Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

В провадженні Центрального районного суду м. Миколаєва з 03.12.2021 року перебуває цивільна справа за позовною заявою АТ КБ "ПриватБанк» до [PERSON] та [PERSON] про стягнення боргу кредитором спадкодавця у розмірі 7186,72 грн за кредитним договором б\\н від 12.11.2012 року. Свої вимоги\~обґрунтовує тим,\~що згідно\~з договором № б/н від 12.11.2012 [PERSON] отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. [INFO] позичальник [PERSON] помер. На виконання вимог ст. 1281 ЦК України, Банком 01.02.2020 року була направлена претензія кредитора до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори , та 25.03.2020 року отримана відповідь, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого з заявами про прийняття спадщини не зверталися. За змістом норм ЦПК України у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємців: таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням. Спадкоємець, який постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом 6 місяців від дня відкриття спадщини він не заявив про відмову від неї. Відповідачі по справі ,як спадкоємці [PERSON] , мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 07.10.2019 по 07.04.2020 року. Спадкоємцями , які постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є [PERSON] , та [PERSON] , адреса реєстрації яких [ADDRESS] . Таким чином, відповідачі прийняли спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені цивільним законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини. При цьому згідно з ч.3 ст.1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину 24.03.2021 року до спадкоємців відповідачів по справі направлено листи-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніякий дій не було виконано. Станом на дату смерті заборгованість позичальника перед банком за кредитним договором № б/н від 12.11.2012 року становить 7186,72 грн, яка складється з заборгованості за тілом кредиту. Відсоткі та штрафні санкції не нараховуються. Розгляд справи постановлено проводити в порядку загального позовного провадження. Одночасно з відкриттям провадженян по справі судом витребувано з Першої Миколаївської Державної нотаріальної контори завірену належним чином копію спадкової справи після смерті [PERSON] , який помер [INFO] та з Департаменту з надання адміністративних послгу Миколаївської міської ради завірену довідку про склад сім`ї та реєстрацію осіб за адресою: [ADDRESS] станом на дату смерті померлого [PERSON] (дата смерті [INFO] ).\~\~ На виконання вимог ухвали суду про витребування доказів 04 січня 2022 року надійшла відповідь з Департаменту з надання адміністративних послуг ММР та 18 ісчня 2022 року надійшла копія спадкової справи № 104/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] . Ухвалою суду від 22.06.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті . \~Представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» у судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи; до суду надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, зазначено, що позовні вимоги підтримує повністю, згоден на заочний розгляд справи. Відповідачі,\~повідомлені \~в установленому\~порядку про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~у судове\~засідання не\~з`явилися,\~про причини\~неявки суду\~не повідомили,\~ не подали відзив. В порядку ст. 280-281 ЦПК України, судом ухвалено про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів . Дослідивши матеріали\~справи,\~судом\~ встановлено, наступне. 12.11.2012 року [PERSON] звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк» з анкетою-заявою про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. В ній він підтвердив свою згоду, що підписана заява разом з Пам`яткою клієнта, «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами», складає між ним та банком договір про надання банківських послуг. Він ознайомлений та згоден з Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами банку», які були йому надані для ознайомлення в письмовому вигляді. Умови та правила надання банківських послуг» викладені на банківському сайті. Він зобов`язався виконувати «Умови та правила надання банківських послуг», а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті, що підтверджується підписом у заяві . В матеріалах справи міститься витяг з Умов та правил надання банківських послуг. Згідно з якими, Банк видає клієнту карту, вид якої визначений в пам`ятці клієнта/довідці про умови кредитування та Заяві (п.2.1.1.2.1). Клієнт дає свою згоду, що кредитний ліміт встановлюється за рішенням банку, і клієнт дає право банку в будь-який момент змінити (зменшити або збільшити) кредитний ліміт (п.2.1.1.2.3, п. 2.1.1.2.4). Відповідач зобов`язався погашати заборгованість по кредиту та відсоткам за його використання, по перевитратам платіжного ліміту, а також сплачувати комісії на умовах, передбачених договором . Кредитна картка [PERSON] неодноразово перевипускалася, омтанній раз він отримав крекдитну картку 27.04.2016 року терміном дії до квітня 2020 року. У статті 627 ЦК України встановлено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. При укладенні вказаного договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України, відповідно до якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Відповідно до вимог ст.638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Таким чином, підписана банком та відповідачем заява свідчить, що відповідач приєднався і зобов`язався виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг Банку. Зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифами Банку. Тобто, між банком та позичальником укладений договір у письмовій формі, який законодавству України не суперечить. Між сторонами договору здійснені всі необхідні дії для придбання, припинення або зміни цивільних прав та обов`язків, що за змістом ч.1 ст.202 ЦК України вказує на вчинення двостороннього кредитного договору. Згідно з розрахунком заборгованості за договором №б/н від 12.11.2012 станом на день смерті позичальника мав заборгованість: 7186,72 грн. за наданим кредитом, що підтверджується наданою Банком випискою по картковому рахунку [PERSON] . Згідно інформації Департаменту з надання адімінстративних послуг ММР , станом на 07.10.2019 року за адресою [ADDRESS] , крім місця проживання [PERSON] , було зареєстроване місце проживання [PERSON] , 1988 р.н., та [PERSON] , 1953 р.н. Згідно з свідоцтвом про смерть, виданим 08.10.2019 Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану, [PERSON] помер [INFO] у віці 65 років, актовий запис №3284. Як вбачається з матеріалів спадкової справи № 104/2020 до майна померлого [INFO] [PERSON] , заведеної 01.04.2020 року Першою Миколаївською нотаріальною конторою , в устанволений законом строк з заявою про прийняття спадщини звернулася дружина померлого [PERSON] . Син померлого [PERSON] у встановлений 6-тимісячний строк звернувся з заявою про відмову від прийняття спадщини 26.08.2020 Першою Миколаївською державною нотаріальною конторою зареєстровано письмову претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» з проханням повідомити, чи заводилась спадкова справа після померлого боржника [PERSON] , включити кредиторські вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» в спадкову масу, про що зробити запис в книзі обліку спадкових справ, повідомити спадкоємців про наявність заборгованості перед Банком у розмірі 7186,72 грн. У відповіді нотаріальної контори вказано, що заведено спадкову справу після смерті [PERSON] , інформацію про спадкоємців надати неможливо в зв`язку з нотаріальною таємницею. Повідомлено, що в разі звернення до нотаріальної контори спадкоємців боржника , їм буде повідомлено про претензію кредитора. 27.08.2020 року нотконтора повідомила [PERSON] , про вказану претензію кредитора ПАТ КБ «ПриватБанк» 12.03.2021 року ПАТ КБ «ПриватБанк» на ім`я [PERSON] направив лист-претензію про наявність заборгованості за кредитним договором від 12.11.2012 року №б/н. у розмірі 7186,72 грн. Державним нотаріусом Першої Миколаївської державної нотаріальної контори 21 січня 2021 року видано Свідоцтво про право на спадщину за законом на ім`я [PERSON] , яка є спадкоємцем [PERSON] , померлого [INFO] , на наступне майно- легковий автомобіль марки Фольксваген , моделі ЛТ 28, 1988 року випуску, колір білий , р\\н [NUMBER] . Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст.ст.526,527,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. Відповідно до ст.608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ст.ст.\~1220,\~1221 ЦК України\~спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. Відповідно до ч. 1,3 ст.1268 ЦК спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу (6 місяців від дня відкриття спадщини), він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1273 ЦК України спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відповідно до положень ст.1281 ЦК України\~спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредитор спадкодавця має право звернутися до нотаріуса за місцем відкриття спадщини в шестимісячний строк з дня, як йому стало відомо або могло стати відомим про відкриття спадщини, з вимогами до спадкоємців, що прийняли спадщину, повернути йому борг, що був за спадкодавцем. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має пред`явити своїм вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Відповідно до положень статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі. За змістом наведених вище норм матеріального права задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця, і як наслідок у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Таким чином, правовідносини, що виникли між банком та боржником (який помер), після його смерті трансформуються у зобов`язальні правовідносини, що виникли між кредитодавцем та спадкоємцями боржника і вирішуються у порядку положень статті 1282 ЦК України. Як зазначено у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів першої судової палати Касаційного цивільного суду від 18 вересня 2019 року №640/6274/16-ц при вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини: - чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1282 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги; - коло спадкоємців, які прийняли спадщину; - при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1282 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини); - при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України. Разом з тим, за змістом положень ст. 1282 ЦК України задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості отриманого ним у спадщину майна. Тобто, до спадкоємців боржника обов`язок перед позикодавцями (кредиторами) спадкодавця виникає лише у межах, передбачених статтею 1282 ЦК України, тобто в межах вартості майна, одержаного у спадщину. У разі неотримання від спадкодавця у спадщину жодного майна, особа не набуває статусу спадкоємця і, як наслідок, у неї відсутній обов`язок задовольнити вимоги кредитора померлої особи. Для всіх спадкоємців, як за законом, так і за заповітом, існує однакова межа відповідальності за боргами спадкодавця. За наявності декількох спадкоємців настає частковий обов`язок виконання зобов`язань: кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Таким чином, кредитор спадкодавця може пред`явити вимоги до будь-якого спадкоємця, але обсяг виконання боргового зобов`язання спадкоємцем не може перевищувати дійсної вартості отриманої ним спадщини і розміру боргів, що пропорційно припадають на його частку.\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~\~ З матеріалів справи вбачається, що 12.1.2012 [PERSON] уклав кредитний договір з ПАТ КБ «ПриватБанк», з цього часу між ними існували правовідносини щодо користування позичальником кредитними коштами, що надавались банком у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку. [INFO] позичальник помер. На час його смерті невиконані кредитні зобов`язання складають всього 7186,72 грн , які складаються лише з заборгованість за наданим кредитом. У встановлений річний строк ПАТ КБ «ПриватБанк» направив до Першої Миколаївської державної нотаріальної контори письмову претензію кредитора до спадкоємців боржника щодо погашення кредитного боргу. Матеріалами справи підтверджкється, що відповідачка [PERSON] прийняла спадщину після смерті позичальника у вигляді транспортного засобу , при цьому відповідчаем не надано доказів того, що вартість спадкового майна є меншою, ніж борг спадкодавця. Принцип диспозитивності цивільного процесу (ст.11 ЦПК\~в попередній редакції та\~ст.13 ЦПК\~в чинній редакції) передбачає розгляд судом справи на підставі доказів, наданих сторонами. Предмет доказування (факти, що підлягають встановленню) міститься в диспозиції норми матеріального права та не потребує додаткового роз`яснення судом. Оскільки зі смертю боржника грошові зобов`язання включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитором вимог до спадкоємців боржника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України. Стаття 1281 Цивільного кодексу України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до боргових зобов`язань. Сплив цих строків має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а також припинення таких зобов`язань (подібний правовий висновок викладено у пункті 39 постанови Великої Палати Верховного суду від 01 квітня 2020 року у справі № 520/13067/17 (провадження № 14-397цс19)). У ЦК України серед положень про порядок задоволення вимог кредитора спадкодавця в імперативному порядку визначений справедливий баланс між законними інтересами та правомірними очікуваннями кредитора спадкодавця та відповідними, зустрічними їм, інтересами спадкоємців. Дотримання цього балансу полягає в тому, щоб забезпечити задоволення вимог кредитора спадкодавця за рахунок спадкового майна, не порушивши майнових прав та інтересів спадкоємців такої особи. Визначення цього балансу законодавцем сформульовано таким чином, що спадкоємці боржника повинні відповідати за його зобов`язаннями в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Зокрема, за правилом частини першої статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Спадкування є способом безоплатного набуття майна, а тому стягнення боргів спадкодавця з його спадкоємців в межах вартості отриманої спадщини є справедливим по відношенню до законних інтересів та правомірних очікувань кредитора. Урахування вартості спадщини дає підстави стверджувати, що спадкоємець може задовольнити вимоги кредитора спадкодавця за рахунок іншого власного майна, що не входить до складу спадщини, якщо успадковане майно становить для спадкоємця більший інтерес, ніж те власне майно, яке спадкоємець може передати кредитору в рахунок погашення заборгованості. Встановивши, що із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася дружина померлого [PERSON] , суд доходить до висновку, що саме [PERSON] як спадкоємець позичальника є його правонаступником у спірних правовідносинах і розмір заборгованості спадкодавця не перевищує розмір її відповілальності в межах спадкового майна що є підставою для задволення позову в цій частині. Враховуючи викладене\~та аналізуючи\~досліджені в\~судовому засіданні\~докази,\~суд дійшов\~висновку про\~відсутність підстав\~для задоволення\~позовних вимог про стягнення боргу кредитором спадкодавця за кредитним договором №б/н від 12.11.2020 року з відповідача [PERSON] , який спадщину не прийняв та відмовивися від її прийняття у встановленому законом порядку, тому у їх задоволенні необхідно відмовити. Відповідно до ст.ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Outcome: partial