Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Тячівська окружна прокуратура Закарпатської області в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради 17 лютого 2022 року пред`явила до [PERSON] позов про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням. В обґрунтування позову позивач посилався на те, що згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 29 вересня 2021 року [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~ч. 1 ст. 248 КК України та призначено\~покарання у виді штрафу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Вказаним судовим рішенням встановлено, що 16 листопада 2019 року у період часу з 06.00 год. по 13.00 год. [PERSON] , перебуваючи на полюванні неподалік вулиці Добролюбова в урочищі Солотвинські угіддя, у межах смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області, на території обслуговування Тячівської районної організації УТМР, діючи умисно, переслідуючи мету добування (відстріл) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі, із використанням власної гладкоствольної рушниці «BeneLLi M-2» 12 калібру, № [NUMBER] , якою володів на підставі відповідного дозволу № 17, термін дії якого продовжено до 03.09.2020, всупереч вимог п. 8) ст. 20 (полювання на заборонених для добування тварин) та ст. 30 (обов`язку користувачів мисливських угідь додержуватися режиму охорони тварин, занесених до Червоної книги України у межах наданих у користування мисливських угідь) Закону України «Про мисливське господарство та полювання», незаконно добув (вполював) шляхом відстрілу тварину породи «Кіт лісовий» (Felis\~silvestris\~Schreber, 1777), вид якого занесений до Червоної книги України. Внаслідок вказаних неправомірних дій [PERSON] , згідно Постанови КМУ №1030 від 07.11.2012 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» державі в особі Солотвинської селищної ради, спричинено матеріальної шкоди, на загальну суму 8000 грн. Зазначений вирок набрав законної сили 29.10.2021, однак шкода [PERSON] у добровільному порядку на даний час\~не відшкодована. Під час судового розгляду кримінального провадження про обвинувачення [PERSON] за ч. 1 ст. 248 КК України прокурором цивільний позов не заявлявся. Згідно із ст. 128 КПК України цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Особа, яка не пред`явила цивільного позову в кримінальному провадженні, а також особа, цивільний позов якої залишено без розгляду, має право пред`явити його в порядку цивільного судочинства. Представництво інтересів громадянина або держави в суді у випадках визначених законом є конституційною функцією прокуратури України та передбачена п.3) ч.1 ст.131-1 Конституції України. Відповідно до ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Водночас, ч.4 ст.56 ЦПК України передбачено, що прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах. Невиконання цих вимог має наслідком застосування положень, передбачених\~статтею 185\~цього Кодексу. «Інтереси держави» (як загальне поняття) є комплексом прав та законних інтересів як в цілому держави України (або народу України), так і інтереси окремої територіальної громади певної місцевості (жителі певного населеного пункту або декількох населених пунктів). У ході вивчення Тячівською окружною прокуратурою питання відшкодування шкоди, завданої навколишньому природному середовищу, встановлено, що ні Солотвинською селищною радою ні іншими органами державної влади, за наявності відповідних прав та обов`язків, усвідомлюючи наявність відповідного порушення, не здійснюється захист порушених інтересів держави у даних правовідносинах. Належним та допустимим доказом цього є той факт, що листом Солотвинської селищної ради за № 05-27/41 від 13.01.2022 повідомлено, що завдані збитки [PERSON] добровільно не відшкодовано та заходи до їх відшкодування селищною радою не вживались. Листом Тячівського районного суду від 13.01.2022 повідомлено, що жодних позовних заяв у період із 16.11.2019 (дата вчинення кримінального правопорушення) по теперішній час до [PERSON] про стягнення збитків за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.248 КК України, ніким не пред`явлено. Листом Тячівської окружної прокуратури\~від 10.01.2022 Солотвинську селищну раду повідомлено про наявність вказаних порушень та завдану шкоду, однак, станом на момент пред`явлення позову, Солотвинська селищна рада, маючи контролюючі повноваження відповідно до п.п.1) п.б) ч.1 ст.33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», повідомила, що заходів судового захисту щодо стягнення із відповідача шкоди, завданої порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища, не здійснювала. Відповідно до\~ст. 20-2 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища»\~до компетенції центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів, у сфері охорони навколишнього природного середовища зокрема належить вживати в установленому порядку заходів досудового врегулювання спорів, виступати позивачем та відповідачем у судах. Згідно з п.п.\~1,\~7 Положення про Державну екологічну інспекцію України, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України №275 від 19.04.2017, Державна екологічна інспекція України є центральним органом виконавчої влади, який реалізує державну політику із здійснення державного нагляду (контролю) у сфері охорони навколишнього природного середовища, раціонального використання, відтворення і охорони природних ресурсів. Державна екологічна інспекція України здійснює свої повноваження безпосередньо і через утворені в установленому порядку територіальні органи. Згідно п.3 Положення про Державну екологічну інспекцію України основними завданнями Держекоінспекції є зокрема серед іншого здійснення державного нагляду (контролю) за додерженням вимог законодавства зокрема щодо раціонального використання, відтворення і охорони обєктів тваринного та рослинного світу, ведення\~ мисливського господарства та полювання. Держекоінспекція відповідно до покладених на неї завдань здійснює державний нагляд (контроль) зокрема за використанням та відтворенням рідкісних та таких, що перебувають під загрозою зникнення, видів тварин, занесених до Червоної книги України. Враховуючи описане, прокуратурою доведено неналежне здійснення захисту інтересів держави\~Солотвинською селищною радою, як органом уповноваженим державою здійснювати функції у спірних правовідносинах. Разом з цим, у відповідності до висновків, викладених у постанові Верховного Суду від 16.04.2019 (справа №910/3486/18), докази на підтвердження причини нездійснення або неналежного здійснення захисту інтересів держави відповідним суб`єктом владних повноважень прокурором до суду не подаються. Наявність факту нездійснення позивачем впродовж тривалого часу захисту інтересів держави у спірних правовідносинах, незвернення до суду із відповідним позовом протягом тривалого часу дає підстави для представництва інтересів держави прокурором. Таким чином, вказане, у відповідності до ст.131-1 Конституції України, ч.3 ст.23 Закону України «Про прокуратуру», обумовлює виключну необхідність звернення прокурора до суду в інтересах держави в особі Солотвинської селищної ради. Згідно ухвали судді Тячівського районного суду Закарпатської області від 19 травня 2022 року вказану позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, що є малозначною та розгляд якої визначено у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Прокурор Тячівської окружної прокуратури Варга І.В. подав заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримання позовних вимог та не заперечував проти проведення заочного розгляду справи. Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні позивача Державної екологічної інспекції у Закарпатській області, будучи належним чином повідомленим про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення у судове засідання не з`явився без повідомлення причин. Відповідач [PERSON] , будучи належним чином повідомленим про судове засідання, що вбачається із рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення, у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, відзив не подав і тому суд постановив ухвалу про проведення заочного розгляду справи на підставі наявних у ній доказів. З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дійшов висновку про задоволення позову з таких підстав. Згідно вироку Тячівського районного суду Закарпатської області від 29.09.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого\~ч.1 ст. 248 КК України та призначено\~покарання у виді штрафу, у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 грн. Так судом встановлено, що 16.11.2019, у період часу з 06.00 год. по 13.00 год. [PERSON] , перебуваючи на полюванні, неподалік вул. Добролюбова, в урочищі Солотвинські угіддя, у межах смт. Солотвино Тячівського району Закарпатської області на території обслуговування Тячівської районної організації УТМР, діючи умисно, переслідуючи мету добування (відстріл) мисливських тварин, що перебувають у стані природної волі, із використанням власної гладкоствольної рушниці «BeneLLi M-2» 12 калібру, № [NUMBER] , якою володів на підставі відповідного дозволу №17 термін дії якого продовжено до 03.09.2020, всупереч вимог п.8) ст. 20 (полювання на заборонених для добування тварин) та ст. 30 (обов`язку користувачів мисливських угідь додержуватися режиму охорони тварин, занесених до Червоної книги України у межах наданих у користування мисливських угідь) Закону України «Про мисливське господарство та полювання», незаконно добув (вполював), шляхом відстрілу тварину породи «Кіт лісовий» (Felis\~silvestris\~Schreber, 1777), вид якого занесений до Червоної книги України. Внаслідок вищевказаних неправомірних дій [PERSON] , згідно Постанови КМУ №1030 від 07.11.2012 «Про розмір компенсації за незаконне добування, знищення або пошкодження видів тваринного і рослинного світу, занесених до Червоної книги України, а також за знищення чи погіршення середовища їх перебування (зростання)» державі в особі Солотвинської селищної ради, спричинено матеріальної шкоди, на загальну суму 8000 грн. Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27 березня 1992 року, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. Відповідно до ч. 1 ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування», територіальним громадам сіл, селищ, міст, районів у містах належить право комунальної власності на рухоме і нерухоме майно, доходи місцевих бюджетів, інші кошти, землю, природні ресурси, підприємства, установи та організації, в тому числі банки, страхові товариства, а також пенсійні фонди, частку в майні підприємств, житловий фонд, нежитлові приміщення, заклади культури, освіти, спорту, охорони здоров`я, науки, соціального обслуговування та інше майно і майнові права, рухомі та нерухомі об`єкти, визначені відповідно до закону як об`єкти права комунальної власності, а також кошти, отримані від їх відчуження. Враховуючи встановлення вироком суду вини відповідача у вчиненому кримінальному правопорушенні, небажання останнім в добровільному порядку погашати збитки, позовні вимоги про відшкодування шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, підлягають до задоволення у повному обсязі. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Пунктом 6) ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, з-поміж іншого, позивачі у справах про відшкодування матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення кримінального правопорушення. Водночас п. 1) ч. 2 ст. 4 цього Закону встановлено, що за подання до суду позовної заяви майнового характеру юридичною особою ставка судового збору становить 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З огляду на задоволення позовних вимог з відповідача на користь держави підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 2481,00 гривень.

Outcome: approved