Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася у суд з позовом, в якому просить стягнути з відповідача [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , у розмірі по 2500 грн. щомісячно на кожну дитину, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дітьми повноліття. В обґрунтування вимог зазначає, що 2 серпня 1999 року між нею та [PERSON] було укладено шлюб. Від шлюбу є двоє неповнолітніх дітей: [PERSON] та [PERSON] , які проживають разом з нею та знаходяться на її повному утриманні. Відповідач жодної участі в утриманні дітей не приймає, матеріальної допомоги не надає і надавати у добровільному порядку відмовляється, хоча має таку можливість, оскільки є працездатним, отримує дохід від тимчасових заробітків. Їй вкрай важко утримувати дітей, тому що ціни на продукти харчування, товари першої необхідності, одяг та взуття, комунальні та медичні послуги постійно зростають. Вона неодноразово вживала заходів, спрямованих на отримання аліментів від відповідача з моменту їхнього розлучення, а саме просила при особистих зустрічах та по телефону щоб відповідач допомагав дітям матеріально, однак останній свій батьківських обов`язок ігнорує. Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, надіслала заяву, із змісту якої вбачається, що вона справу просить розглянути у її відсутності та не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явився, викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Причину неявки у судове засідання відповідач [PERSON] не повідомив і відзив не подав. За таких обставин та беручи до уваги те, що позивачка не заперечила проти заочного розгляду справи, ухвалою суду від 14 червня 2022 року постановлено провести заочний розгляд справи і ухвалити заочне рішення за правилами спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими Главою 11 Цивільного процесуального кодексу України. З`ясувавши обставини справи та дослідивши докази, суд дійшов висновку, що позов належить задовольнити повністю, зважаючи на таке. Суд встановив, що [PERSON] та [PERSON] є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 5, 6). Згідно із ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Отже, сторони у справі як батьки двох неповнолітніх дітей зобов`язані утримувати їх до досягнення повноліття. Як вбачається із змісту позовної заяви [PERSON] , неповнолітні діти сторін проживають разом із нею та перебувають на її утриманні. Зазначені обставини відповідач жодним чином не спростував, відзиву на позовну заяву не подав. У відповідності до частин 1-3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно зі ст. 184 СК України за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. У відповідності до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком до 6 років: з 1 січня становить 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Між сторонами немає домовленості про спосіб, розмір і порядок сплати аліментів на утримання двох неповнолітніх дітей. Будучи особою працездатного віку, відповідач матеріальної допомоги на утримання неповнолітніх дітей не надає. Беручи до уваги, що відповідач є працездатною особою та має можливість працювати і утримувати своїх дітей, дані про незадовільний стан здоров`я останнього, як і про наявність у нього інших утриманців, відсутні, та враховуючи стан здоров`я дітей, який є задовільним, їх матеріальне становище, потреби дітей в їжі, одязі, засобах особистої гігієни, забезпеченні належних побутових умов та умов для належного гармонійного розвитку дітей, і те, що обов`язок утримувати дитину рівною мірою покладається як на матір, так і на батька, суд дійшов висновку, що вимоги позивачки належить задовольнити повністю та стягувати з відповідача аліменти на утримання його неповнолітніх дітей у твердій грошовій сумі у розмірі, про який просить позивачка, починаючи з часу звернення до суду, тобто з 24 січня 2022 року і до досягнення дітьми повноліття. Відповідачем не надано жодних доказів і заперечень, які б свідчили про те, що він не може сплачувати аліменти на утримання його неповнолітніх дітей у заявленому позивачкою розмірі. Згідно зі ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Оскільки позивачка при подачі позову до суду від сплати судового збору звільнена, з відповідача, на підставі ч. 1 ст. 141 ЦПК України, в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 992 грн. 40 коп. У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Отже, рішення суду у межах сум платежів аліментів на кожну дитину за один місяць належить допустити до негайного виконання.

Outcome: approved