Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Заявник звернувся до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу особі. Заява мотивована тим, що у 22.08.2021 року він звернувся до Головне управління пенсійного фонду України в Запорізькій області із заявою про призначення пенсії за віком, надавши всі необхідні документи, в тому числі трудову книжку. Однак, листом від 12.11.2021 року у призначенні пенсії було відмовлено з тих підстав, що до відповідного трудового стажу не вистачає років. Так, не було зараховано періоди роботи згідно трудової книжки, оскільки в ній по батькові зазначено як « [PERSON] », проте як в паспорті « [PERSON] ». Саме ці підстави стали причиною звернення до суду із зазначеною заявою. Заявник і його представник у судовому засіданні заяву підтримали повністю з підстав, викладених в ній, і просили суд задовольнити вимоги заяви у повному обсязі. Представник заінтересованої особи Головного управління пенсійного фонду України в Запорізькій області у судове засідання не з`явився, про час і місце слухання справи повідомлявся належним чином. Суд, заслухавши пояснення заявника, його представника, вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, дійшов таких висновків. У судовому засіданні було досліджено трудову книжку серії [NUMBER] , дата заповнення 14 серпня 1978 року, згідно з якою по-батькові заявника визначено як « [PERSON] » (російська мова) (а.с.7-14). У паспорті заявника його по-батькові зазначено на російській мові як « [PERSON] » (а.с.15-17). Згідно відповіді Комунарського відділу у місті Запоріжжі Управління державної міграційної служби в Запорізькій області паспорт серії [NUMBER] , виданий 15.12.1998 року на ім`я « [PERSON] » на підставі паспорта зразка 1974 року серії [NUMBER] , виданого Комунасрьким РВВС м.Запоріжжя від 19.07.1978 року, у зв`язку із загальним обміном на імя « [PERSON] » (ром. мова) (а.с.19). В Свідоцтві про народження по-батькові заявника визначено як « [PERSON] » (російська мова). В Свідоцтві про визнання в Україні іноземного документа про освіту від 08.10.2018 року зазначено, що диплом про середню професійну освіту (дублікат) виданий 20.04.2018 року на ім`я [PERSON] ( [PERSON] ). Відповідно до п.6 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті. Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України, викладеними у п. 12 постанови № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановлювати факти належності особі трудової книжки, іншого документа про трудовий стаж. Відповідно до п.1 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року за №637, основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. За відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. З огляду на наведене, судом може бути встановлено факт належності особі трудової книжки, як документа, що підтверджує трудовий стаж та дає право на призначення пенсії. Відповідно до п.1.1 Інструкції про порядок ведення трудових книжок працівників, затвердженої наказом Міністерства праці України №58 від 29 липня 1993 року, трудова книжка є основним документом про трудову діяльність працівника. Трудові книжки ведуться на всіх працівників, які працюють на підприємстві, в установі,організації усіх форм власності або у фізичної особи понад п`ять днів. Згідно з п.2.2. Інструкції до трудової книжки вносяться, зокрема, відомості про працівника: прізвище, ім`я та по батькові, дата народження; відомості про роботу, переведення на іншу постійну роботу, звільнення. Відповідно до п. 2.11 Інструкції відомості про працівника записуються на першій сторінці (титульному аркуші) трудової книжки. Прізвище, ім`я та по батькові (повністю, без скорочення або заміни імені та по батькові ініціалами) і дата народження вказується на підставі паспорту або свідоцтва про народження. Згідно з п. 2.12. Інструкції після зазначення дати заповнення трудової книжки працівник своїм підписом завіряє правильність внесених відомостей. Першу сторінку (титульний аркуш) трудової книжки підписує особа, відповідальна за видачу трудових книжок, і після цього ставиться печатка підприємства (або печатка відділу кадрів), на якому вперше заповнювалася трудова книжка. Судом встановлено, що із наданої заявником трудової книжки вбачається, що на першій сторінці наявне визначення по-батькові заявника згідно паспорту [PERSON] зразка 1974 року, де його по-батькові вказано як « [PERSON] » (рос.мова), що є відмінним від визначення по-батькові у паспорті [PERSON] , отриманого ним у 1998 році. Згідно ч.3 ст.48 Кодексу законів про працю України працівникам, що стають на роботу вперше, трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після прийняття на роботу. Студентам вищих та учням професійно-технічних навчальних закладів трудова книжка оформляється не пізніше п`яти днів після початку проходження стажування. Відповідно до пункту 4 постанови Кабінету Міністрів України від 27 квітня 1993 року № 301 «Про трудові книжки працівників відповідальність за організацію ведення обліку, зберігання і видачу трудових книжок покладається на керівника підприємства, установи, організації. Суд вважає, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у її трудовій книжці. Відсутність посилання чи неточних записів у первинних документах по обліку трудового стажу та нарахуванню заробітної плати на конкретну посаду, яку займав позивач у той чи інший період його роботи у підприємстві за наявності належним чином оформленої трудової книжки, не може бути підставою для виключення вказаних періодів роботи з трудового стажу позивача, що дає йому право на призначення пенсії за віком, оскільки працівник не може відповідати за правильність та повноту оформлення бухгалтерських документів на підприємстві, та у свою чергу неналежний порядок ведення та заповнення трудової книжки та іншої документації з вини адміністрації підприємства не може бути підставою для позбавлення позивача його конституційного права на соціальний захист щодо вирішення питань надання пенсії за віком. Аналогічна правова позиція викладена Верховним Судом в постанові від 21.02.2018 року у справі № 687/975/17, де зазначено, що на особу не може перекладатись тягар доведення правдивості чи достовірності даних, що зазначені у його трудовій книжці. Заявник не несе відповідальності за заповнення трудової книжки, оскільки записи у його трудову книжку вносяться відповідальним працівником підприємства, а не особисто ним, більше того, недоліки її заповнення не є підставою вважати про відсутність трудового стажу заявника за спірний період. Недоліки щодо заповнення трудової книжки не можуть бути підставою для не врахування відповідного періоду роботи для обрахунку стажу при призначенні пенсії. Відповідно до ст.62 Закону України «Про пенсійне забезпечення» основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. Таким чином,\~з`ясувавши фактичні\~обставини справи,\~мету встановлення\~факту,\~що має\~юридичне значення,\~суд дійшов\~висновку про необхідність задоволення вимог заявника.

Outcome: approved