Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач ставить питання про стягнення з Держави Україна на його користь 290\~000,00 грн. грошового відшкодування моральної шкоди. Свої вимоги мотивує тим, що 1 березня 2018 року йому було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України. 11 квітня 2018 року було проведено обшук квартири [ADDRESS] , Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 жовтня 2020 року [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому обвинуваченні за ч. 3 ст. 369 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ним кримінального правопорушення. Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року вирок залишено без змін. Вказаними діями йому завдано моральної шкоди, яку він оцінює в 290000,00 грн., з яких 270\~183,00 грн мінімальний розмір компенсації моральної шкоди. Вважає, що наявні підстави для збільшення розміру відшкодування з огляду на те, що під час провадження він зазнав набагато глибших моральних страждань ніж просто від пасивного перебування під слідством. Незаконне проведення органами досудового розслідування слідчих дій та негласних слідчих розшукових дій, незаконний судовий розгляд негативно вплинули на його почуття та душевний стан, призвели до погіршення можливості належної реалізації ним своїх звичок і бажань. Під час кримінального провадження позивач був змушений прибувати на кожне судове засідання, доводити свою невинуватість, витрачати кошти на правову допомогу. Факт обвинувачення набув розголосу, у зв`язку з чим погіршилися відносини з оточуючими. Також позивач тривалий час був позбавлений можливості користуватися своїм майном, яке було вилучене під час проведення обшуків. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав. Представник Сумської обласної прокуратури проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що позивачем не доведено завдання моральної шкоди у вигляді перебування у стані напруги, стресу, що призвело до погіршення можливості належної реалізації своїх звичок і бажань. Не погоджується з розміром моральної шкоди, зокрема вважає, що саме з моменту проголошення вироку особа набуває статусу виправданої, тому період за який має бути відшкодована шкода становить 3 роки 5 місяців і 17 днів. В судовому засіданні пояснив, що позивачем не надано суду переконливих доказів на підтвердження завдання йому моральної шкоди, а тому в позові належить відмовити. Представник Головного управління Національної поліції в Сумській області проти позову заперечив, подав письмовий відзив, в якому зазначив, що стягнення коштів в розмірі 290\~000,00 грн. є безпідставним та необгрунтованим у зв`язку з недоведеністю позовних вимог. В судовому засіданні письмово висловлену позицію підтримав. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми Кривцової Г.В. від 19 листопада 2018 року відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання на 13 лютого 2019 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 13 лютого 2019 року призначено справу на 06 травня 2019 року. Згідно розпорядження №138 та протоколу повторного автоматизованого розподілу, у зв`язку з призначенням судді Кривцової Г.В. на посаду судді Верховного Суду, справу передано судді Шелєховій Г.В. Ухвалою судді Зарічного районного суду м. Суми від 29 грудня 2021 відкрито провадження у даній справі та призначене підготовче судове засідання на 3 лютого 2022 року. Протокольною ухвалою\~головуючого від\~3\~лютого \~2022\~року \~відкладено підготовче\~судове засідання\~до 10 березня 2022 року у зв`язку з неявкою позивача. З 24 лютого 2022 року розгляд справи знято з розгляду. 2 травня 2022 року призначено підготовче судове засідання на 11 травня 2022 року. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 травня 2022 року призначено справу до судового розгляду на 15 червня 2022 року. Суд, вислухавши пояснення з`явившихся учасників, вивчивши письмові матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного: 1 березня 2018 року [PERSON] було повідомлено про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 369 КК України (а.с.9-10). Вироком Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 жовтня 2020 року, [PERSON] визнано невинуватим у пред`явленому йому обвинуваченні за ч. 3 ст. 369 КК України та виправдано за недоведеністю вчинення ним даного кримінального правопорушення (а.с.11-21). Ухвалою Сумського апеляційного суду від 18 серпня 2021 року вирок Ковпаківського районного суду м. Суми від 9 жовтня 2020 року відносно [PERSON] залишено без змін (а.с.22-28). Таким чином\~судом встановлено,\~що позивач\~в період\~з1 березня 2018 року по 18 серпня 2021 року перебував під слідством. Відповідно до ч. ч. 1, 2\~ст. 16 ЦК України\~кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, в тому числі, і відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, а також відшкодування моральної (немайнової шкоди). Відповідно до\~ст. 56 Конституції України\~кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основних свобод, ратифікованої Україною, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення. Кожен, кого обвинувачено у вчиненні кримінального правопорушення, вважається невинуватим доти, доки його вину не буде доведено в законному порядку. Згідно вимог ч. ч. 1, 2, 7\~ст. 1176 ЦК України\~шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом. Відповідно до положень п. 1 ч. 1 ст.\~1, п. 1 ч. 1 ст.\~2, ч. ч. 5, 6 ст.\~4 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»\~підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян. Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадку закриття справи судом апеляційної інстанції за відсутністю в діях особи складу злочину. Відшкодування моральної шкоди провадиться у разі, коли незаконні дії органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду завдали моральної втрати громадянинові, призвели до порушення його нормальних життєвих зв`язків, вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя. Моральною шкодою визнаються страждання, заподіяні громадянинові внаслідок фізичного чи психічного впливу, що призвело до погіршення або позбавлення можливостей реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми, інших негативних наслідків морального характеру. Відповідно до п. п. 5, 9\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справам про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. У випадках, коли межі відшкодування моральної шкоди визначаються у кратному співвідношенні з мінімальним розміром заробітної плати, суд при вирішенні цього питання має виходити з такого розміру мінімальної заробітної плати, що діють на час розгляду справи. Відповідно до Положення про застосування Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» завдана громадянинові шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів дізнання, попереднього слідства, прокуратури і суду. Крім того, право на відшкодування шкоди в повному обсязі гарантоване й ч. 5 ст. 5 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод 1950 року, норми якої згідно із\~ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»\~є джерелом національного права. Зазначене законодавство передбачає відшкодування такої шкоди (збитків) у повному обсязі, що відповідає положенню\~ст. 22 ЦК України. Крім того, відповідно до п. 3\~Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику по справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31.03.1995 року, під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних або фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями чи бездіяльністю інших осіб. Вирішуючи питання про відшкодування моральної шкоди суд виходить з того, що відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 13 Закону «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду» розмір моральної шкоди визначається з урахуванням обставин справи в межах, встановлених цивільним законодавством. Відшкодування моральної шкоди за час перебування під слідством чи судом провадиться, виходячи з розміру не менше одного мінімального розміру заробітної плати за кожен місяць перебування під слідством чи судом. Позивач перебував під слідством і судом з 1 березня 2018 року (дня вручення повідомлення про підозру) по 18 серпня 2021 року (дата набрання вироком законної сили), тобто 41 місяць 17 днів. Таким чином, мінімальний гарантований розмір компенсації моральної шкоди становить 270\~183 грн. 33 коп. \~ \~ \~ \~При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості (ч. 3\~ст. 23 ЦПК України). Як роз`яснено у п. 6.4. Методичних рекомендацій «Відшкодування моральної шкоди» (лист Міністерства юстиції від 13.05.2004 року №35-13/797) моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає (і не може бути) точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою, честі, гідності особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз. Розмір відшкодування повинен бути адекватним нанесеній моральній шкоді. У рішенні ЄСПЛ від 12.07.2007 року у справі «Stankov v. Bulgaria» № 68490/01, § 62, Суд зазначив, що оцінка моральної шкоди, за своїм характером є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом. Поняття «моральна шкода» є оціночним, комплексним судженням, таким, що потребує ретельного дослідження в кожному окремому випадку. Позивач вказує на те, що був змушений прибувати в кожне судове засідання, доводити свою невинуватість, витрачати кошти на правову допомогу, терпіти осуд та психологічний тиск з боку оточуючих. Перебування під слідством призвело до погіршення можливості належної реалізації ним своїх звичок і бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми. Суд вважає, що посилання позивача на наявність підстав для збільшення розміру відшкодування моральної шкоди не заслуговує на увагу, оскільки, розмір мінімальної гарантованої компенсації моральної шкоди охоплює наведені позивачем душевні страждання. Враховуючи характер правопорушення, глибину душевних страждань, ступінь вини особи, яка завдала моральної шкоди, вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення моральної шкоди у розмірі 290\~000,00 гривен завищеними, їх розмір не знайшов свого підтвердження в процесі слухання справи, оскільки позивачем не надано будь-яких доказів на підтвердження. Так, позивачеві були спричинені моральні страждання, що безумовно змінило його нормальний життєвий ритм, проте інших доказів на підтвердження немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення, істотності змін в житті, тощо) до суду не надано, а тому

Outcome: partial