Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

11.01.2022 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом відповідно до якого посилається на те, що [PERSON] звернувся до Маловисківської філії Кіровоградського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні та отримав виплати допомоги по безробіттю в період з 01.07.2020 року по 19.10.2020 року на підставі особистих заяв та відповідно до Закону України «Про зайнятість населення». При звірці бази даних безробітних громадян з даними бази реєстру зареєстрованих осіб засобами єдиної інформаційно-аналітичної системи державної служби зайнятості виявлено факт працевлаштування відповідача в МП «Девелопмент» м. Київ за договором № 06-0705/20Міл з 01.08.2020 року. Під час проведення розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення було встановлено, що відповідач в період отримання допомоги по безробіттю працював за договором цивільно-правового характеру з 01.08.2020 року по 31.08.2020 року в МП «Девелопмент» м. Київ, що підтверджено актом розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення № 241 від 26.01.2021 року. Відповідач перебуваючи на обліку як безробітній, приховав від центру зайнятості відомості про факт працевлаштування за договором цивільно-правового характеру та отримання ним доходу від надання послуг МП «Девелопмент» та неправомірно отримав допомогу по безробіттю за період з 01.08.2020 року по 19.10.2020 року в сумі 5897, 51 гривень. Директором Кіровоградського обласного центру зайнятості було видано наказ № 47-Д-2021 від 28.01.2021 року «Про відшкодування коштів виплачених як допомога по безробіттю». Після чого, відповідачу було направлено претензію від 28.01.2020 року за № 03-29/48 про добровільне повернення коштів в сумі 5897, 51 гривень. Крім того, відповідачу було повідомлено по телефону про необхідність повернення коштів, який в подальшому з`явився до служби зайнятості та був ще раз проінформований про необхідність повернути незаконно отримані кошти. В подальшому відповідачу було направлено претензію з повідомленням про вручення повторно 20.04.2021 року яку він отримав 22.04.2021 року. Протягом лютого-квітня 2021 року [PERSON] повернув частину коштів добровільно в сумі 2775, 00 гривень. Отже, станом на 04.01.2022 року відповідач має борг в сумі 3122, 51 гривень. Відповідач на рахунок Кіровоградського обласного центру зайнятості кошти не повернув та до служби зайнятості не з`являвся. Позивач звернувся до органів поліції за допомогою в поверненні незаконно виплаченої суми. Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2021 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального проступку передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України та призначено покарання у виді громадських робіт на строк 200 (двісті) годин. Кіровоградський обласний центр зайнятості є потерпілою стороною у кримінальному провадженні № 12021121210000374 від 08.09.2021 року за обвинуваченням [PERSON] у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України. А тому, просять суд у відповідності до п. 7 ст. 128 КПК України, стягнути з [PERSON] на їх користь матеріальну шкоду заподіяну вчиненням кримінального проступку в сумі 3122, 51 гривень. Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи у його відсутність, позов підтримав. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, відзив на позов та заяву про розгляд справи за його відсутності не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутність, на підставі доказів, що містяться в матеріалах справи та постановити заочне рішення. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступні обставини. 01.07.2020 року [PERSON] звернувся до Маловисківської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості за сприянням у працевлаштуванні, що підтверджується персональною карткою № 110520070100010 від 01.07.2020 року, заявою про надання/поновлення статусу безробітного від 01.07.2020 року, додатком № 1 до персональної картки про відвідування центру зайнятості, заявою про призначення/поновлення виплати допомоги по безробіттю від 01.07.2020 року. Відповідно до заяви від 19.10.2020 року вбачається, що [PERSON] знятий з обліку Маловисківської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості у зв`язку з відмовою від послуг служби зайнятості. Відповідно до акту № 241 розслідування страхових випадків та обґрунтованості виплат матеріального забезпечення відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття» від 26 січня 2021 року, встановлено що [PERSON] перебуваючи на обліку як безробітній, працював за договором цивільно-правового характеру від 01.08.2020 року № 06-0705/20Міл укладеному між ним та Підприємством об`єднання громадян (релігійної організації, профспілки) «МП Девелопмент». Відповідно до наказу Кіровоградського обласного центру зайнятості від 28.01.2021 року за № 47-Д2021 доручено вжити заходи щодо повернення коштів в сумі 5897, 51 гривень виплачених безробітному [PERSON] як допомогу по безробіттю. 28.01.2021 року за № 03-29/48, 20.04.2021 року за № 03-29/108 на адресу [PERSON] направлено претензії щодо повернення незаконно отриманих коштів в період з 01.08.2020 року по 19.10.2020 року перебування на обліку в Маловисківській районній філії Кіровоградського обласного центру зайнятості. Відповідно до довідки Маловисківської районної філії Кіровоградського обласного центру зайнятості №4 від 04.01.2022 року, дохід [PERSON] за період з 01.08.2020 року по 19.10.2020 року становить 5897, 51 гривень. Вироком Маловисківського районного суду Кіровоградської області від 21.09.2021 року [PERSON] визнано винуватим у скоєнні кримінального проступку, передбаченого ч. 1 ст. 190 КК України і призначено йому покарання у виді громадських робіт строком 200 годин. Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист цивільних прав та інтересів у разі їх порушення. У ч. 2 ст. 16 ЦК України визначено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної шкоди тощо. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ст.128 КПК України особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. При розгляді кримінального провадження відносно [PERSON] , цивільний позов не розглядався. Загальні положення відшкодування шкоди визначені ст.1166 ЦК України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. В силу положень ст.1192 ЦК України з урахуванням обставин справи, суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі. Враховуючи, що вироком суду доведено вину відповідача у вчиненні кримінального правопорушення та відповідно його діями завдано позивачу матеріальні збитки, суд вважає, що за таких обставин позов підлягає задоволенню. У відповідності до положень ст. ст. 141, 142 ЦПК України підлягає вирішенню питання про стягнення з відповідача на користь держави судового збору, оскільки позивача звільнено від його сплати при зверненні із позовом до суду.

Outcome: approved