Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Стислий виклад позицій сторін та третіх осіб: [PERSON] звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 83350, вчинений 03 квітня 2021 року приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В., стягнути з відповідача на його користь усі витрати по справі. Свої вимоги мотивує тим, що 04 березня 2022 року він отримав лист від приватного виконавця Івано-Франківського виконавчого округу Кушніра О.В., в якому містились наступні документи: супровідний лист приватного виконавця Кушніра О.В., копія постанови про відкриття виконавчого провадження; копія постанови про стягнення з боржника основної винагороди; копія постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження; копія постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних. З отриманих документів вбачається про те, що 22 лютого 2022 року приватним виконавцем Івано-Франківського виконавчого округу Кушніром О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68763637 про стягнення з нього, [PERSON] , заборгованості на користь акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» у сумі 7208,28 грн на підставі виконавчого напису №83350 від 03.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. Однак, вищевказана постанова та додані до неї додатки не містять інформації, а саме про: підстави виникнення в нього, [PERSON] , заборгованості в цілому і суми 7208,28 грн, зокрема; підстав, з яких ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» є стягувачем у цьому провадженні; підстав вчинення виконавчого напису приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В.; документів, на підставі яких було відкрито вказане виконавче провадження. Вважає, що виконавчий напис №83350, вчинений 03.04.2021 приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Головкіною Я.В. є таким, що не підлягає виконанню у зв`язку з тим, що виконавчий напис було вчинено за відсутності надання нотаріусу особою, яка звертається із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, доказів, що підтверджують безспірність такої вимоги. Виконавчий напис вчинено з порушенням вимог ст.ст. 87, 88, 89 Закону України «Про нотаріат», Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, та Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Також при вчиненні виконавчого напису нотаріус не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, чим порушила норми Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. передчасно дійшла висновку про безспірність вимоги ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» про стягнення з нього, [PERSON] , заборгованості в розмірі 7208,28 грн та вчинила виконавчий напис №83350 від 03 квітня 2021 року. Таким чином вважає, що спірний виконавчий напис вчинений з порушенням вимог ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання його таким, що не підлягає виконанню. Позивач та його представник - адвокат Кажук В.Б. в судове засідання не з`явилися, однак від представника позивача на адресу суду поступило клопотання (а.с.78), відповідно до якого просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, хоча був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, про що свідчать розписки про отримання рекомендованих повідомлень (а.с. 49, 56). Відзиву на позов та будь-яких заяв і клопотань суду не подавав. Треті особи,\~які не\~заявляють самостійних\~вимог щодо\~предмета спору,\~приватний нотаріус\~Обухівського районного\~нотаріального округу\~Головкіна Я.В.,\~приватний виконавець\~Івано-Франківського\~виконавчого округу\~Кушнір О.В.\~в судове\~засідання не\~з`явилися,\~хоча були\~повідомлені належним\~чином про\~розгляд даної\~справи,\~шляхом направлення\~рекомендованих поштових\~відправлень,\~про що\~свідчать супровідні\~листи,\~повістки,\~рекомендовані повідомлення\~(а.с.\~23-26,\~30,\~31,\~33-34,\~35-37,\~45,\~46,\~50-52,\~60-77). Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії у справі: ухвалою суду від 15.03.2022 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання за участю сторін (а.с.20). 14 квітня 2022 року від представника позивача адвоката Кажука В.Б. поступила заява про відкладення розгляду справи у зв`язку з його участю у розгляді іншої справи, яка призначена в Рожнятіському районному суді (а.с.27). 10 травня 2022 року від представника позивача поступило клопотання, згідно з яким останній просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Просить долучити до матеріалів справи копію виконавчого напису (а.с. 41). Ухвалою суду від 10 травня 2022 року продовжено строк проведення підготовчого провадження та оголошено перерву в підготовчому судовому засіданні. Ухвалою суду від 10 червня 2022 року підготовче провадження у справі закрито та призначено справу до судового розгляду по суті. Відповідач ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", будь-яких заяв та клопотань щодо процесуальних питань, жодних доказів на спростування обґрунтувань позивача суду не надав, хоча був повідомлений про розгляд даної справи. Згідно з ч. 8\~ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. 24 червня 2022 року на адресу суду поступило клопотання від представника позивача, відповідно до якого він просить розгляд справи здійснювати без їхньої участі, позовні вимоги свого довірителя підтримує в повному обсязі, та просить їх задовольнити. Не заперечує проти ухвалення заочного рішення (а.с.78). Беручи до уваги ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також враховуючи те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання суду не надав, в силу положень ч. 1 ст. 223 ЦПК України, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача за наявними доказами. Оскільки відповідач, хоча і був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, відзиву на позов не подавав, сторона позивача не заперечила проти заочного розгляду справи, а тому ухвалою від 24 червня 2022 року суд постановив провести заочний розгляд даної справи. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин: приватний нотаріус Обухівського районного нотарільного округу Київської області Головкіною Я.В. вчинила виконавчиий напис від 03.04.2021, зареєстрований у реєстрі за № 83350, про звернення стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 634979-А від 21 серпня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-35 від 29 січня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1220-01 від 28.12.2020 є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс", заборгованість за кредитним договором 634979-А від 21 серпня 2019 року. Строк платежу за кредитним договором 634979-А від 21 серпня 2019 року настав. Боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 28.12.2020 по 10.03.2021. Сума заборгованості складає 6008,28 грн, в т.ч.: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 2965,50; прострочена заборгованість за комісією становить 0,00 грн; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 2250,78; строкова заборгованість за сумою кредиту становить 0,00 грн; строкова заборгованість за комісією становить 0,00 грн; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 0,00 грн; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 2490,00 грн; за вчинення цього напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України "Про нотаріат" стягнуто плату із стягувача, в розмірі 792,00 грн, які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума заборгованості становить 7208,28 (а.с. 42). Як вбачається з матеріалів справи, 22 лютого 2022 року приватним виконавцем Івано-Франківського виконавчого округу Кушніром О.В. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №68763637 про стягнення з [PERSON] , заборгованості на користь Акціонерного товариства «Перший Український міжнародний банк» у розмірі 7208,28 грн на підставі виконавчого напису №83350 від 03.04.2021, вчиненого приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. (а.с.6). Того ж дня, приватним виконавцем Івано-Франківського виконавчого округу Кушніром О.В. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди, згідно з якою стягнуто з [PERSON] основну винагороду в сумі 720,83 грн (а.с.7). Крім того, 22.02.2022 приватним виконавцем Івано-Франківського виконавчого округу Кушніром О.В. винесено постанову про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження ВП №68763637, відповідно до якої визначено для боржника [PERSON] загальну суму мінімальних витрат в розмірі 300,00 грн (а.с.8). Як встановлено із супровідного листа за №0129/2406 від 22.02.2022, приватним виконавцем Івано-Франківського виконавчого округу Кушніром О.В., [PERSON] та ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» направлено для відома та виконання постанову про відкриття виконавчого провадження від 22.02.2022, винесену при примусовому виконанні виконавчого напису №83350 від 03.04.2021, що видав приватний нотаріус Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіна Я.В. (а.с.5). Відповідно до постанови про зміну (доповнення) реєстраційних даних від 23.02.2022 внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, оскільки приватним виконавцем допущено помилку під час реєстрації виконавчого документа, а саме: в резолютивній частині рішення зазначено, що стягнути на користь АТ «Перший Український міжнародний банк», а у виконавчому документі вказано на користь товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія» Онлайн Фінанс» (а.с.9). Позивач заперечує щодо виникнення в нього будь якої заборгованості перед відповідачем, зокрема щодо підстав, з яких відповідач є стягувачем у цьому провадженні, а також щодо підстав вчинення самого виконавчого напису та документів, на підставі яких було відкрито вказане виконавче провадження. Представником відповідача та третіми особами не подано до суду жодних доказів на спростування доводів позивача. Спір між сторонами не врегульовано. Оцінка суду: вивчивши зміст позовної заяви, повно та всебічно з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, взявши до уваги відсутність заперечень зі сторони відповідача щодо позовних вимог, дослідивши та оцінивши всі здобуті й перевірені в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з такого. З матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Обухівського районного нотарільного округу Київської області Головкіною Я.В. 03.04.2021 вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 83350, яким приватний нотаріус пропонує звернути стягнення з [PERSON] заборгованості за кредитним договором 634979-А від 21 серпня 2019 року, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №40071779-35 від 29 січня 2020 року є Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНФОРС», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами №28/1220-01 від 28.12.2020 є товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" в розмірі 7208,28 (а.с. 42). Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (надалі Порядок вчинення нотаріальних дій). Так, відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.1. п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Як визначено ст. 87 Закону України «Про нотаріат» та п.п.1.2 п. 1 гл.16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. В п.п. 3.2. п. 3 гл. 16 р. II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172. Відповідно до п. 1 вказаного Переліку, для одержання виконавчого напису надаються: оригінал нотаріально посвідченої угоди, документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Підпунктом 3.5 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій передбачено, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у даному Переліку. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені відповідно до вимог ст. 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність» від 16.07.1999 № 996-XIV. Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду 06.06.2019 по справі № 750/1627/18. За змістом ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Вказана норма кореспондує п.п. 3.1 пункту 3 глави 16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п.п.2.1 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, в якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (п.п.2.2 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах за скаргами на нотаріальні дії або відмову в їх вчиненні» від 31.01.1992 № 2, при вирішенні справ пов`язаних з оскарженням відмови у видачі виконавчого напису або його видачею відповідно до Закону України «Про нотаріат» виконавчий напис може бути вчинено нотаріусом за умови, що наявність безспірної заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем підтверджується відповідними документами, і що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у випадках, коли законом встановлено інший строк давності - не минув цей строк. Пунктом 8\~зазначеної\~Постанови від 31.01.1992 № 2 передбачено, зокрема, що суд при вирішенні питання про обґрунтованість повинен виходити з того, що нотаріальні дії повинні вчинятись у суворій відповідності з встановленими для даного органу чи особи компетенцією і порядком їх вчинення. Таким чином, за результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак, сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Тому, вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не обмежується лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів, а перевіряє доводи сторін у повному обсязі й установлює, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Такий правовий висновок Великої Палати Верховного Суду викладений у постанові від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц з подібних правовідносин, у постанові Верховного Суду України від 05 липня 2017 року у справі за № № 754/9711/14-ц, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 02 липня 2019 року у справі № 916/3006/17. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. У п. 10 «Узагальнення судової практики розгляду справ про оскарження нотаріальних дій або відмову в їх вчиненні» від 07.02.2014 Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ роз`яснено, що однією з об`єктивних причин оскарження виконавчих написів є поверхневий підхід нотаріуса до вирішення питання про можливість вчинення виконавчого напису у кожному конкретному випадку. Поза увагою нотаріуса часто лишається те, що стягувачі, звертаючись за вчиненням виконавчого напису, необґрунтовано завищують суми своїх вимог, включаючи до їх складу всі санкції, комісії, винагороди, або звертаються про стягнення спірного боргу. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутність будь-яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених для нього вимог і визнання їх. Документом, що підтверджує такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. Всупереч викладеному, доказів належного направлення та отримання позивачем (боржником) [PERSON] письмової вимоги про усунення порушень суду не надано, як і не встановлено, що така була надана нотаріусу, що призвело до недотримання процедури вчинення напису, передбаченої п.п.2.3 п.2 гл.16 р. ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Приходячи до такого висновку, суд врахував, що жодних доказів про належне повідомлення позивача про заборгованість та про наявність вимог (претензій) до нього у відповідача за кредитним договором не долучено до матеріалів справи, при тому, що останній не був позбавлений можливості надати необхідні докази з даного приводу, таким чином доводи позивача в цій частині відповідачем не були спростовані. Отже, вчиняючи виконавчий напис, приватний нотаріус Головкіна Я.В. не врахувала та не перевірила факт наявності чи відсутності спору щодо заборгованості. Також з матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису приватний нотаріус отримував від ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Більше того, у матеріалах справи відсутні копії заяви та додатків до неї, з якими відповідач звертався до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису. Також суду не представлено і детального розрахунку заборгованості, яка стягується з позивача по виконавчому написі, як і не надано жодних доказів (наприклад, платіжних доручень, квитанцій, чеків тощо) отримання ним кредиту, розмір невиконаних зобов`язань за кредитним договором визначено відповідачем одноособово без урахування думки та позиції позивача та без проведення детального помісячного його розрахунку, таким чином не тільки позивач та нотаріус, але й суд позбавлений можливості переконатися у правильності такого нарахування. Тобто, з установлених судом обставин справи не вбачається, що, звертаючись до нотаріуса з вимогою вчинення виконавчого напису, відповідач, з метою підтвердження наявності заборгованості позивача надав, з урахуванням положень Переліку документів, належні докази на підтвердження безспірності заборгованості боржника. Також відсутні докази на підтвердження того, що позивач був повідомлений про зміну кредиторів у зобов`язанні (про переуступку вимог від ТзОВ «СС Лоун» до ТзОВ "Фінфорс", від ТзОВ "Фінфорс" до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс»), та слід звернути увагу, що не відомо чи були вказані документи представлені і нотаріусу, який вчиняв виконавчий напис. Тобто, приватний нотаріус, хоча і посилається на існування такого договору, однак не представляється можливим встановити чи перевіряла вона наявність правових підстав у ТзОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» стягувати з [PERSON] суму кредиту, в тому числі звертатися із відповідною заявою про вчинення виконавчого напису, оскільки не підтверджено, що такий договір про відступлення права вимоги надавалися нотаріусу, як і не надано його суду. Більше того, не відомо який саме розмір заборгованості [PERSON] за кредитним договором був переданий від ТзОВ «СС Лоун» до ТзОВ "Фінфорс", від ТзОВ "Фінфорс" до ТзОВ «Фінансова компанія «Онлайн Фінанс» відповідно за договорами про відступлення права вимоги, як і відсутні докази про підставність нарахування заборгованості та про згоду з нею позивача. Тобто, ні самого нотаріально завіреного кредитного договору, ні розрахунку заборгованості з вказівкою на періоди її виникнення, ні договору про уступку вимоги, ні заяви про вчинення виконавчого напису з вказівкою на документи, представлені нотаріусу на його вчинення, суду не надано. Більше того, відповідач, будучи неодноразово повідомлений про розгляд даної справи, жодних спростувань щодо обґрунтування позовних вимог позивачем не надав, не надав письмових пояснень щодо позову і ноторіус, який вчинив виконавчий напис, при чому [PERSON] взагалі заперечує будь-які фінансові відносити з ТзОВ "Фінансова компанія «Онлайн Фінанс». Пунктом 5 частини 1\~статті 39 Закону України «Про виконавче провадження»\~передбачено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі скасування або визнання нечинним рішення, на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню. Таким чином, позивачем вірно обрано спосіб захисту права, оскільки виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом, а визнання його таким, що не підлягає виконанню в судовому порядку, надасть йому можливість поновити його порушені права у спосіб, встановлений законом. Згідно зі ст.ст.\~12,\~81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідно до ч. 1\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу\~в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд (ч. 3\~ст. 13 ЦПК України). Згідно з ч. 1\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. У той же час доказів, які б спростовували позовні вимоги позивача, відповідачем суду не надано. Своїм правом на подання відзиву ТзОВ "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс" не скористалося. Як визначеноч. 2\~ст. 432 ЦПК України, суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин. Згідно зі\~ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Отже, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається саме за фактом подання стягувачем документів, які є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення напису (наприклад, неповідомлення боржника про вимогу кредитора), так і необґрунтованість вимог до боржника. Відповідач не надав ні нотаріусу, ні суду доказів наявності безспірної заборгованості у позивача на час вчинення виконавчого напису, а також підтвердження отримання останнім письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, які необхідні для вчинення виконавчого напису, як і не надано доказів навності нотаріально посвідченої угоди, що є однією з обов`язков умов для вчинення виконавчого напису. Аналізуючи викладене, суд дійшов до висновку про те, що виконавчий напис було вчинено приватним нотаріусом Обухівського районного нотаріального округу Київської області Головкіною Я.В. з порушенням вимог\~ст. 88 Закону України «Про нотаріат»\~та гл. 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки відсутні докази того, що відповідач є стороною нотаріально посвідченої угоди, на підставі якої виникло кредитне зобов`язання, яке він не виконав, що він отримав письмову вимогу про усунення порушень за кредитним договором634979-А від 21.08.2019, а також відсутні підстави для визнання суми заборгованості за вказаним кредитним договором безспірною. Викладене свідчить про обґрунтованість позовних вимог [PERSON] , які слід задовольнити, визнавши виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Розподіл судових витрат: питання судових витрат суд вирішує за правилами\~ст.141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивач поніс у зв`язку з розглядом справи, останнній відносить сплату судового збору за подання позову в розмірі 992,40 гривень (а.с.16). Щодо розподілу витрат, понесених за надання професійної правничої допомоги, суд виходить з такого. Відповідно до положень ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Положеннями ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" передбачено, що договір про надання правової допомоги - це домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору. Згідно зі ст. 30 Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час. Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи (ч. 4 ст. 137 ЦПК України). У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами. Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 5 ст. 139 ЦПК України). Обов`язок спростування співмірності витрат покладється на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами (ч. 6 ст. 137 ЦПК України). При визначенні суми відшкодування витрат на професійну правничу допомогу суд виходить з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України» (п. 268), від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (п. 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Подібні висновки щодо підтвердження витрат, пов`язаних із оплатою професійної правничої допомоги, зроблені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) та додатковій постанові Великої Палати Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 755/9215/15-ц (провадження № 14-382цс19). Отже, підсумовуючи викладене, можна зробити висновок, що ЦПК України передбачено такі критерії визначення та розподілу судових витрат: 1) їх дійсність; 2) необхідність; 3) розумність їх розміру, з урахуванням складності справи та фінансового стану учасників справи. Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). \~ \~ \~ \~На підтвердження понесення судових витрат позивач подає квитанцію № 0.0.2479854935 від 07.03.2022 (а.с.16) про сплачений судовий збір в розмірі 992,40 грн за подання позовної заяви, договір про надання правової допомоги від 11.03.2022 (а.с. 13), акт виконаних робіт від 11.03.2022 з переліком послуг (а.с.14) та квитанцію №17 від 11.03.2022 (а.с.17) на суму 2000 грн за понесення ним витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно понесеними судовими витратами є сплачений позивачем судовий збір та витрати на професійну правничу допомогу. Тому, враховуючи те, що від представника відповідача як в частині визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, так і щодо розміру сплаченого судового збору та витрат на професійну правничу допомогу, заперечень не поступало, тому з товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Онлайн Фінанс"\~на користь [PERSON] слід стягнути 992,40 грн витрат по оплаті судового збору за подання позову та 2000 грн витрат на професійну правничу допомогу, оскільки дані вимоги є обгрунтованими, доказово підтвердженими та співмірними із заявленими позовними вимогами, всього 2992,40 грн. На підставі вищевикладеного, ст. 5, 12, 13, 76, 81, 89, 133, 137, 141, 158, 206, 432 ЦПК України, ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 1, 14, 39, 50, 87-91 Закону України «Про нотаріат» від 02.09.1993 № 3425-XII, ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" від 02.06.2016 № 1404-VIII, гл.16 р. II "Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій" Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, п. 2 Переліку документів за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172,

Outcome: approved