] проживали в одному домогосподарстві. Як вбачається із заповіту посвідченого Демівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області 03 вересня 1993 року [PERSON] заповіла усе своє майно та житловий будинок [ADDRESS] [PERSON] . Відповідно до витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №41047156 від 27.07.2015 року після смерті [PERSON] зареєстрована спадкова справа №145/2015. Як вбачається із свідоцтв про право на спадщину за законом від 20 вересня 2016 року, зареєстрованих в реєстрі за №1675 та №1676 позивач [PERSON] 20 вересня 2016 року отримав вищевказані свідоцтва на спадщину після смерті [INFO] батька [PERSON] , на 1/2 частки майна, яке складається із: земельної ділянки площею 2, 0455 га, кадастровий номер 0525082600:02:000:0580, розташованої на території Демівської сільської ради Чечельницького району Вінницької області; права на частку майна пайового фонду колективного сільськогосподарського підприємства "Перемога" СВК "Надія" с.Демівка Чечельницького району Вінницької області, належного спадкодавцю на підставі свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майнового сертифіката) серії ВІ ХХV №017409, виданого 28 січня 2004 року Демівською сільською радою Чечельницького району Вінницької області. Відповідно до повідомленнь приватного нотаріуса Гайсинського районного нотаріального округу Вінницької області А.Мілько №278/01-16 та №279/01-16 від 14.04.2022 року [PERSON] відмовлено в видачі свідоцтв про право на спадщину щодо житлових будинків за [ADDRESS] та [ADDRESS] після померлого [INFO] [PERSON] , оскільки ним не було надано документи, що підтверджують належність майна спадкодавцеві [PERSON] .. \~ \~ \~ \~Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № X передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження. Враховуючи вищевикладене та приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після померлого [INFO] батька [PERSON] , вчасно прийняв спадщину, а отримати свідоцтва про право на спадщину на 1/2 частину вищевказаних житлових будинків неможливо, через відсутність правовстановлювальних документів про право власності на житлові будинки на спадкодавця, а іншим шляхом визнати право власності неможливо,\~тому суд вважає\~ за необхідне позов задоволити в повному обсязі . Вирішуючи питання про розподіл судових витрат суд виходить з наступного. \~ \~ \~ \~Згідно положень ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу . \~ \~ \~ \~Згідно з частиною третьою статті 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. \~ \~ \~ \~Водночас зі змісту частини четвертої статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. \~ \~ \~ \~У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами (частина п`ята статті 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (пункт 1 частини 2 статті 137 ЦПК України). \~ \~ \~ \~Таким чином, склад витрат, пов`язаних з оплатою за надання професійної правничої допомоги, входить до предмету доказування у справі, що свідчить про те, що такі витрати повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами. \~ \~ \~ \~Також, такого правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 02 вересня 2020 року у справі N 329/766/18, провадження N 61-6627св20. \~ \~ \~ \~Так, у підтвердження понесених витрат на правову допомогу до матеріалів справи позивачем долучено Договір про надання правової допомоги від 20.04.2022 року в даній цивільній справі, згідно якого в ч.3 визначено, що за надання правничої допомоги клієнт зобов`язаний виплатити адвокату гонорар та оплатити фактичні витрати, з урахуванням об`єму виконаної роботи; ордер , отримання розрахунку за правничу допомогу, згідно якого позивач 20.04.2022 року оплатив адвокату Люлько В.П. 2500 грн. (за підготовку позову до суду, участь у судових засіданнях), а тому витрати пов`язані з наданням правової допомоги слід стягнути з відповідача у розмірі 2000 гривень, як того просить позивач. Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову - на відповідача. \~ \~ \~ \~При зверненні з позовом до суду, позивачем сплочено судовий збір згідно квитанції АТ "Ощадбанк" №7 від 22.04.2022 року в розмірі 1984 (одна тисяча дев`ятсот вісімдесят чотири) гривні 80 копійок, який відповідно до ст.141 ЦПК України,\~ підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved