overthelex/ua-case-outcome-6m huggingface dataset:
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

у жовтні 2021 року на адресу Шевченківського районного суду м. Києва надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про відшкодування шкоду завданої дорожньо-транспортною пригодою, який з урахування заяви про збільшення розмірі позовних вимоги, просить суд:с тягнути з [PERSON] на користь [PERSON] майнову шкоду в розмірі 70 358,20 грн.; 8 130,33 грн. - інфляційний збиток; 2330,00 грн. - 3% річних, а всього - 80 818,53 грн. Позовні вимоги позивач обґрунтувала тим, що [PERSON] 27 серпня 2020 р. о 23 год. 10 хв. на перехресті вул. Ільєнка - вул. Дегтярівської у м. Києві, керуючи автомобілем «Сітроєн» н.з. [NUMBER] водій [PERSON] повертаючи ліворуч при зеленому сигналі світлофора не надав дорогу автомобілю «Рено» н.з. [NUMBER] під керуванням водія [PERSON] , який рухався в зустрічному напрямку, що призвело до механічного пошкодження ТЗ. Власником транспортного засобу «Рено» н.з. [NUMBER] на момент ДТП був [PERSON] (далі за текстом - Позивач). Зазначає, що обставини про настання ДТП та завдання відповідачем шкоди для позивача підтверджуються постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 01.03.2021 у справі № 761/39301/20, якою Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП. Також позивач зазначив у позові, що право позивача на відшкодування завданої в результаті ДТП шкоди підтверджується свідоцтвом і про реєстрацію транспортного засобу № [NUMBER] . Цивільно-правова відповідальність відповідача, як водія транспортного засобу «Сітроєн» н.з. [NUMBER] була застрахована на підставі полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АО7049430 ТДВ СК «Альфа-Гарант». Позивачем вказано, що на замовлення позивача, 18.11.2020 суб`єктом підприємницької [PERSON] , складено №0322/11/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику коліс транспортного засобу. Згідно Звіту №0322/11/20 про визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу «Рено» н.з. [NUMBER] : - ринкова вартість ТЗ до пошкодження становить: 279 887,20 грн.; - вартість відновлювального ремонту визначена за витратним підходом складає: 449 180,70 грн.; - вартість матеріального збитку (з урахуванням фізичного зносу) становить: 279 887,20 грн. Позивачем зазначено, що страхова сума за договором №А07049430 становить 130 000,00 грн. - 22.09.2021 р. пошкоджений транспортний засіб позивача «Рено» н.з. [NUMBER] було продано електронних торгів за 79 529,00 грн. Так, позивач вказує, що розмір шкоди яку відповідач зобов`язаний відшкодувати на користь позивача урахуванням вимог ст.1194 ЦК України, п.9.1. ст.9 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», становить 70 358, 20 грн.: 279 887,20 (розмір збитку) -130 000,00 (максимальна виплата від СК) - 79 529.00 (вартість залишків) = 70 358.20 грн.

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивачка звернулась до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що 06.08.2005 року сторони уклали шлюб. Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Причиною розпаду сім`ї послужило відсутність взаєморозуміння, між сторонами виникли неприязні відносини, різні погляди на життя, несумісність характерів, подружжя живе окремо, не ведуть спільного господарства. Позивачка не приймала участь у судовому засіданні, однак надала до суду заяву в якій вказала, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просила розглядати справу без її участі. Відповідач також не приймав участь у судовому засіданні, однак про судове засідання був належним чином повідомлений. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного. Судом встановлено, що 06.08.2005 року сторони зареєстрували шлюб, про що Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Одеського обласного управління юстиції зроблено відповідний актовий запис №970,та видано свідоцтво про шлюб серії [NUMBER] . Подружжя має спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Сторони припинили шлюбні стосунки, спільне господарство між ними не ведеться. Основною причиною припинення сімейних відносин є те, що сторони втратили почуття любові і поваги один до одного, у сторін різні погляди на подружнє життя та сім`ю. Відповідно до ст. 105 Сімейного кодексу України, шлюб може бути розірваний за заявою одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Відповідно до ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що мають істотне значення. Згідно зі ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Позивачка вирішила після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище. Суд задовольняє позовні вимоги позивача про розірвання шлюбу, оскільки побудова сімейних відносин повинна здійснюватися на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки (ст. 1 СК України) та не може будуватись на примушуванні сторони до навіть формального знаходження в зареєстрованому шлюбі, а тим більш в подружніх відносинах. В порядку статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, з урахуванням необхідності задоволення позову, з відповідача на користь позивача слід стягнути сплачений нею судовий збір за подачу позовної заяви у розмірі 992,40 грн.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовною заявою до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ВАН КЛІК», [PERSON] про стягнення страхового відшкодування. Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 09.04.2021 року о 17:17 годині водій [PERSON] , керуючи автомобілем "Nissan Primera", д.н.з. [NUMBER] , на перехресті прос. Шевченка та пр-ту Аношкіна в м. Кам`янське, де рух регулюється сигналами світлофору, рухаючись на заборонний (червоний) сигнал світлофора, не надав перевагу в русі автомобілю "ВАЗ 11183 LADA KALINA", д.н.з. [NUMBER] , який рухався на дозволений сигнал світлофора, внаслідок чого автомобілі отримали механічні пошкодження. Своїми діями водій порушив вимоги п. 8.7.3е Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП. В результаті ДТП транспортний засіб "ВАЗ 11183 LADA KALINA", д.н.з. [NUMBER] , отримав значні механічні пошкодження, а власнику [PERSON] були завдані матеріальні збитки. Постановою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська від 29.04.2021 року (справа № 208/2823/21) винною особою в скоєнні правопорушення, що мало наслідком настання вказаної ДТП, був визнаний [PERSON] . На виконання вимог Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цивільно-правова відповідальність винуватця ДТП на момент настання ДТП була застрахована в ПрАТ "СК "ВАН КЛІК", відповідно до Полісу ОСЦПВВНТЗ № 202667663. 23.09.2021 року,

Outcome: partial
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася в суд з позовом до [PERSON] про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що вона є спадкоємцем майна за заповітом та прийняла спадщину, однак в позасудовому порядку не може її оформити, тому виникла необхідність звернутися в суд. Позивач подала клопотання про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, просить їх задоволити, при неявці відповідача не заперечує щодо постановлення заочного рішення. Відповідач подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, заперечень щодо задоволення позовних вимог не має. Суд, в силу п.3 ст.211 ЦПК України, вважає за можливе розглянути дану справу за відсутності сторін. Дослідивши та оцінивши докази у справі, суд встановив, що [INFO] померла [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про смерть серія [NUMBER] , виданим 14 грудня 2021 року виконавчим комітетом Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області, актовий запис № 196. Після її смерті відкрилася спадщина на земельну ділянку для ведення товарного сільськогосподарського виробництва загальною площею 1,925 га з них площею 1,67 га кадастровий номер 6122680400:01:001:0123, площею 0,055 га кадастровий номер 6122680400:01:001:0991 та площею 0,20 га кадастровий номер 6122680400:01:001:0557, яка розташована на території Білоголівської сільської ради Зборівського району Тернопільської області, згідно Державного акта на право власності на земельну ділянку серія ЯА № 779578 від 26 жовтня 2005 року. [PERSON] 27 серпня 2021 року склала заповіт, посвідчений секретарем Залозецької селищної ради Зборівського району Тернопільської області та зареєстрований в реєстрі за № 1-17 , згідно умов якого заповіла все належне їй на день смерті майно позивачу [PERSON] , яка спадщину прийняла. Відповідно до ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого законодавством для прийняття спадщини він не заявив про відмову від неї. Отже, позивач згідно ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину. Як вбачається із ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Оцінивши докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення приймаючи до уваги, що позивач є спадкоємцем майна згідно заповіту і прийняла спадщину, до неї правомірно перейшли права та обов`язки (спадщина), інші особи не претендують на спадок, отже за нею слід визнати право власності на спадкове майно.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Вимоги обґрунтовані тим, що сторони з 17 грудня 2009 року перебувають в шлюбі. Позивач просить розірвати шлюб, вважаючи, що зберегти його неможливо та вирішити питання місця проживання дітей. Відповідач подав суду заяву про визнання позову. Позов слід задовольнити. Шлюб зареєстрований 17 грудня 2009 року відділом реєстрації актів цивільного стану по місту Ковелю Ковельського міськрайонного управління юстиції Волинської області, актовий запис № 582. Від шлюбу двоє неповнолітніх дітей. З огляду на фактичні взаємини подружжя, подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам їх обох. Місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а яка досягла\~ за спільною згодою останніх та самої дитини (ст.160 СК України). У постанові від 15 січня 2020 року у справі № 200/952/18 Верховний Суд визначив, що за загальним правилом за відсутності спору, щодо того, з ким із батьків будуть проживати неповнолітні діти, суд може вирішити питання про залишення проживання дитини разом із матір`ю чи батьком одночасно з вимогою про розірвання шлюбу. У разі наявності такого спору між батьками суд повинен роз`яснити сторонам порядок вирішення питання про визначення місця проживання дитини. Оскільки між сторонами на момент розгляду справи погоджено місце проживання малолітніх дітей, суд задовольняє вимогу позивача в цій частині.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 20.02.2018 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та зроблено актовий запис №17. Мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, останні два роки проживають окремо, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, чоловік постійно вчиняє сварки ві скандали, їх спільне проживання є нестерпним. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем. Малолітню дитину залишити проживати з нею. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. \~ \~ \~ \~Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне: \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що 20.02.2018 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований Коростенським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області та зроблено актовий запис №17. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача, позовні вимоги підлягають задоволенню . На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом про розірвання шлюбу, зазначивши, що 30.07.2008 року з відповідачем уклали шлюб, який було зареєстровано міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайоного управління юстиції у Житомирській області та зроблено актовий запис №250. Мають малолітню дитину, [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалось, вони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, разом не проживають, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують. Просить суд постановити рішення про розірвання шлюбу між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище " [PERSON] ". Малолітню дитину залишити проживати з нею та стягнути з відповідача понесені судові витрати. Справа розглянута за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідач належним чином повідомлявся про судовий розгляд справи (направлення судових повісток за місцем реєстрації, розміщення оголошення на сайті суду), відзив на позов та інших заяв не подав. Дослідивши письмові матеріали справи та проаналізувавши їх в сукупності, суд дійшов висновку про наступне : Судом встановлено, що 20.07.2008 року сторонами було укладено шлюб, зареєстрований міським відділом реєстрації актів цивільного стану Коростенського міськрайоного управління юстиції у Житомирській області та зроблено актовий запис №250. Сторони втратили взаєморозуміння та взаємоповагу, спільного господарства не ведуть, шлюбних відносин не підтримують, разом не проживають, що є підставами для розірвання шлюбу між ними. Примирення не бажають, тому суд вважає, що збереження шлюбу між сторонами неможливо. Сторони мають малолітню дитину. Відповідач не заперечив проти того, щоб дитина проживала з позивачем. Враховуючи те, що укладення та розірвання шлюбу є добровільним, примушування до шлюбу не допускається, його існування протирічить інтересам позивача , позовні вимоги підлягають задоволенню . Відповідно до ст.113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після пррозірвання шлюбу надалі іменуватись цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Визначаючи місце проживання неповнолітніх дітей сторін,\~суд керується положеннями ст.160 Сімейного Кодексу України та \~роз`ясненнями \~п.18 Постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року з яких слідує, що місце проживання \~дитини, яка не досягла десяти років - визначається за згодою батьків, яка досягла десяти років - за спільною згодою батьків та самої дитини, а місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років - визначається нею самою. Судові витрти підлягають стягненню з відповідача, відповідно до положень ст.141 ЦПК України На підставі викладеного,

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

У травні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вказаним позовом та обґрунтовує його тим, що 27 грудня 2003 року він уклав шлюб із [PERSON] , від якого [INFO] народилась донька [PERSON] . [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Тому позивач просить суд розірвати шлюб. У судовому засіданні позивач позов підтримує, наполягає на його задоволенні. Відповідач не заперечує проти задоволення позову. Дослідивши подані письмові докази, суд дійшов до висновку, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Встановлено, що 27 грудня 2003 року сторони уклали шлюб, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Бориспільського міського управління юстиції Київської області, про що був складений відповідний актовий запис №593. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про одруження від 21 січня 2004 року (а.с.10). [INFO] у сторін народилась донька [PERSON] . Вказана обставина підтверджується копією свідоцтва про народження (а.с.11). Відповідно до ч.2\~ст.112\~СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам хоча б одного з них. Як роз`яснив Верховний Суд України, згідно зі ст.24\~цього Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю Організації об`єднаних націй. Встановлено, що [PERSON] не бажає жити однією сім`єю з відповідачем, збереження шлюбу буде суперечити його інтересам. Примушування позивача до шлюбу з [PERSON] не допускається. Відповідач також не заперечує проти розірвання шлюбу. З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між сторонами, допустимо розірвати.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про стягнення аліментів, в якій вказала на те, що з відповідачем по справі вона 05 червня 2012 року уклала шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області, сторони мають неповнолітню дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Так як відповідач не надає допомогу на утримання доньки [PERSON] [INFO] і ухиляється від її надання, тому вона просить в судовому порядку стягнути з відповідача аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 гривень з дня звернення до суду до досягнення дитиною повноліття. Позивач в судове засідання не з`явилась, надала заяву в якій просила розглянути справу у її відсутність, зазначила, що позовні вимоги підтримує та просила позов задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав в повному обсязі. Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Згідно ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину, до досягнення нею повноліття, а відповідно до п. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька та (або) в твердій грошовій сумі. Як встановлено в судовому засіданні сторони 05 червня 2012 року уклали шлюб, який був зареєстрований Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у Київській області. Сторони мають спільну неповнолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження. Дитина проживає з позивачем та знаходиться на її утриманні. Так як батько дитини, відповідач по даній справі, в добровільному порядку не надає достатньої матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої дитини, а вона цього потребує, тому суд з врахування обставин зазначених в ст. 182 СК України, вважає за необхідне стягнути з відповідача кошти в розмірі 5000 гривень, на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини.\~ \~ Згідно зі ст.\~181\~СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Статтею 182 Сімейного кодексу України, передбачено, що при призначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення. Аліменти присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Відповідно до ст.79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Таким чином, позов слід задовольнити. Згідно ст.141 ЦПК України судові витрати слід покласти на відповідача.

Outcome: approved
Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-30 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача про розірвання шлюбу, в якій зазначає, що 05 червня 2012 року зареєстровано шлюб між сторонами, від шлюбу сторони мають доньку [PERSON] . Через різні характери та погляди на життя спільне життя не складається,\~сторони\~ не підтримують подружніх стосунків. Вважає, що подальше спільне сімейне життя неможливе, у зв`язку з наведеним позивач просить позов задовольнити. Позивач в судове засідання не з`явилась,\~ подала до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, крім того просить слухати справу за її відсутності. Відповідач в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву в якій позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити, крім того просить слухати справу за його відсутності. Суд,\~ перевіривши матеріали справи вважає, що позовні вимоги\~ підлягають задоволенню\~ з наступних підстав. Шлюб між\~сторонами зареєстровано\~05\~червня 2012 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Обухівського міськрайонного управління юстиції у м. Київській області,актовий запис № 108, що підтверджується свідоцтвом\~ про укладення шлюбу (а.с.5). Згідно ст. 51 Конституції України «Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки й чоловіка». Як встановлено в судовому засіданні, сторони по справі фактично припинили шлюбні відносини,\~ спільне господарство не ведуть, на примирення не погоджуються, тому суд приходить до висновку, що зберегти вказану сім`ю не можливо і\~ вважає за необхідне шлюб розірвати.

Outcome: approved