Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

До Октябрського районного суду м. Полтави надійшла позовна заява про стягнення з відповідача [PERSON] боргу із урахуванням встановленого індексу інфляції та трьох відсотків річних від суми заборгованості у розмірі 83890,57 грн. та судового збору в сумі 2270,00 грн. В обґрунтування позовних вимог позивач послався на те, що Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ (далі НАВС) від 23.07.2017 №114о/с [PERSON] з 14.08.2017 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС. 23.11.2017 між НАВС, комплектуючим підрозділом ГУНП в місті Києві та відповідачем укладено Контракт №2017/560 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (НАВС). Відповідно до п. 4.5. Контракту сторони встановили, що умови Контракту відповідно до ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє з дати зарахування особи до Виконавця на весь період навчання та на протязі 3-х років з дати призначення Особи на посаду Замовником. Відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до наказу НАВС від 04.07.2020 № 558 відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. 14.04.2021 року на адресу НАВС надійшов лист від ГУНП в місті Києві від 09.04.2021 року, яким повідомлено, що відповідача звільнено зі служби в Національній поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням, тобто у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнилась зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Контрактом трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. На підставі вищевикладеного позивач просить стягнути з відповідача вартість витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, у сумі 78985,05 грн., з урахуванням встановленого індексу інфляції у сумі 3451,33 грн., трьох відсотків річних від простроченої суми, що складає 1454,19 грн., а всього 83890,57 грн. та вартість судового збору у сумі 2270,00 грн. 18.01.2022 року судом відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін. В судове засідання представник позивача не з`явився, разом з позовною заявою подав до суду письмове клопотання про розгляд справи за його відсутності, заявлені позовні вимоги повністю підтримує та просить суд їх задовольнити. В судове засідання відповідач не з`явилася, подала заяву про розгляд справи без її участі. Дослідивши матеріали справи та подані сторонами письмові докази по справі, суд прийшов до висновку, що заявлені позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення. Судом встановлено, що наказом НАВС від 23.07.2017 №114о/с [PERSON] з 14.08.2017 року зараховано курсантом першого курсу денної форми навчання НАВС для здобуття ступеня вищої освіти бакалавра за державним замовленням (а.с. 8). Статтею 74\~ Закону\~України «Про Національну поліцію»\~наказом МВС\~України від\~01.03.2017\~року №\~173\~«Про затвердження\~типових форм\~контрактів про\~здобуття освіти\~в закладах\~вищої освіти\~із специфічними\~умовами навчання,\~які здійснюють\~підготовку поліцейських»\~ передбачено, що підготовка фахівців за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, проводиться на підставі контракту про здобуття освіти, який укладається між навчальним закладом, відповідним органом поліції та особою, яка навчається. 23.11.2017 між НАВС, комплектуючим підрозділом ГУНП в місті Києві та відповідачем укладено Контракт №2017/560 про здобуття освіти у вищому навчальному закладі із специфічними умовами навчання, який здійснює підготовку поліцейських (НАВС) (а.с. 7). Відповідно до п. 4.5. Контракту сторони встановили, що відповідно до ст. 631 ЦК України застосовуються до відносин між ними, які виникли до його укладення. Контракт набирає чинності з моменту його підписання і діє з дати зарахування особи до Виконавця на весь період навчання та на протязі 3-х років з дати призначення Особи на посаду Замовником. Відповідач навчалась за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувалась після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до наказу НАВС від 04.07.2020 № 558 відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за спеціальністю «Правоохоронна діяльність» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Відповідно до наказу ГУНП у м. Києві № 422 о/с від 05.04.2021 року звільнено зі служби в поліції з 05.04.2021 року згідно з п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» (за власним бажанням) лейтенанта поліції [PERSON] , дільничного офіцера поліції сектору превенції відділу поліції № 4 (з обслуговування центральної частини міста) Шевченківського управління поліції (а.с. 11). 14.04.2021 року на адресу НАВС надійшов лист від ГУНП в місті Києві від 09.04.2021 року, яким повідомлено, що відповідача звільнено зі служби в Національній поліції за п. 7 ч. 1 ст. 77 Закону України «Про Національну поліцію» за власним бажанням. Таким чином, у порушення умов Контракту відповідач з власної ініціативи звільнилась зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Контрактом трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Відповідно до ч. 3 ст. 64 Закону України «Про вищу освіту» випускники закладів вищої освіти із специфічними умовами навчання направляються для подальшого проходження служби відповідно до законодавства. Відповідно до ч. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі п.п. 2, 4 (через хворобу або у зв`язку зі скороченням штатів) ч. 1 ст. 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі п.п. 2, 4 ч. 1 ст. 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Відповідно до п. 2.3.5. Контракту Відповідач зобов`язувалась у разі звільнення зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення навчання відшкодувати Міністерству внутрішніх справ України в особі Виконавця (НАВС) витрати, пов`язані з утриманням у вищому навчальному закладі, відповідно до п. 4 ст. 74 Закону України «Про Національну поліцію». Порядок відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських (далі - Порядок), затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261. Відповідно до п. 3 та п. 4 Порядку відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв. Витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Розрахунок витрат здійснено позивачем відповідно до вищезазначеного Порядку. Судом встановлено, що за період навчання з серпня 2017 року по липень 2020 року вартість грошового утримання відповідача становить 9 552,61 грн., витрат на харчування 35 805,83 грн. , вартість медичних препаратів 737,05 грн., вартість речового майна 7251,82 грн. , витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв 25647,74 (а.с. 12-29). Таким чином, під час навчання відповідача в НАВС з 14.08.2017 по 04.07.2020 року вартість витрат, пов`язаних з її утриманням у навчальному закладі, становить 78985,05 грн. Відповідно до п. 2.3.5 Контракту відповідач зобов`язувалася у випадку порушення його умов, зокрема звільнення зі служби за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням 05.04.2021 (фактично відпрацювавши менше 1 року), у відповідача виник обов`язок по відшкодуванню витрат , пов`язаних з утриманням у навчальному закладі. Відповідно до п. п. 5,6 Порядку, передбачено, що після видання наказу про звільнення особі надається строк тривалістю 30 діб для відшкодування МВС витрати у добровільному порядку. Особа має право здійснити відшкодування витрат з розстроченням платежу до одного року. У такому випадку особа укладає з вищим навчальним закладом, у якому вона навчалася, договір у письмовій формі, де зазначаються строки та розміри платежів. Тобто, законодавством передбачений 30-денний термін з моменту звільнення зі служби особи для добровільного відшкодування витрат. Проте на даний час грошові кошти від відповідача до НАВС не надходили, як і будь-які звернення щодо добровільної сплати боргу або способів його сплати (розстрочення суми заборгованості тощо). Відповідачем здійснений позивачем розрахунок витрат не спростований, власних розрахунків з даного приводу суду не подано, а тому даний розрахунок судом приймається, як достовірний. Відповідно до\~ст. 526 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього\~Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1\~ст. 530 ЦК України\~якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Відповідно до\~ст.\~610\~ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або неналежне виконання, тобто з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Відповідно до\~ст. 611 ЦК України\~у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Відповідно до\~ст. 625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. З врахуванням змісту вказаної норми боржнику нараховано індекс інфляції у сумі 3451,33 грн., 3% річних 1454,19 грн., у зв`язку з чим загальна заборгованість склала 83890,57 грн. Відповідно до\~ст. 629 ЦК України\~договір є обов`язковим для виконання сторонами. Відповідно до ч. 1\~ст. 81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності суд вважає, що заявлені вимоги є обґрунтованими, доведеними представником позивач належними та допустимими доказами, не спростовані відповідачем, а тому вони підлягають до повного задоволення. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому судовий збір піддягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved