Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

16 серпня 2021 року до Кіровського районного суду м. Дніпропетровська звернулось КП «Дніпроводоканал» ДМР з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] на предмет стягнення заборгованості з оплати послуг водопостачання та водовідведення. Свої позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що відповідачі зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] . На її ім`я відкрито особовий рахунок № [NUMBER] , відтак саме з [PERSON] у позивача встановились фактичні відносини з приводу надання послуг з водопостачання та водовідведення. Оскільки відповідачі не здійснюють своєчасну оплату за надані послуги, за період з 01.02.2015 по 28.02.2021 виникла заборгованість в розмірі 45\~628,15 грн., яку позивач просив суд стягнути з відповідачів в солідарному порядку, а також у відповідності до\~ст.625 ЦК України\~просив суд стягнути три відсотки річних в сумі 892 грн. 02 коп., інфляційне збільшення в розмірі 6303 грн. 80 коп., а всього 52\~823 грн. 97 коп. та судовий збір в розмірі 2270 грн. (а.с. а.с. 1-2). Після надходження з адресно-довідкового підрозділу відомостей щодо зареєстрованого місця проживання відповідачів (а.с.\~а.с.\~31-34) ухвалою судді Кіровського районного суду міста Дніпропетровська від 10 вересня 2021 року було відкрито провадження у цивільній справі та призначено її до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін (а.с. а.с. 35-36). В судове засідання 11 жовтня 2021 року сторони по справі не з`явились, повідомлялись про дату, час та місце розгляду справи належним чином, про причини неявки суд не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 12 листопада 2021 року (а.с. 38) Судове засідання 12 листопада 2021 року не відбулось через зайнятість судді в іншому судовому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 17 грудня 2021 року (а.с. 42). В судове засідання 17 грудня 2021 року сторони не з`явились, від представника позивача 16 грудня 2021 року надійшла заява про розгляд справи за відсутності представника (а.с.\~47), від відповідачів 16 грудня 2021 року надійшло клопотання про перенесення розгляду справи (а.с.46), у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 12 січня 2022 року (а.с.50) 31 грудня 2021 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву. У своєму відзиві відповідачі проти задоволення позову заперечували, вказували, що не укладали з позивачем договору про надання послуг, посилання позивача на часткову оплату відповідачами послуг водопостачання та водовідведення, що свідчить про фактичну згоду відповідачів на отримання та оплату таких послуг є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять жодного доказу на підтвердження того ким і коли була здійснена дана оплата. Зазначили, що у 2006 році [PERSON] за власний кошт придбала лічильник холодної води та відповідно до встановленої процедури у 2007 році звернулась до позивача для встановлення, опломбування та взяття на абонентський облік лічильника ЛК-15Х. В подальшому [PERSON] регулярно надавала покази та сплачувала за користування послуг з водопостачання та водовідведення. 01 лютого 2015 року відповідачка отримала лист від ТОВ «Юридична компанія «СВЗ», як від представника позивача, з вимогою сплатити борг за надані послуги в розмірі 1612,62 грн. Зазначена сума була сплачена 01.02.2015 в повному обсязі. Разом з тим, не зважаючи на погашення боргу, позивач зняв з лічильника опломбування і замість того, щоб провести повірку лічильника, залишив лічильник у відповідача без пломби та продовжив далі нараховувати борг за своїми нормами. 04 серпня 2016 року було видано судовий наказ про стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення, яка виникла станом на 01.05.2016. проте ухвалою суду від 12 серпня 2016 року зазначений судовий наказ було скасовано через те, що розрахунок заборгованості було здійснено без врахування показів лічильника та тарифів, що встановлені при оплаті послуг через відповідний прилад обліку. Також зазначили, що [PERSON] з 2005 року працює та проживає у м. Києві та не є споживачем комунальних послуг за адресою: [ADDRESS] . Він неодноразово звертався до позивача та надавав довідки про його місце роботи та проживання для зменшення розміру плати, проте зазначені обставини не були прийняті позивачем при здійсненні нарахування за послуги водопостачання та водовідведення. Враховуючи зазначене відповідачі просили суд відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі.(а.с. а.с. 53-56). Одночасно з відзивом на позовну заяву від відповідачів надійшла заява про застосування строків позовної давності, в якій в разі якщо суд прийде до висновку про законність та обґрунтованість позовних вимог, відповідачі просили суд застосувати строки позовної давності (а.с.89). В судове засідання 12 січня 2022 року сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 02 лютого 2022 року (а.с.90) Судове засідання 02 лютого 2022 року не відбулось через зайнятість судді в іншому судовому провадженні, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 03 березня 2022 року (а.с. 104). В судові засідання 03 березня 2022 року та 30 березня 2022 року сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 28 квітня 2022 року (а.с.112, 119). В судове засідання 28 квітня 2022 року сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, від представника позивача 28 квітня 2022 року надійшла заява в якій представник просив здійснювати розгляд справи за його відсутності (а.с.126-127), у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 16 травня 2022 року (а.с.132) В судове засідання 16 травня 2022 року сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 31 травня 2022 року (а.с.140) В судові засідання 16 травня 2022 року та 31 травня 2022 року сторони не з`явились, про дату час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки не повідомили, у зв`язку з чим розгляд справи було відкладено на 20 червня 2022 року (а.с.140, 152). 18 червня 2022 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому представник зазначив, що з огляду на положення ст. 13, 19, ч. 5 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» споживачі зобов`язані сплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони користувались ними, а тому факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення відповідачів від оплати таких послуг. Зазначив, що за місцем проживання відповідачів: [ADDRESS] , 12 липня 2007 року було опломбовано квартирний прилад обліку водопостачання. 25 лютого 2015 року за заявою відповідачів прилад обліку було розпломбовано. Оскільки не було проведено періодичну повірку приладу обліку з 29 листопада 2014 року водолічильник було знято з обліку, а нарахування надалі здійснювалось за кількістю зареєстрованих мешканців, згідно до норм з водопостачання і каналізації, з ваннами та швидкодіючими газовими (електро) водонагрівачами, встановленими Рішенням ДМР від 18 вересня 2018 року №939 «Про затвердження норм питного водопостачання для населення м. Дніпра». Крім того, заперечував проти застосування строків позовної давності оскільки відповідачі користувались послугами, знали про наявність заборгованості, вели переписку з підприємством з цього приводу та умисно не сплачували надані послуг В судовому засіданні 20 червня 2022 року за участі представника позивача та відповідачів [PERSON] та [PERSON] завершено розгляд справи та ухвалено рішення. В судовому засіданні представник позивача підтримав позов та, посилаючись на викладені в ньому підстави, просив задовольнити в повному обсязі. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судовому засідання заперечували проти задоволення позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Інші відповідачі за неодноразовими викликами до суду не з`явились, про причини своєї неявки суд не повідомили, відзиву на позов не надали. Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку з таких підстав. Так, у судовому засіданні було встановлено, що відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] і є споживачами послуг з централізованого водопостачання та водовідведення.. Облік нарахувань та оплата за послуги з централізованого водопостачання та централізованого водовідведення за адресою: [ADDRESS] здійснюється за абонентським особовим рахунком № [NUMBER] , відкритим на відповідального квартиронаймача [PERSON] . Відповідно до п.1 ч.1\~ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~(тут та далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньо будинкових систем), газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо. Згідно з п.5 ч.3\~ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»\~споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених постановою КМУ №630 від 21.07.2015 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Згідно\~ст.22 Закону України «Про питну воду та питне водопостачання»\~споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладено у постанові Верховного Суду України від 20.04.2016 року №6-2951цс15. Відповідно до ч.1\~ст.509 ЦК України\~зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно\~ст.526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно\~ст.610 ЦК України\~порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1\~ст.612 ЦК України\~боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Згідно з ч.2\~ст.625 ЦК України\~боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Згідно\~ст.160 ЖК України\~члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму. Повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору. Стосовно актуальності нарахувань за послуги водопостачання та водовідведення суд зазначає наступне. Згідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту. Частиною 2 статті 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» визначено, що перелік\~категорій законодавчо\~регульованих засобів\~вимірювальної техніки,\~що підлягають\~періодичній повірці,\~встановлюється Кабінетом\~Міністрів України. Міжповірочні інтервали\~законодавчо регульованих\~засобів вимірювальної\~техніки за\~категоріями встановлюються\~центральним органом\~виконавчої влади,\~що забезпечує\~формування державної\~політики у\~сфері метрології\~та метрологічної\~діяльності. Порядок встановлення міжповірочних інтервалів\~визначається Кабінетом Міністрів України. Наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання споживчої політки, Міністерства промислової політики України, Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 15 червня 2005 року №141/212/91 для лічильників холодної та гарячої води крильчастих номінальних діаметрів DN10 - DN20, результати вимірювань яких використовуються під час розрахунків у сфері побутових і комунальних послуг, встановлений міжповірочний інтервал 3 роки. Згідно облікової картки водолічильника ЛК-15 №0011006, повірка здійснювалась 07 вересня 2011 року (а.с. 58). Тобто наступна повірка повинна була бути здійснена не пізніше 07 вересня 2014 року. Споживачі, які мешкають за адресою: [ADDRESS] повідомлялись начальником абонентської служби Кіровського району [PERSON] про необхідність здійснення повірки вимірювальної техніки, у зв`язку з протермінованням повірки лічильника, яка повинна була бути здійснена до 07 вересня 2014 року (а.с. 59). Між тим, періодична повірка вимірювальної техніки здійснена не була, в результаті чого з 29 листопада 2014 року КП «Дніпроводоканал» ДМР було знято з обліку водолічильник за адресою: [ADDRESS] . Після чого, починаючи з 29 листопада 2014 року нарахування за особовим рахунком [NUMBER] проводились відповідно до кількості зареєстрованих мешканців без врахування квартирного лічильника водопостачання. Встановлено, що 25 лютого 2015 року [PERSON] звернулась до КП «Дніпроводоканал» ДМР с заявою про розпломбування лічильника за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 161) Згідно Акту розпломбування квартирного приладу обліку №6591, складеному представником КП «Дніпроводоканал» ДМР Зименим О.В. в присутності представника споживача [PERSON] , 25 лютого 2015 року було здійснено розпломбування лічильника ЛК-15 за адресою: [ADDRESS] (а.с. 162). Обставина того, що відповідачами не було здійснено періодичну повірку приладу обліку водопостачання, а також, що Акт розпломбування квартирного приладу обліку було складено в присутності та за підписом представника споживача [PERSON] , свідчить про те, що споживачі достеменно знали про факт розпломбування лічильника та про його зняття з обліку КП «Дніпроводоканал» ДМР між тим нічого не здійснили для врегулювання цього питання з позивачем, відтак нарахування за особовим рахунком [NUMBER] з 29 листопада 2014 року здійснювалось згідно до вимог чинного законодавства відповідно до кількості зареєстрованих мешканців без врахування квартирного лічильника водопостачання. Щодо застосування невірного тарифу для нарахування за надані послуги водопостачання та водовідведення суд зазначає наступне. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 26.02.2013 №82 «Про раціональне ведення водного господарства міста» затверджено середні норми споживання питної води населенням м. Дніпропетровська, розроблені ТОВ Дніпроводпроект. В багатоквартирних житлових будинках з водопроводом і каналізацією з ваннами та швидкодіючими газовими (електро-) водопідігрівачами і багатоточковим водорозбором. Норма відповідає даній кватирі, що визначено актом обстеження № 74157 від 03.10.2015. (361 л/добу х 30,4) / 1000 = 10,974мЗ,- норма на одного мешканця. де 30,4 - усереднений місяць; 1000 - перевідній коефіцієнт. Рішенням Дніпропетровської міської ради від 18.09.2018 № 939 «Про затвердження норм питного водопостачання для населення м. Дніпра», визначено, що норма з водопостачанням і каналізацією, з ваннами та швидкодіючими газовими (електро) водонагрівачами: (356 л/добу х 30,4) / 1000 = 10,8224мЗ,- норма на одного мешканця. де 30,4 - усереднений місяць; 1000 - перевідній коефіцієнт. Пунктом 12.6 Рішенням ДМР від 26.02.2013 №82 визначено, що у разі не проведення періодичної повірки квартирних, будинкових, загальнобудинкових приладів обліку питної води, або виявлення несправності приладів обліку, проводити розрахунки мешканцям за нормою водовикористання, відповідно до ступеня благоустрою квартир та кількості зареєстрованих осіб (власників). Відповідно до Акту №7-3157 від 03 жовтня 2015 року, складеному представником відділу Збуту МКВП «Дніпроводоканал» Зименим О.В., в присутності представника споживача [PERSON] , в результаті обстеження водопроводу за адресою: [ADDRESS] було встановлено, що в квартирі мається газова колонка, кран холодної води на кухні, ванна, санвузол, що відповідає вимогам споживання 10,97 м3 з центральною каналізацією. Враховуючи зазначене, норма споживання визначена правильно, відповідно до ступеню благоустрою квартири (квартира із водопостачанням і каналізацією, з ваннами та швидкодіючими газовими (електро) водонагрівачами), а нарахування здійснено відповідно до кількості зареєстрованих осіб. Встановлено, що [PERSON] 22 вересня 2015 року звертався до КП «Дніпроводоканал» з питань зменшення розміру плати за послуги з водопостачання та водовідведення у зв`язку з постійним проживанням [PERSON] у м. Києві. Після надання споживачем довідки про склад родини та заяви з підтверджуючими документами 01 листопада 2016 року позивачем було виконано тимчасове коригування нарахування в базі даних КП «Дніпроводоканал», кількість зареєстрованих осіб зменшено з 5-х осіб до 4-х осіб з 27.05.2016 по 14.06.2016; та з 4-х осіб на 3-х осіб з 27.05.2016 по 31.12.2016, про що заступником підприємства із загальних питань КП «Дніпроводоканал» [PERSON] було повідомлено [PERSON] листом М-775 від 16.11.2016 (а.с.а.с. 170-171). Відтак посилання відповідачів на здійснення нарахувань за надані послуги з водопостачання та водовідведення на тимчасово відсутнього [PERSON] є безпідставними, оскільки після надання відповідачем необхідних документів, передбачених п. 1.2. Порядку звільнення наймачів (власників) квартир (приватних будинків) та членів їх сімей за період їх тимчасової відсутності від оплати за послуги холодного і гарячого водопостачання та водовідведення, затвердженого Рішенням виконкому Дніпровської міської ради 26.02.2013 № 82, позивачем було виконане коригування нарахування та зменшено кількість зареєстрованих осіб за період з 27.05.2016 по 31.12.2016. При цьому, правових підстав для тимчасового зменшення кількості зареєстрованих осіб за період з 2018 по 2020 роки у позивача не має, оскільки споживачем не було надано відповідний пакет документів, передбачений Порядком. Згідно долученого до позовної заяви розрахунку, в результаті неналежного виконання зобов`язань щодо оплати послуг водопостачання та водовідведення, що надаються за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.02.2015 року по 28.02.2021 року утворилась заборгованість у розмірі 52 823 грн. 97 коп., яка складається з основного боргу в сумі 45 628 грн. 15 коп., інфляційного збільшення суми боргу в сумі 6303 грн. 80 коп., 3% річних в сумі 892 грн. 02 коп. Згідно до ст.ст. 256, 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до ч. 1 ст. 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною 4 статті 267 ЦК України визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Позивачем заявлена до стягнення заборгованість за надані послуги за період з 01.02.2015 року по 28.02.2021 року, проте до суду позивач звернувся лише 16 серпня 2021 року. Доказів щодо поважності причин пропуску встановленого\~ст.257 ЦК України\~строку позовної давності позивач не надав та клопотань про його поновлення не заявляв. З огляду на це та заяву сторони відповідачів щодо застосування наслідків пропуску строку позовної давності, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідачів на користь позивача заборгованості з оплати житлово-комунальних послуг з водопостачання та водовідведення за період з 16 серпня 2018 року по 28 лютого 2021 року в розмірі 24 836 грн. В іншій частині позовних вимог відмовити. Згідно ч.\~1 ст. 141 ЦПК України, враховуючи результати розгляду справи, часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1\~067,30 грн., а саме по 266 (двісті шістдесят шість) гривень 82 копійки з кожного відповідача окремо. На підставі викладеного,

Outcome: partial