Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

02.11.2022 року на адресу Кагарлицького районного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Ржищівської міської ради Київської області про встановлення факту родинних відносин та визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, в прохальній частині якої позивачка просить суд винести рішення, на підставі якого: 1. Встановити факт, що вона, - [PERSON] , [INFO] . РНОКПП [NUMBER] , є рідною внучкою [PERSON] , яка померла [INFO] . 2. Визначити додатковий строк, достатній для подання нею, - [PERSON] , заяви про прийняття спадщини за законом після смерті її рідної баби, - [PERSON] , яка померла [INFO] . 3. Викликати в судове засідання та допитати у якості свідків наступних громадян, які можуть підтвердити факт родинних відносин між нею та її покійною бабусею: - [PERSON] , місце проживання: [ADDRESS] ; - [PERSON] , місце проживання: Київська обл., Кагарлицький р-н, с. Юшки. Свої вимоги позивачка в мотивувальній частині позовноїї заяви обгрунтовує наступними обставинами та нормами права: [INFO] померла її рідна баба, - [PERSON] (копія свідоцтва про смерть додається). Після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на право на земельну часту (пай), розміром 3.62 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області (копія сертифіката додається). Відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" Гребенівська сільська рада увійшла до складу Ржищівської міської об`єднаної територіальної громади. Таким чином, на даний час правонаступником Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області є Ржищівська міська рада Київської області - відповідач за даним позовом. Проте, коли вона звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті бабусі, то нотаріус листом вих. № 174/01-16 від 09.10.2021 року (копія листа додається) повідомила їй про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк на прийняття цієї спадщини, а також про необхідність встановлення факту родинних відносин між нею та померлою, постільки дочка померлої (її мама) [PERSON] (після одруження - [PERSON] ), [INFO] , була усиновлена і не може спадкувати після померлої. Внуки спадкоємця у такому випадку спадкують відповідно до ст. 1265 ЦК України. При цьому їх було роз`яснено, що дані питання необхідно вирішувати в судовому порядку. В установлений законом шестимісячний термін вона не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини насамперед по тій причині, що на момент смерті її бабусі їй було всього 12 років і фактично до останнього часу вона не знала про існування зазначеного вище сертифіката на право на земельну частку (пай). І лише нещодавно її мама знайшла цей документ серед старих документів покійної бабусі, який вважали втраченим. Про те, шо [PERSON] була її рідною бабою свідчать наявні у неї та додані до цієї позовної заяви документи, зокрема: - копія свідоцтва про її народження (з дівочим прізвищем « [PERSON] »); - копія свідоцтва про усиновлення [PERSON] - копія свідоцтва про народження її мами [PERSON] ; - копія витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00033039015 від 07.10.2021 р.: - копія свідоцтва про одруження моїх батьків [PERSON] та [PERSON] ; - копія свідоцтва про її шлюб з [PERSON] . Крім того, факт їхніх з нею родинних відносин можуть підтвердити свідки, які добре знають її та знали її покійну бабу. За нормою ч. 1. ч. 2 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами: 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків... Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України в порядку окремого провадження розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно п. 5 ч. 2 цієї статті суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. В порядку п. 1 ч. 1 ст. 315 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 3 1.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення» відповідно до п. 1 ст. 273 (1502-06) ЦПК суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Статтею 1216 ЦК України передбачено, що спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування, відповідно до ст. 1217 ЦК України здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Додатково пунктом 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщин) в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз. 2 п. 24 Постанови). Враховуючи наведене, оскільки інших спадкоємців, крім неї, у її бабусі [PERSON] , - немає, відповідачем по даній справі є Ржищівська міська рада Київської області. Виходячи з вимог ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Таким чином спір, що виник між сторонами має предметом встановлення наявності поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та має виключну підсудність, тобто повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: права на земельну частку (пай) у землі, розташовану на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. На виконання припису п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України повідомляю про наявність у неї оригіналів письмових доказів, копії яких додано до цієї заяви. Заходи досудового врегулювання спору та заходи забезпечення доказів або позову до подання даної заяви не здійснювалися. Судові витрати, які вона понесла в зв`язку із розглядом справи складають 1816,00 грн.. сплачені у якості судового збору. Попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які вона очікує понести в зв`язку із розглядом справи ним не проводився. Іншого позову (позовів) до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав вона не подавала. На підставі викладеного, відповідно до п.7 Постанови Пленуму ВСУ №5 від 31.03.1995 р. «Про судову практику в справах про становлення фактів, що мають юридичне значення», п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, статтей 15, 1265, 1266, 1270, 1272 ЦК України. . ст. ст. 4. 76, 293, 315 ЦП К України, - позивач просить суд задовольнити вимоги, викладені в прохальній частині її позовної заяви. 02.11.2022 року автоматизованою системою документообігу суду на підставі п. 15.4) Перехідних Положень ЦПК України для слухання даної справи був визначений суддя Кагарлицького районного суду Закаблук О.В., призначено справа № 368/1036/21, провадження № 2/368/663/21. 16.11.2021 року Кагарлицьким районним судом на підставі ст.ст. 175, 177, 185, 187, 258, 260 ЦПК України винесено ухвалу, на підставі якої відкрито провадження, прийнято процесуальне рішення про слухання справи в порядку загального позовного провадження, та призначено справу до підготовчого судового розгляду на 12 год. 00 хв. 17.12.2021 року. В підготовче судове засідання, яке відбулося 17.12.2021 року, позивачка [PERSON] не з`явилася, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява - клопотання, в якій позивачка просить суд слухати справу без її участі, вимоги, викладені в прохальній частині позовної заяви, - підтримує в повному обсязі. В підготовче судове засідання, яке відбулося 17.12.2021 року, представник відповідача, - Ржищівської міської ради Київської області не з`явився, проте, - на адресу Кагарлицького районного суду надійшла письмова заява - клопотання, в якій відповідач просить суд слухати справу без участі його представника,щодо вирішення питання - покладається на розсуд суду. 17.12.2021 року Кагарлицьким районним судом Київської області проведено підготовче судове засідання без участі сторін по справі (за заявами сторін), по результатах проведеного підготовчого судового засідання судом на підставі п. 3 ч. 2 ст. 200 ЦПК України винесено прцесуальну (без видалення до нарадчої кіманти) ухвалу про закриття підготовчого судового провадження, та призначив справу до слухання по суті на 16 год. 00 хв. 26.01.2022 року. 26.01.2022 року в слуханні справи було оголошено перерву до 09 год. 00 хв. 21.02.2022 року. 21.02.2022 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 25.03.2022 року в зв`язку з клопотанням представника позивача. 25.03.2022 року слухання справи відкладено на 10 год. 00 хв. 10.06.2022 року в зв`язку з введенням військового стану в Україні. В судовому засіданні, яке відбулося 10.06.2022 року свідок [PERSON] дала наступні показання: - вона є уродженкою с. Стайки Кагарлицького району Київської області. На даний час, з 2000 року вона проживає в [ADDRESS] . Знає позивачку близько 35 років, так як вона є хрещеною матір`ю позивачки, так як товаришувала з покійною матір`ю позивачки, та в свій час працювали в сільській раді разом. Покійну [PERSON] , відповідно, - також знала, - вона була рідною матір`ю матері позивачки, та, відповідно, - була бабусею позивачки по справі, - [PERSON] . Знає, що чоловік [PERSON] давно помер, і що близьких родичів, окрім [PERSON] - у покійної [PERSON] - нині нікого не залишилося. В судовому засіданні, яке відбулося 10.06.2022 року свідок [PERSON] дала наступні показання: - на даний час проживає в [ADDRESS] . Позивачку знає, знала також її нині покійну маму. Позивача по справі, - [PERSON] є онукою покійної [PERSON] . Знає, що всі інші родичі [PERSON] вже померли, і з рідні покійної [PERSON] залишилася лише [PERSON] . 10.06.2022 року в судовому засіданні оголошена перерва до 09 год. 00 хв. 17.06.2022 року в зв`язку з витребуванням копії про смерть [PERSON] . В судове засідання, яке відбулося 17.06.2022 року, позивачка [PERSON] , та її представник, - адвокат Рябокляч К.О., - не з`явилися, хоча повідомлялися судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, - на адресу суду надійшла письмова заява - клопотання представника позивачки, в якій він просить суд слухати справу без його участі та без участі позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, та просить суд їх задовольнити. В судове засідання, яке відбулося 17.06.2022 року, представник відповідача, - Ржищівської міської ради Київської області, - не з`явився, хоча повідомлявся судом належним чином про день, час та місце слухання справи, проте, на адресу суду надійшла письмова заява, в якій відповідач просить суд слухати справу без його участі, щодо вирішення питання - покладається на розсуд суду. Вивчивши матеріали справи, суд вважає на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу без участі осіб, які беруть участь у справі та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу та ухвалити рішення на підставі наявних у справі доказів, та вимоги, викладені в прохальній частині уточненої позовної заяви задовольнити, - шляхом винесення рішення, як окремого процесуального документу, з постановленням в нарадчій кімнаті, обґрунтовуючи своє рішення наступним. Підсудність. Згідно ч. 1 ст. 316 ЦПК України заява фізичної особи про встановлення факту, що має юридичне значення, подається до суду за місцем її проживання. Згідно ч. 1 ст. 30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою. Таким чином спір, що виник між сторонами має предметом встановлення наявності поважних причин для пропуску строку для прийняття спадщини та визначення додаткового строку для прийняття спадщини та має виключну підсудність, тобто повинен розглядатись за місцем знаходження нерухомого майна, а саме: права на земельну частку (пай) у землі, розташовану на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області. В даному випадку справа розглядається не в порядку окремого провадження, а в порядку позовного провадження, а тому суд вважає, що до правил підсудності слід застосовувати не положення ч. 1 ст. 316 ЦПК України, а положення ч. 1 ст. 30 ЦПК України. Враховуючи вищевикладені обставини справи, та норми процесуального права, що регулюють питання підсудності справ (ч. 1 ст. 30 ЦПК України), - дана справа підсудна Кагарлицькому районному суду Київської області, як суду першої інстанції загальної юрисдикції, - так як в даному випадку має виключна підсудність. Сторони по справі: - позивачем по справі є фізична особа, - [PERSON] , [INFO] , уродженка село Гребені Кагарлицького району Київської області, громадянка України, паспорт громадянки України серії [NUMBER] , виданий 19 серпня 2015 року Шевченківським РВ ГУДМС України в місті Києві, РНОКПП: [NUMBER] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] . - відповідачем по справі є Ржищівська міська рада Київської області, 09230, Київська область, м. Ржищів, вул. Соборна, 22, Код ЄДРПОУ 35486602. Що ж до належності відповідача, то суд зазначає наступне: - так, відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 12 червня 2020 р. № 715-р "Про визначення адміністративних центрів та затвердження територій територіальних громад Київської області" Гребенівська сільська рада увійшла до складу Ржищівської міської об`єднаної територіальної громади. Таким чином, на даний час правонаступником Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області є Ржищівська міська рада Київської області - відповідач за даним позовом. Згідно п. 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» передбачено, що особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України (абз.1 п. 24 Постанови). При цьому, при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини (абз. 2 п. 24 Постанови). Так, як предметом позову є нерухоме майно, яке розміщене на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області, правонаступником якої є Ржищівська міська рада Київської області, а інших правонаступників після смерті спадкодавця [PERSON] не залишилося, - саме Ржищівська міська рада Київської області і є належним відповідачем по даній справі. Фактичні обставини справи, встановлені в судовому засіданні, та застосування до них норм права: - Обгрунтування рішення суду щодо встановлення факту родинних відносин: - [INFO] померла спадкодавець по даній справі, - [PERSON] . Даний факт підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , яке видане 05 липня 1999 року Гребенівською сільською радою Кагарлицького району Київської області, в якому зазначено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 66 років, про що в книзі реєстрації актів прос мерть 05 липня 1999 року зроблено запис за № 07. Місце смерті - с. Юшки Кагарлицького району Київської області. За життя спадкодавцю по даній справі - [PERSON] належала на праві власності земельна частка (пай). Даний факт підвтерджується сертифікатом на право на земельну частку (пай) серії КВ № 010206, який видано 14 серпня 1996 року Кагарлицькою районною державною адміністрацією, в якому зазначено, що сертифікат на прово на земельну частку (пай) видано громадянину України - члену колективного сільськогосподарського підприємства (сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства) КСП «Дніпровська зоря», с. Гребені Кагарлицького району Київської області, - [PERSON] , яка проживає в с. Юшки Кагарлицького району Київської області, на підставі рішення Кагарлицької районної державної адміністрації від 14 травня 1996 року за № 45, на підставі чого їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «Дніпровська зоря», розміром 3,62 в умовних кадарстровихгектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 14 серпня 1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне їй майно, у тому числі на право на земельну часту (пай), розміром 3.62 в умовних кадастрових гектарах, розташовану на території Гребенівської сільської ради Кагарлицького району Київської області (копія сертифіката міститься в матеріалах справи). Як встановлено судом, - позивач по даній справі, - [PERSON] є рідною онукою спадкодавця по даній справі, - [PERSON] , яка померла [INFO] . Той факт, шо спадкодавець по даній справі, - [PERSON] була рідною бабою позивачки [PERSON] , підтверджується належними та допустимими доказами, зокрема: - копією свідоцтва про народження позивачки (з дівочим прізвищем « [PERSON] »); - копією свідоцтва про усиновлення [PERSON] ; - копією свідоцтва про народження її мами [PERSON] ; - копією витягу з Державного реєстру актів цивільного стану № 00033039015 від 07.10.2021 р.: - копією свідоцтва про одруження батьків позивачки, - [PERSON] та [PERSON] ; - копією свідоцтва про шлюб позивачки з [PERSON] ; - показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] . Встановлення даного позивачу [PERSON] з метою отримання нею свідоцтва про спакування на спадкове майно з огляду на наступні норми матеріального права. Згідно ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи , яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно ч. 2 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови у її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені в статтях 1261 - 1265 ЦК України. З огляду на докази, досліджені в судовому засіданні, суд вважає, що позивачем [PERSON] надано достатньо доказів для встановлення факту родинних відносин, а саме можливо встановити той факт, що [PERSON] (позивач по справі) є рідноюонукою [PERSON] , яка померла [INFO] , що є підставою для задоволення вимог позивача в частині встановлення факту, що має юридичне значення, - з огляду також на положення п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, та інших норм матеріального права. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Згідно п. 7 ППВС України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31 березня 1995 року № 5 суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину. Суд не може відмовити в розгляді заяви про встановлення факту родинних відносин з мотивів, що заявник може вирішити це питання шляхом встановлення неправильності запису в актах громадянського стану. Відповідно до вимог п. 4.2. глави 10, розділу 2 « Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин. Що стосується задоволення позову про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, то суд зазачає наступне: - відповідно, в зв`язку з тим, що позивачка є рідною онукою спадкодавця, - після смерті спадкодавця, - [PERSON] у позивача [PERSON] виникло право на спадкування спадкового майна в порядку спадкування, як спадкоємця за Законом після смерті спадкодавця. Як встановлено судом, за життя спадкодавцем [PERSON] заповіт складено не було, а тому в даному випадку має місце спадкування за Законом. Для отримання спадщини (отримання свідоцтва про спадкування за законом) позивач [PERSON] звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , проте, - нотаріус листом вих. № 174/01-16 від 09.10.2021 року (копія листа міститься в матеріалах справи), - відмовила у видачі свідоцтва про спадкування, та повідомила позивачку про неможливість видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки вона пропустила шестимісячний строк на прийняття цієї спадщини, а також про необхідність встановлення факту родинних відносин між нею та померлою, постільки дочка померлої (її мама) [PERSON] (після одруження - [PERSON] ), [INFO] , була усиновлена і не може спадкувати після померлої. Внуки спадкоємця у такому випадку спадкують відповідно до ст. 1265 ЦК України. При цьому їх було роз`яснено, що дані питання необхідно вирішувати в судовому порядку. В установлений законом шестимісячний термін позивач [PERSON] не звернулася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини по тій причині, що на момент смерті спадкодавця по справі, - [PERSON] , - позивачці [PERSON] було всього 12 років і фактично до останнього часу вона не знала про існування зазначеного вище сертифіката на право на земельну частку (пай). І лише нещодавно мати позивачки знайшла цей документ серед старих документів покійної [PERSON] , який вважали втраченим. Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини. Відповідно до ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини. Згідно зі ст. 1233-1257 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 ЦК України. Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття. Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Наслідки пропуску строку для прийняття спадщини визначені ст. 1272 ЦК України. Відповідно до ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до частини першої ст. 1272 ЦК України якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судом встановлено, що на даний час інших спадкоємців майна померлої [PERSON] , окрім [PERSON] , - немає. Вищезазначені причини пропуску Позивачем строку для подачі заяви про прийняття спадщини на думку суду є поважними, та є підставою для задоволення позову. Так, за змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Згідно з пунктами 2.2 та 3.2 чинного на час виникнення спірних правовідносин Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України за №282/20595, при заведенні спадкової справи нотаріус за даними Спадкового реєстру перевіряє наявність заведеної спадкової справи, спадкового договору, заповіту. Щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз`яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для дгїшняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними. Як наразі вказує судова практика, зокрема яка викладена у Постанові Верховного Суду Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26.06.2019 у справі № 565/1145/17, поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини вважаються причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення дій для прийняття спадщини, а саме: тривала хвороба спадкоємців; перебування спадкоємця тривалий час за межами України; відбування покарання в місцях позбавлення волі; перебування на строковій військовій службі в Збройних Силах України; необізнаність спадкоємця про наявність заповіту; велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; тощо. Слід зазначити, що в силу ст. 1298 ЦК України, Позивач не заявив свого права про відмову від спадщини, а навпаки реалізуючи своє право на прийняття спадщини, - звернувся до нотаріальної контори, де йому було роз`яснено право на звернення до суду. Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. При відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є, - територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Постановлення рішення про задоволення позову є забезпеченням права Позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування' фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якшо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк лля прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Так, за змістом норм статей 1268, 1269 ЦК України порядок прийняття спадщини встановлюється залежно від того, чи проживав постійно спадкоємець разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини та від особливостей правового статусу спадкоємця як малолітньої, неповнолітньої, недієздатної особи або ж особи, цивільна дієздатність якої обмежена. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України). Заява про прийняття спадщини подається до нотаріальної контори за місцем відкриття спадщини особисто. Положенням ст. 1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до змісту ст. 1272 ЦК України позов про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини подається: - у разі відсутності письмової згоди всіх спадкоємців, які прийняли спадщину, на подання спадкоємцем, який пропустив шестимісячний строк, заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори: - у разі пропуску шестимісячного строку подання заяви про прийняття спадщини до нотаріальної контори та відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину та могли б дати письмову згоду на подання цієї заяви. Отже, якщо позивач не проживав разом зі спадкодавцем і пропустив встановлений строк для прийняття спадщини, інший спадкоємець не надає письмової згоди на прийняття спадщини позивачем, а тому суд вважає, що позивач вправі звернутись в суд з позовом для визначення їй додаткового строку для прийняття спадщини. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (частина перша статті 1269 ЦК України). Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. За змістом статті 1272 ЦК України поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 "Про судову практику у справах про спадкування" від 30.05.2008 року передбачено, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, Згідно з п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008р. "Про судову практику у справах про спадкування", особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернугися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину (частина друга статті 1272 ЦК), а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Відповідачами у такій справі є спадкоємці, які прийняли спадщину. В свою чергу, завданням судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд та вирішення цивільної справи з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Постановления рішення про задоволення позову є забезпеченням права Позивача на справедливий суд відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи. Відповідно до ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична та юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальним принципами міжнародного права. Так до майна в контексті Європейської Конвенції належать визначені законом права відповідно до яких, заявник має право вимагати "законного очікування" фактичного користування права. Зазначене положення висвітлено в рішенні "Рисовський проти України" (ухвала щодо прийнятності від 20 жовтня 2011 року). Так в п. 70 зазначеного рішення визначено "Аналізуючи відповідність цього мотивування Конвенції, Суд підкреслює особливу важливість принципу "належного урядування". Він передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовніший спосіб. Відповідно до ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Судові витрати. Судові витрати слід залишити за позивачем, - на підставі клопотання представника позивача в судовому засіданні, - не стягуючи такі витрати з відповідачів на користь позивача. Враховуючи вищевикладене,

Outcome: approved