Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

20.04.2022 [PERSON] подала до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , в якій просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , яка продовжує навчання в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з дати подання позову до суду та до закінчення навчання, чи до досягнення дитиною 23 річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Свої вимоги обґрунтовує тим, що вона та відповідач є батьками [PERSON] . Син в даний час є повнолітнім, однак продовжує навчання у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відповідач добровільно не надає матеріальної допомоги на утримання сина, чим не виконує свій обов`язок як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що визначено ст. 199 СК України. Відповідач є працездатною особою, а тому має можливість утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Ухвалою суду від 04.05.2022 відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, через канцелярію суду подала заяву про розгляд справи без її участі, вказала, що позов підтримує, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] , в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, вказав, що позов визнає частково, а саме в частині стягнення з нього аліментів у сумі 1600 грн., а не 2000 грн., як цього просить позивач. Беручи до уваги заяви сторін по справі про розгляд справи без їх участі, суд вирішив розглянути справу за наявними в ній матеріалами. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Відповідно до матеріалів справи, позивачка [PERSON] та відповідач [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . 20.04.2022 [PERSON] , 2004 р.н., досягнув повноліття. Згідно довідки №448/22 від 14.04.2022 видно, що [PERSON] дійсно навчається у Луцькому національному технічному університеті, в даний час на 1 курсі факультету комп`ютерних та інформаційних технологій денної форми навчанням за державним замовленням, термін закінчення університету 30 червня 2025 року (арк. справи 17). Дитина проживає з позивачем та перебуває на її утриманні, що не оспорюється відповідачем. Позивач як на підставу своїх позовних вимог вказує на невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати повнолітню дитину, яка продовжує навчання, що передбачено ст. 199 СК України. Відтак суд встановив, що між сторонами виник спір щодо невиконання відповідачем його обов`язку як батька утримувати до досягнення двадцяти трьох років свого повнолітнього сина, який продовжує навчання і у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, за умови, що він може надавати матеріальну допомогу. Вирішуючи спір суд виходить з наступних мотивів. Спірні правовідносини регулюються положеннями Сімейного кодексу України, а саме Главою 16\~Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина та його виконання. Так, у відповідності до норм ст. 199 СК України, якщо повнолітня дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на\~утримання припиняється\~у разі\~припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Згідно з положеннями ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у\~статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Також згідно зі ст. 201 СК України до відносин між батьками і дочкою, сином щодо надання їм утримання застосовуються норми\~статей 187,\~189-192\~і\~194-197\~цього Кодексу. Відповідно до положень ст. 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Згідно зі ст. 191 СК України\~ аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Отже суд встановив, що повнолітній син сторін по справі [PERSON] продовжує навчання і в зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. В силу положень ст. 199 СК України [PERSON] має обов`язок утримувати повнолітнього сина, який продовжує навчання. Повнолітній [PERSON] проживає з матір`ю, яка його матеріально утримує. У свою чергу відповідач не виконує свого обов`язку з утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, що є підставою для звернення до суду з позовом про стягнення аліментів відповідно до ст. 199 СК України і стягнення таких в судовому порядку. Позивач на підставі ст. 184 СК України просить суд визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, визначивши такий в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку Як видно з роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, наданих у п.17 Постанови від 15.05.2006 №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Визначаючи розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на утримання дитини, суд враховує вік та стан здоров`я дитини, матеріальне становище відповідача, відсутність в нього на утриманні інших дітей чи непрацездатних осіб. Так, позивач зазначає, що їх з відповідачем повнолітня дитина є інвалідом 3 групи, що підтверджується довідкою Франківської міжрайонної МСЕК серії 42 ААВ №043485 від 14.04.2022, у зв`язку з чим потребує матеріальної допомоги. Відомостей про матеріальне становище платника аліментів, наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина не надала. Водночас, суд у матеріалах встановив, що у відповідача наявний хворий батько, який потребує матеріальної допомоги, наявна неповнолітня донька [PERSON] , 2012 р.н., яка перебуває на повному його утриманні. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи з встановлених фактичних обставин справи, наданих суду доказів на підтвердження сторонами свої вимог та заперечень щодо позову, враховуючи потреби дитини, які необхідні для забезпечення її повноцінного та гармонійного розвитку, беручи до уваги рівність батьків по утриманню дітей до досягнення ними повноліття, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача на користь позивача на утримання дитини необхідно стягувати аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1600 грн. щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову та до припинення нею навчання, чи до досягнення дитиною 23 річного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою. Суд вважає, що такий розмір аліментів є обґрунтований, справедливий, необхідний та достатній для забезпечення гармонійного розвитку дитини. А тому, суд вирішив, що позов підлягає до задоволення часково. Разом з тим, [PERSON] в позовній заяві заявляє вимогу про стягнення аліментів в твердій грошовій сумі в розмірі 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Проте, визначення розміру аліментів з урахуванням нижньої межі - не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку передбачено нормами Сімейного кодексу України, які регулюють обов`язок батьків утримувати неповнолітніх дітей, однак нормами статті 199 СК України це не передбачено. Положеннями статті 201 СК України не передбачено застосування вимог статті 182 для визначення мінімального граничного розміру аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. Зазначене у статті 200 СК України відсилання до норми статті 182 цього Кодексу стосується лише врахування судом тих обставин, які мають істотне значення та впливають на розмір аліментів (частина першастатті 182 СК України). Зазначене відповідає висновкам, викладеним Верховним Судом у постановах від 21 березня 2018 року у справі № 478/2108/16-ц, провадження № 61-12433св18; від 21 листопада 2018 року у справі № 382/1093/16-ц, провадження № 61-12568св18п. Відтак суд дійшов висновку, що у задоволенні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача аліментів з урахуванням нижньої межі - не нижче 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку необхідно відмовити. Вирішуючи питання судових витрат суд виходить з наступного. Судові витрати в цій справі складаються з судового збору. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» \~позивач звільнена від сплати судового збору. Таким чином, з урахуванням задоволених вимог позивача на відповідача покладаються судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн., за подання позовної заяви позивачкою (на підставі ставок, що діяли на момент вчинення процесуальної дії) і підлягають стягненню в дохід державного бюджету України.

Outcome: partial