Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

06.05.2022 року до Миргородського міськрайонного суду надійшла повзовна заява Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги розподілу природного газу. В обґрунтування позову, представник позивача, зазначив, що відповідач являється побутовим споживачем природного газу, з яким укладено договір розподілу природного газу. На виконання вимог договору позивачем надані послуги з розподілу газу. В свою чергу, відповідач відповідні послуги не сплатив, внаслідок чого, станом на 06.05.2022 виникла заборгованість у розмірі 4704, 64 грн. В подальшому позивач збільшив розмір позовних вимог, зокрема прохав стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги у розмірі 5944,40 грн, яка утворилася станом на 23.06.2022 року. Окрім того, позивач прохав стягнути на його користь судові витрати. Ухвалою судді Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 16 травня 2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. У встановлений судом строк відповідач подав відзив, в якому зазначив, що із заявленим позовом не погоджується з наступних підстав. Зауважує на тому, що позивач мав надати докази зведення нових газових мереж після встановлення тарифу за транспортування газу, докази наявності речових прав на газових мереж та ГРС в Полтавській області, фінансових звітів на витрати коштів для будівництва газових мереж та ГРС. Вказує, що позивачем не доведено факту споживання послуг саме АТ «Полтавагаз». Тарифи з відповідачем не узгоджувалися. На підставі вищевказаного прохав у задоволенні позову відмовити. Представник позивача у встановлений судом строк подав відповідь на відзив, де зауважив, що газорозподільні станції перебувають на балансі спеціалізованих газотранспортних чи газовидобувних підприємств. В свою чергу АТ «Полтавагаз» є оператором газорозподільної системи. Будівництво ГРС не входить до повноважень оператора. Складові об`єкти ГРМ знаходяться у власності або у користуванні, у тому числі на правах експлуатації, господарського відання, користування Оператора ГРМ. АТ «Полтавагаз» має монопольне становище на території м. Миргород Полтавської області, щодо розподілу природного газу газорозподільною системою. Враховуючи наведене, прохав позовні вимоги задовольнити. Відповідач скористався своїм процесуальним правом на подання заперечень з приводу доводів, викладених у відповіді на відзив. Вважає нарахування позивачем йому заборгованості незаконним, так як тарифи законодавчо не визначені. Оплату послуг з транспортування газу здійснює на рахунки Державного підприємства « «Укргазвидобування». В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав та прохав їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним станом, про причини неявки суду не повідомив. Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи суд дійшов наступних висновків. Правові засади функціонування ринку природного газу України, заснованого на принципах вільної конкуренції, належного захисту прав споживачів та безпеки постачання природного газу, а також здатного до інтеграції з ринками природного газу держав - сторін Енергетичного Співтовариства, у тому числі шляхом створення регіональних ринків природного газу, визначає Закон України «Про ринок природного газу». Відповідно до ст. 1 Закону України «Про ринок природного газу» побутовий споживач - це фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність. Розподіл природного газу - господарська діяльність, що підлягає ліцензуванню і пов`язана з переміщенням природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки споживачам, але що не включає постачання природного газу (Закон України «Про ринок природного газу»). Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» передбачено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Оператор газорозподільної системи має забезпечити додержання принципу недискримінації під час укладення договорів розподілу природного газу з замовниками. Договір розподілу природного газу є публічним. Встановлено, що Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Полтавагаз» здійснює діяльність з розподілу природного газу. В свою чергу, [PERSON] є побутовим споживачем природного газу за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується фактичним споживанням природного газу, що є підтвердженням про приєднання до умов договору розподілу природного газу для побутового споживача (а.с.8). Згідно з наданим позивачем розрахунком, сума заборгованості [PERSON] за надані послуги з розподілу природного газу перед позивачем станом на 23.06.2022 року, становить 5944,40 грн. За нормами ст. 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» до житлово-комунальних послуг належать, комунальні послуги, зокрема послуги з постачання та розподілу природного газу. Відповідно до ст. 6 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» учасниками правовідносин у сфері надання житлово-комунальних послуг є, зокрема споживачі (індивідуальні та колективні); виконавці комунальних послуг. Згідно п. 1 ч. 2 цієї статті - виконавцями комунальних послуг, зокрема, послуг з постачання та розподілу природного газу є постачальник, який на підставі ліцензії провадить діяльність із постачання природного газу, та оператор газорозподільної системи, до якої приєднані об`єкти газоспоживання споживача. За змістом п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» - індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ст.40 Закону України «Про ринок природного газу» розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами. За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу затверджується Регулятором. Договір розподілу природного газу є публічним. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За нормами ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією\~із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. Договір приєднання може бути змінений або розірваний на вимогу сторони, яка приєдналася, якщо вона позбавляється прав, які звичайно мала, а також якщо договір виключає чи обмежує відповідальність другої сторони за порушення зобов`язання або містить інші умови, явно обтяжливі для сторони, яка приєдналася. Сторона, яка приєдналася, має довести, що вона, виходячи зі своїх інтересів, не прийняла б цих умов за наявності у неї можливості брати участь у визначенні умов договору. Відповідно до п. 1.3. Типового договору розподілу природного газу - фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 до цього договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Таким чином, законом чітко визначено як порядок укладення договору (перелік дій, які свідчать про наявність волевиявлення споживача на укладення договору) так і порядок визначення умов договору. Відповідач посилається на відсутність договірних правовідносин з позивачем з огляду на неукладення будь-якого письмового договору та непогодження з ним змісту такого договору. Однак, відповідні твердження не можуть бути прийняті судом до уваги, так як суть публічного договору полягає в тому, що споживач може отримувати послугу лише на умовах які визначає сам виконавець у типовому договорі. \~ \~ \~ \~Споживання природнього газу свідчить про виконання дій, з якими закон пов`язує волевиявлення споживача на укладення договору. За нормами статей 526, 629 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідач скористався наданими послугами, продовжуючи споживати природний газ, натомість, всупереч визначеним законом та умовами договору обов`язкам, свої зобов`язання перед позивачем належним чином не виконував, а саме не сплачував вартість отриманих ним послуг, внаслідок чого має заборгованість перед позивачем на суму 5944,40 грн. Вказана сума заборгованості відповідачем не сплачена. Розрахунок заборгованості відповідачем не спростований. Надані відповідачем квитанції (а.с.56) суд не може як належний та достатній доказ виконання відповідачем його обов`язків по сплаті отриманих послуг, з огляду на те, що відповідні платежі сплачені на користь третьої особи - АТ Укргазвидобування. Враховуючи вищенаведене, суд вбачає наявними підстави для стягнення з відповідача заборгованості за послуги з розподілу природного газу, а тому позов підлягає задоволенню в повному обсязі. Судові витрати підлягають розподілу у відповідності до ст. 141 ЦПК України. Зважаючи на задоволення позову у повному обсязі, судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 2254 грн підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved