Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Описова частина Короткий зміст заяви [PERSON] (надалі Позивач) звернулась до суду із позовною заявою, в якій просить встановити факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між [PERSON] , яка померла [INFO] та [PERSON] , який помер [INFO] , на час відкриття спадщини за адресою [ADDRESS] . Вимоги мотивують тим, що [INFO] померла її матір [PERSON] . Померла була спадкоємцем за заповітом, а саме на квартиру, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . На момент смерті матір була зареєстрована за іншою адресою. Мати прийняла спадкове майно, але не оформила своїх спадкових прав в зв`язку з хворобою і передчасною смертю. З метою прийняття спадщини, заявниця звернулась у Другу Криворізьку державну нотаріальну контору для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом після померлої [INFO] своєї матері, [PERSON] . Однак, постановою приватного нотаріуса від 30.07.2020 року їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з тим, що заявниця як спадкоємець не змогла підтвердити факт родинних відносин між померлими [PERSON] та [PERSON] . Аргументи учасників справи В судовому\~засіданні позивач\~ [PERSON] \~заяву підтримала\~та зазначила,\~що [INFO] померла\~її мати\~ \~ [PERSON] ,\~ яка\~ є\~ спадкоємцем\~ за\~заповітом після\~ смерті\~ [PERSON] ,\~померлої \~ [INFO] . Після\~ смерті\~ [PERSON] \~залишилася спадщина,\~а саме:\~однокімнатна \~ квартира\~ [ADDRESS] .\~Зазначила,\~що її\~ мати\~ [PERSON] своєчасно\~звернулася до\~ нотаріальної\~контори з\~заявою про\~прийняття спадщини\~за заповітом\~після смерті\~ [PERSON] ,\~ але\~у зв`язку\~з \~хворобою і\~ смертю\~ не\~оформила спадок. Зокрема, згідно ордеру квартира належала [PERSON] , [PERSON] , вони приватизували її удвох. В чергове судове засідання сторони не з`явились, позивач [PERSON] надала заяву через канцелярію суду, в якій просила розглянути справу у її відсутність. Представник Виконавчого\~комітету Металургійної\~районної у\~місті Ради в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі за наявними матеріалами у справі. Представник Територіальної\~громади в\~особі Криворізької\~міської радипро в судове засідання не з`явився, клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило. Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам\~ст. 247 ЦПК України. Фактичні обставини\~справи,\~встановлені судом З матеріалів справи встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , актовий запис № 231 від 18.03. 2019 року (а.с.12). [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , запис №12 від 03.01.2013 року (а.с.15). Заповітом [PERSON] від 28 січня 2015 року, посвідченим нотаріусом в реєстрі № 109, остання заповіла квартиру [ADDRESS] матері заявника [PERSON] (а.с.22). [PERSON] померла [INFO] , про що свідчить свідоцтво про смерть Серії [NUMBER] , актовий запис про смерть № 104 від 30.01. 2020 року (а.с.25). Згідно ордеру за № 285, в якому зазначений склад сім`ї з двох осіб, встановлено, що з 1970 року [PERSON] та [PERSON] проживали в однокімнатній квартирі [ADDRESS] , яку сумісно отримали 24 травня 1974 року. Чоловіком [PERSON] в ордері зазначений гр. [PERSON] (а.с.19). В 1994 році квартира [ADDRESS] приватизована [PERSON] та [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про право власності на житло за № [NUMBER] виробничого об`єднання «Кривбасруда» УСП від 11.11.1994 року та зареєстрованого в Криворізькому бюро технічної інвентаризації запис № 10/10 ПВ 172-5491 (а.с.20). Відповідно до Акту мешканців будинку [ADDRESS] від 07.10.2020 року зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживали сумісно однією родиною як чоловік та жінка і вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги, робили ремонтні роботи в квартирі,сумісно придбали меблі необхідні для проживання в однокімнатній квартирі, доглядали один одного (а.с.11) З матеріалів справи також встановлено, [PERSON] до смерті, а саме до [INFO] , був зареєстрований в кв. [ADDRESS] і, знятий з реєстрації 11.02.2013 року у зв`язку зі смертю. [PERSON] до смерті також була зареєстрована в кв. [ADDRESS] (а.с.119-120). Позивач [PERSON] , яка доводиться рідною донькою [PERSON] , звернулася до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері. Постановою від 30 липня 2020 року нотаріусом було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що в кв. [ADDRESS] проживав гр. [PERSON] , померлий [INFO] , якому за життя належала частина вищезазначеної квартири, а родинні відносини між померлими [PERSON] та [PERSON] відсутні, тобто нотаріус не міг визначитися в складі спадкового майна яке за життя належало [PERSON] , а також не міг визначитися чи є [PERSON] спадкоємцем четвертої черги після смерті [PERSON] , у зв`язку з відсутністю даних про їх спільне проживання однією сім`єю не менш п`яти років до дня відкриття спадщини. [PERSON] було роз`яснено, що вона має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу, тобто померлих [PERSON] і [PERSON] . На підтвердження позовних вимог, позивач надає наступні докази: квитанції про сплату комунальних платежів за двох членів сім`ї в період сумісного проживання [PERSON] та [PERSON] в кв. [ADDRESS] , квитанції про сплату комунальних платежів за період проживання в кв. [ADDRESS] [PERSON] , спадкоємця за заповітом після смерті [PERSON] , квитанції про ремонтні роботи в квартирі по [ADDRESS] (а.с.109-112). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що [PERSON] жила по [ADDRESS] , у неї був чоловік [PERSON] , вони були постійно разом, жили, скуплялись, після його смерті вона дізналася, що вони навіть не були у шлюбі. Коли [PERSON] стала лежачою, її доглядала мати [PERSON] і сама [PERSON] , коли саме померла [PERSON] вона не пам"ятає. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] суду показала, що вона вселилась у свою квартиру у 1994 році, її мама товаришувала з [PERSON] , допомагала їй. [PERSON] проживала з [PERSON] як сім"я, вели разом господарство, коли [PERSON] помер ( приблизно у 2010-2012 році) , похованням займалась вона. Коли [PERSON] після смерті чоловіка занедужала, вона не змогла її доглядати через те, що переїхала. У [PERSON] по її лінії була троюрідна племінниця [PERSON] , вона їй допомагала, доглядала її приблизно 5-6 років, [PERSON] залишила заповіт, потім [PERSON] померла. [PERSON] і дяді Вані дітей не було. Мотивувальна частина Позиція суду та застосовані норми права Відповідно до частини 1 статті 2\~ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно з частиною 1 статті 4\~ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Перелік юридичних фактів, що підлягають установленню в судовому порядку, визначений у частині першій статті 315 цього Кодексу, не є вичерпним. У судовому порядку можуть бути встановлені, окрім визначених у частині першій статті 315 ЦПК України, інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Цивільне процесуальне законодавство відносить до юрисдикції суду справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення суб`єктивних прав громадян. Такі факти повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, при цьому має бути з`ясована мета його встановлення; і такі факти не пов`язуються з подальшим вирішенням спору про право в судовому порядку, Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника і чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення. Право вибору способу захисту оспорюваного, невизнаного права покладається виключно на особу, яка звертається до суду із позовом, заявою. [PERSON] обрала спосіб захисту - встановлення факту, що має юридичне значення, оскільки стверджує про фактичне прийняття спадщини в порядку частини 3 статті 1268 ЦК України, а так само і про те, що має право на спадкування. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України). Відповідно до статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Частинами першою та другою статті 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 12611265 цього Кодексу. Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до частини першої статті 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця. На підставі частини третьої статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статті 1270 цього Кодексу (шість місяців), він не заявив про відмову від неї. Частиною першою статті 1269 ЦК України унормовано, що у випадку, коли особа постійно не проживає із спадкодавцем, єдиним виявом бажання прийняти спадщину є подана нотаріусу заява. У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам надано роз`яснення, що будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину. Відповідно до ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків. Згідно зі статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Для встановлення спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки, судом до уваги беруться: показання свідків про спільне проживання фактичного подружжя та ведення ними спільного побуту; документи щодо місця реєстрації (фактичного проживання) чоловіка та жінки; фотографії певних подій; документи, що підтверджують придбання майна на користь сім`ї, витрачання коштів на спільні цілі (фіскальні чеки, договори купівлі-продажу, договори про відкриття банківського рахунку, депозитні договори та інші письмові докази) тощо. Відповідно до ч. 1 та 2 ст. 21 Сімейного кодексу України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану. Проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виненкнення у них прав та обов`язків подружжя. Статтю 25 СК України передбачено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі. Жінка та чоловік мають право на повторний шлюб лише після припинення попереднього шлюбу. Належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема докази: спільного проживання, ведення спільного господарства, наявності у сторін спільного бюджету, проведення спільних витрат, придбання майна в інтересах сім`ї, наявності між сторонами подружніх взаємних прав та обов`язків, інших доказів які вказують на наявність встановлених між сторонами відносин притаманних подружжю. Слід зазначити, що факт спільного проживання сам по собі, без доведення факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету та взаємних прав і обов`язків, притаманних подружжю, не може свідчити про те, що між сторонами склались та мали місце, протягом вказаного періоду часу, усталені відносини, які притаманні подружжю. У четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (ст. 1264 ЦКУ). Аналіз указаних норм дозволяє зробити висновок про те, що для застосування положень вищевказаної статті необхідною умовою є, зокрема, встановлення факту неперебування осіб у будь-якому іншому шлюбі. Судом встановлено, що [INFO] померла мати позивача [PERSON] , актовий запис про смерть № 104 від 30.01. 2020 року, яка є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] . Після смерті [PERSON] залишилася спадщина, а саме однокімнатна квартира [ADDRESS] . [PERSON] своєчасно звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті [PERSON] , але у зв`язку з хворобою і смертю не оформила спадок. У встановлений законом термін позивач [PERSON] , яка доводиться рідною донькою [PERSON] , також звернулася до Другої Криворізької державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті матері, але нотаріус постановою від 30 липня 2020 року відмовив останній у видачі свідоцтва про право на спадщину. Покази допитаних під присягаю свідків узгоджуються з показами позивача, а так само і письмовими матеріалами справи. Допитані у судовому засіданні свідки не є заінтересованими особами, тому вважати їх покази недостовірними у суду відсутні підстави. Відповідно до роз`яснень, викладених у п. п. 2, 23 постанови Пленуму Верховного\~Суду України\~№ 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 1 січня 2004 року тощо. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини. Відповідно до Акту мешканців будинку [ADDRESS] від 07.10.2020 року зазначено, що [PERSON] та [PERSON] проживали сумісно однією родиною як чоловік та жінка і вели спільне господарство, сплачували комунальні послуги, робили ремонтні роботи в квартирі,сумісно придбали меблі необхідні для проживання в однокімнатній квартирі, доглядали один одного. З матеріалів справи також встановлено, що [PERSON] до смерті, а саме до [INFO] , був зареєстрований в кв. [ADDRESS] і, знятий з реєстрації 11.02.2013 року у зв`язку зі смертю. [PERSON] до смерті також була зареєстрована в кв. [ADDRESS] . Аналіз перевірених і оцінених судом доказів та законодавства переконує суд, що Позивачем надані належні, достовірні, допустимі докази на підтвердження заявлених вимог, які не викликають сумніву і є достатніми для встановлення факту проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між [PERSON] , померлою [INFO] , та [PERSON] , померлим [INFO] , більше п`яти років, тобто з грудня 1970 року по [INFO] - в квартирі [ADDRESS] . При цьому, до вказаного висновку суд прийшов, виходячи не тільки із вимог національного законодавства України, а і з висновків Європейського Суду з прав людини, викладених у рішенні у справі «Ушаков та Ушакова проти України» від 18 червня 2015 року (остаточне 18 вересня 2015 року), в пункті 78 якого зазначено, що «Суд при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою…». В той же час, факт спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу можна встановити лише після 1 січня 2004 року (після набуття чинності СК України). За таких обставин, позов [PERSON] до Територіальної громади в особі Виконавчого комітету Металургійної районної у місті Ради, Територіальна громада\~в особі\~Криворізької міської\~радипро встановлення факту родинних відносин підлягає частковому задоволенню. Щодо судових витрат Відповідно до п.1 ч.2, ч.1\~ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача. На підставі викладеного і

Outcome: partial