Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У лютому 2021 року АТ «Універсал Банк» звернулося до Солом`янський районного суду міста Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення 3% річних за час прострочення виконання зобов`язання, в якому просить суд стягнути солідарно із відповідачі на користь позивача 3% річних за час прострочення виконання зобов`язання у розмірі 3 097,51 доларів США. В обґрунтування позовних вимог представник позивач зазначає, що 25.09.2007 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №009-2902/840-0198, відповідно до умов якого банк надав відповідачу кредит в іноземній валюті у розмірі 33 000,00 доларів США, строком користування до 10.09.2027 року зі сплатою 13,45% річних. Для забезпечення виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором №009-2902/840-0198, 25.09.2007 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки №009-2902/840-0198-Р. Окрім цього, для забезпечення виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором №009-2902/840-0198, 25.09.2007 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки №009-2902/840-0198-Р/1. Також для забезпечення виконання зобов`язання позичальником за кредитним договором №009-2902/840-0198, 25.09.2007 між ВАТ «Універсал Банк», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк», та [PERSON] було укладено договір поруки №009-2902/840-0198-Р/2. Представник вказує, що відповідно до умов вищевказаних договорів поруки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язувалися відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. У зв`язку з неналежним виконанням умов кредитного договору позивач звернувся із позовом до відповідачів, та рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2013 позовні вимоги Банку були задоволені та стягнуто солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №009-2902/840-0198 від 25.09.2007 у розмірі 39 004,58 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2012 становить 311 774,10 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 854,00 доларів США, що еквівалентно 6 825,60 грн., сума дострокового стягнення кредиту 30 943,91 доларів США, що еквівалентно 247 319,20 грн., відсотки у розмірі 6 919,21 доларів США, що еквівалентно 55 301,76 грн., підвищені відсотки у розмірі 287,46 доларів США, що еквівалентно 2 297,55 грн. Крім цього представник стверджує, що позивачем 12.04.2013 було отримано виконавчі документи за вищевказаними рішеннями суду та пред`явлено їх до виконання до органу ДВС. Посилається, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 21.10.2019 позивачу було видано дублікат виконавчого документа та поновлено строк пред`явлення виконавчого документу до виконання про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованості заборгованість за кредитним договором №009-2902/840-0198 від 25.09.2007 у розмірі 39 004,58 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2012 становить 311 774,10 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 854,00 доларів США, що еквівалентно 6 825,60 грн., сума дострокового стягнення кредиту 30 943,91 доларів США, що еквівалентно 247 319,20 грн., відсотки у розмірі 6 919,21 доларів США, що еквівалентно 55 301,76 грн., підвищені відсотки у розмірі 287,46 доларів США, що еквівалентно 2 297,55 грн. Вказує, що на цей час у приватного виконавця виконавчого округу м. Києва перебуває виконавче провадження № 64601061 про стягнення заборгованості за виконавчим листом № 2-72/13 з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк», а також виконавче провадження № 64601911 про стягнення заборгованості за виконавчим листом № 755/3723/13 з [PERSON] на користь АТ «Універсал Банк». Зазначає, що станом на 01.01.2021 рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2013 про стягнення солідарно з [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №009-2902/840-0198 від 25.09.2007 у розмірі 39 004,58 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2012 становить 311 774,10 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 854,00 доларів США, що еквівалентно 6 825,60 грн., сума дострокового стягнення кредиту 30 943,91 доларів США, що еквівалентно 247 319,20 грн., відсотки у розмірі 6 919,21 доларів США, що еквівалентно 55 301,76 грн., підвищені відсотки у розмірі 287,46 доларів США, що еквівалентно 2 297,55 грн. виконано частково. Залишок заборгованості за рішенням становить 31 467,92 доларів США. Оскільки рішення суду було виконано відповідачами лише частково, позивач з посиланням на ст. 625 Цивільного кодексу України, просить суд стягнути солідарно з відповідачів 3% річних, розмір яких за розрахунком позивача становить 3 097,51 доларів США за розрахунковий період з 24.01.2018 по 15.01.2021 від суми непогашеного основного боргу 31 467,92 доларів США. 25.02.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу було передано до провадження головуючого судді Букіній О.М. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.03.2021 у справі було відкрито спрощене позовне провадження без повідомлення (виклику) сторін. Даною ухвалою суду відповідачам був встановлений строк для подання відзиву на позову заяву. Відзиву відповідачами на позову заяву подано не було. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 01.06.2022 розгляд справи було призначено у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, проте в позовної заяви міститься прохання представника позивача проводити розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги останній підтримує та не заперечує проти розгляду справи у заочному порядку. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] у судове засідання не з`явилися, про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином в порядку визначеному ч. 1 ст. 130 ЦПК України, причини неявки суду не повідомили. Судова повістка, що направлялися на їх адресу за зареєстрованим місцем проживання, повернулися до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення в зв`язку з закінченням встановленого терміну зберігання. Відповідно до ч. 3, 5, 8 ст. 128 ЦПК України судові виклики здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання. У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду. Враховуючи вимоги даної норми закону суд вважає повідомлення відповідача про час розгляду справи належним. Згідно ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Виходячи з цього, враховуючи думку представника позивача, суд вважає за можливе провести заочний розгляд справи. Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2013 року у справі № 2-72/13 було задоволено цивільний позов Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» та стягнуто на його користь солідарно [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] на користь ПАТ «Універсал Банк» заборгованість за кредитним договором №009-2902/840-0198 від 25.09.2007 у розмірі 39 004,58 доларів США, що згідно із офіційним курсом НБУ станом на 25.06.2012 становить 311 774,10 грн., з яких: прострочена заборгованість по кредиту 854,00 доларів США, що еквівалентно 6 825,60 грн., сума дострокового стягнення кредиту 30 943,91 доларів США, що еквівалентно 247 319,20 грн., відсотки у розмірі 6 919,21 доларів США, що еквівалентно 55 301,76 грн., підвищені відсотки у розмірі 287,46 доларів США, що еквівалентно 2 297,55 грн. Дане рішення набрало законної сили (а.с. 36-39). Крім цього рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20 березня 2013 року у справі № 2-72/13 було встановлено, що 25.09.2007 року між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №009-2902/840-0198, відповідно до умов якого банк надав кредит в іноземній валюті в сумі 33 000,00 доларів США, що за курсом НБУ складає 166 650,00 грн., а [PERSON] зобов`язалась повернути наданий кредит у повному обсязі до 10.09.2027 та сплатити за користування кредитом проценти в розмірі 13,45% річних. З метою забезпечення своєчасного і повного виконання зобов`язань [PERSON] за кредитним договором №009-2902/840-0198 від 25.09.2007, між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №009-2902/840-0198-Р від 25.09.2007. 25.09.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №009-2902/840-0198-Р/1. 25.09.2007 між ВАТ «Банк Універсальний», правонаступником якого є ПАТ «Універсал Банк» та [PERSON] було укладено договір поруки №009-2902/840-0198-Р/2. Відповідно до умов вищевказаних договорів поруки [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] зобов`язались відповідати у повному обсязі за виконання [PERSON] усіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору. Відповідальність [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] є солідарною. Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом, а тому суд приходить до висновку, що зазначені вище обставини встановленні рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 20.03.2013 у справі № 2-72/13 не підлягають доказуванню під час розгляду даної справи. Згідно п. 1.1. статуту Акціонерного товариства «Універсал Банк» в новій редакції, затвердженій позачерговими загальними зборами акціонерів ПАТ «Унівесал Банк» протокол № 2-2018 від 31.10.2018 та погодженій Національним банком України 20.12.2018, Акціонерного товариства «Універсал Банк» є правонаступником усіх прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», тип якого у відповідності до рішення загальних зборів акціонерів ПАТ «Універсал Банк» (протокол № 2-2018 від 31.10.2018) було змінено на приватне акціонерне товариство та який було перейменовано на Акціонерне товариство «Універсал Банк» (а.с. 46-47). Отже, в силу ст. 512 Цивільного кодексу України, Акціонерне товариство «Універсал Банк» є правонаступником прав та обов`язків Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк», які випливають з кредитного договору №009-2902/840-0198 від 25.09.2007, а отже, позивач є особою, якій належать права вимоги за вказаним кредитним договором та які належать судовому захисту у разі їх порушення. За змістом положень статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (стаття 530 ЦК України). Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Отже, для належного виконання зобов`язання необхідно дотримуватись визначених у договорі строків, зокрема щодо сплати коштів, визначених кредитним договором, а тому прострочення виконання зобов`язання є його порушенням. Положеннями статті 611 цього Кодексу передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Отже, за змістом наведеної норми закону нараховані на суму боргу інфляційні втрати та 3% річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування ним утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Правовий аналіз положень статей 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за кредитним договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Зазначена позиція підтверджена у постановах Великої Палати Верховного Суду від 4 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18), від 4 червня 2019 року у справі № 916/190/18 (провадження № 12-302гс18). Таким чином, з ухваленням рішення про стягнення боргу у 2013 році зобов`язання відповідачів сплатити заборгованість за кредитним договором не припинилося, відтак кредитор має право на отримання сум, передбачених статтею 625 цього Кодексу, за увесь час прострочення. Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 15.01.2019 залишок непогашеної заборгованості за рішенням суду становить 31 494,92 доларів США; розмір 3% річних з непогашеної суми основного боргу за розрахунковий період з 24.01.2018 по 15.01.2021 становить 3 097,51 доларів США. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної в постанові від 16.01.2019 № 464/3790/16-ц (14-465цс18), визначення 3 % річних у доларах США є правомірним, оскільки стаття 625 ЦК України розміщена в розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України, то вона поширює свою дію на всі зобов`язання, якщо інше не передбачено в спеціальних нормах, які регулюють суспільні відносини з приводу виникнення, зміни чи припинення окремих видів зобов`язань. У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення. Тому при обрахунку 3 % річних за основу має братися прострочена сума, визначена у договорі чи судовому рішенні, а не її еквівалент у національній валюті України. З урахуванням вищенаведеного, перевіривши наданий розрахунок заборгованості, суд погоджується з порядком нарахування позивачем 3% річних, яка відповідає вимогам закону та положенням кредитного договору, та вважає, що факти, викладені позивачем у позовній заяві в обґрунтування позовних вимог знайшли своє підтвердження в ході судового розгляду, є достовірними та обґрунтованими, підтверджені належними та допустимими письмовими доказами, а тому вони вважаються судом доведеними та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України із відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 567,50 грн. з кожного. На підставі викладеного та

Outcome: approved