Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулась до суду з позовом та просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим будинком за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позову зазначає, що згідно договору дарування від 16.06.2006 вона є власником вищевказаного житлового будинку. У даному будинку зареєстрований відповідач [PERSON] , що є її рідним братом. З моменту отримання будинку у дар, позивач просила відповідача знятись з реєстраційного обліку, на що останній був згоден. Однак на теперішній час домовленість з боку відповідача не виконана. Згідно довідки Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області відповідач не проживає в належному позивачу будинку з 2008 року, актуальне місце його мешкання та засоби зв`язку з ним невідомі. Позивач не бажає сплачувати комунальні послуги за особу, яка не проживає у вищевказаному житловому будинку, у зв`язку з чим вимушена звернутись до суду за захистом своїх прав. Позивач [PERSON] до суду не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась своєчасно та належним чином. У позовній заяві зазначила, що не має змоги з`явитись до суду через постійну зайнятість на роботі. Представник позивача, адвокат Янковський Я.О., до суду не з`явився, у поданій заяві від 30.06.2022 просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, проти ухвалення заочного рішення не заперечує. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов не подав. Належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи представник третьої особи, Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, до суду не з`явився. 12.05.2022 через канцелярію до суду надійшли письмові пояснення третьої особи у яких вона висловила свою думку щодо позовної заяви та повідомила, що покладається на розсуд суду у вирішенні даного спору. Просить суд здійснювати розгляд справи за відсутності представника третьої особи. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ст. 223 ЦПК України, постановляє заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Відповідно до договору дарування від 16.06.2006, посвідченого приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою\~Т.М., [PERSON] отримала у власність житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] . Згідно довідки № 55 від 02.02.2022, виданої виконавчим комітетом Кушугумської селищної ради Запорізького району Запорізької області, за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані [PERSON] та [PERSON] , але останній не проживає за вказаною адресою з 2008 року. Факт непроживання [PERSON] більше одного року за адресою: [ADDRESS] , підтверджується також й актом обстеження. Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Частиною 1 статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб. Частиною 1 статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім`ї власника жилого\~будинку,\~які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Права члена сім`ї власника житла на користування цим житлом визначені у статті 405 ЦК України, у якій зазначено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом із ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом. Відповідно до ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в ч. 2 ст. 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім`ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть з ним спільне господарство. За змістом зазначених норм, правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають члени сім`ї власника (подружжя, їх діти, батьки) та інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Разом з цим, згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Судом встановлено, що відповідач не є власником чи співвласником житлового будинку, жодних майнових прав на означений житловий будинок наразі він не має. Відповідач тривалий час (більше одного року) не проживає у житловому будинку, не відноситься до зареєстрованого місця проживання як до основного свого місця проживання, не зберігає у житловому будинку своїх речей. Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, наявності поважних причин непроживання у житловому будинку більше одного року, наявності з позивачем якихось домовленостей щодо цього, тобто не спростував обставин на які посилається позивач як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. При цьому суд враховує, що реєстрація відповідача у житловому будинку позивача створює позивачу перешкоди у здійсненні ним свого права власності. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved