Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

18.05.2022 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] , [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Міла-Поляков Д.П., до Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області, з участю третьої особи: Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), в якому позивач просить скасувати арешт (реєстраційний номер обтяження 4420650), що зареєстрований Першою Львівською державною нотаріальною конторою 30.01.2007 року на об`єкт обтяження - квартиру за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування поданого позову покликається на те, що як встановлено з листа №ДВ-2/2001 року від 05.09.2001 року ВДВС Галицького РУЮ м. Львова, у зв`язку із примусовим стягненням боргів Першою Львівською державною нотаріальною конторою 30.01.2007 року накладено арешт за реєстраційним номером обтяження №4420650, на квартиру за адресою: [ADDRESS] . При цьому, запис про вказаний арешт застосовано нібито відносно власника квартири юридичної особи Приватного підприємства «Інтерсофт» (індивідуальний код 19177184), та цей запис має статус архівного з номером 3116391LVOV1, архівна дата 22.11.2001 року, дата виникнення 22.11.2001 року, номер реєстру - 471097-2172, внутрішній номер ЕС017С372СF2392B743F, коментар 561/77. Проте, вказана квартира даному ПП «Інтерсофт» не належить і ніколи не належала. Натомість, дана квартира належить [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на квартиру від 05.12.1996 року та довідкою №2/5332 від 28.07.2021 року з ОКП ЛОР «БТІ та ЕО». В діючому Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відомості про ПП «Інтерсофт» відсутні. Відомості про виконавче провадження, в якому було прийняте рішення про накладення арешту на вказану квартиру, її власникам невідомі, оскільки ВДВС Галицького РУЮ м. Львова про жодні виконавчі дії відносно їх квартири не повідомляв. Згідно листа В-5/12054 від 21.04.2022 року Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів), який є правонаступником ВДВС Галицького РУЮ м. Львова, повідомлено про неможливість надати чи відновити інформацію щодо накладення арешту на вказану квартиру з технічних причин. Рекомендовано звернутись до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна. Про наявність порушеного права, а саме необґрунтованого обтяження на власну квартиру позивачі дізнались лише в листопаді 2021 року при спробі зареєструвати своє право власності на зазначену квартиру у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Ухвалою суду від 20.05.2022 року відкрито провадження у справі, розгляд якої постановлено здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Представник позивача 17.06.2022 року подав до суду клопотання про слухання справи у його відсутності на підставі наявних матеріалів справи. 10.06.2022 року до суду надійшов лист в.о. завідувача Першої Львівської державної нотаріальної контори Львівської області Гусар Л.В., в якому останній просить розглянути справу без участі представника Першої львівської державної нот контори Львівської області. Представник Галицького ВДВС у місті Львові Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча був належним чином судом повідомлений про дату і час розгляду справи, про що свідчить наявне в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення. Дослідивши матеріали справи у їх сукупності та з`ясувавши її дійсні обставини, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Судом встановлено, що згідно інвентаризаційних матеріалів ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» станом на 29.12.2012 року, квартира [ADDRESS] зареєстрована на праві приватної спільної часткової власності за [PERSON] , на підставі свідоцтва про право власності на квартиру № [NUMBER] від 05.12.1996 року, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради, згідно з розпорядженням №894 від 05.12.1996 року та [PERSON] - ј частина, на підставі договору дарування квартири за реєстраційним №2806 від 25.09.2001 року, посвідченого Журомською М.В. приватним нотаріусом ЛМНО, що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» від 29.07.2021 року (а.с.13). Як вбачається із копії свідоцтва про право власності на квартиру [ADDRESS] від 03.12.1996 року, виданого виконавчим комітетом Львівської міської ради, така належить на праві приватної власності [PERSON] (а.с.12). Згідно наявної в матеріалах справи копії Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №267583656 від 26.11.2021 року, квартира [ADDRESS] , належить на праві приватної спільної часткової власності [PERSON] у розмірі ј частки на підставі договору дарування квартири за реєстраційним №2806 від 25.09.2001 року, посвідченого Журомською М.В. приватним нотаріусом ЛМНО. Зазначено, що на вказану квартиру накладено арешт (архівний запис) за реєстраційним номером обтяження 4420650, зареєстрований 30.01.2007 року 10:29:36 Першою Львівською державною нотаріальною конторою на підставі листа ДВ-2/2001 від 05.09.2001 року ВДВС Галицького РУЮ, вх.№3908 і власником зазначене ПП «Інтерсофт» (а.с.14-15). Листом від 21.04.2022 року В-5/№12054 начальника Галицького ВДВС у м. Львові Тетюк Р.М., адвокат Міла-Поляков Д.П. був повідомлений про те, що перевірити наявність внесених виконавчих проваджень до ЄДРВП можливо лише після 2007 року, а тому надати інформацію про накладення арешту на нерухоме майно, а саме: квартиру за адресою: [ADDRESS] від 30.01.2007 року та звільнити майно з-під арешту немає технічної можливості. Додатково повідомлено, що станом на день надання відповіді, Реєстр речових прав на нерухоме майно відключено НАІС. Крім цього, повідомлено, що у відповідності до вимог ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт може бути знятий за рішенням суду, а відтак, враховуючи, що відновлення відомостей автоматизованої системи виконавчого провадження неможливе з технічних причин, адвокату запропоновано звернутись до суду з позовом про зняття арешту з нерухомого майна, накладеного 30.01.2007 року (а.с.16). Таким чином, в судовому засіданні встановлено за допомогою належних та допустимих доказів, що позивачі [PERSON] та [PERSON] є співвласниками квартири [ADDRESS] . Згідно ч.1 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження», особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. Відповідно до п.11 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна» №5 від 03 червня 2016 року, при розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог, неухильно дотримуватися при цьому як правових норм, що гарантують права осіб, які беруть участь у справі, так і положень про належність та допустимість доказів. Пунктом 2 вказаної постанови встановлено, що позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або інші законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). Положеннями статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод закріплений принцип непорушності права приватної власності, що означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд вчиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону, за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно зі ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Згідно з ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У матеріалах справи відсутні докази про те, що на даний час існує потреба в арешті квартири [ADDRESS] , відтак відсутні законні підстави для продовження обтяження. Виходячи з вище викладеного, з урахуванням того, що за наявності арешту накладеного на майно, порушується право позивачів на розпорядження своїм майном, внаслідок чого вони позбавлені змоги в повному обсязі користуватися та розпоряджатися нерухомим майном, підстав для продовження обтяження на майно суд не вбачає, а тому право позивачів підлягає судовому захисту у заявлений ними спосіб шляхом зняття арешту з зазначеного майна. За наведених обставин, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Outcome: approved