Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

26 листопада 2021 року позивач звернувся до суду з позовом до [PERSON] , в якому просив позбавити відповідача батьківських прав та стягнути з неї аліменти, посилаючись на те, що відповідач є матір`ю [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у відношенні яких є одинокою матір`ю. З 01 вересня 2021 року [PERSON] та [PERSON] перебувають у КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» Криворізької міської ради. Неповнолітній [PERSON] з 2011 року проживає разом із своїм біологічним батьком [PERSON] . Згідно інформації Відділення поліції №3 [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП. Зазначив, що за час перебування малолітніх [PERSON] та [PERSON] в КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР відповідач дітей не відвідувала, долею дітей не цікавилася. Вказав, що спеціалістами служби у справах дітей з [PERSON] неодноразово проводилась профілактично-роз`яснювальна робота, щодо працевлаштування для покращення рівні життя її малолітніх дітей, ведення здорового способу життя, або лікування від алкогольної чи наркотичної залежності, та приведення житла до належного стану, однак остання нехтувала порадами спеціалістів. Враховуючи, що відповідач належним чином не виконує батьківських обов`язків, не піклується про фізичний стан і духовний розвиток дітей, не готує їх до самостійного життя, не виявляє інтересу до внутрішнього світу дітей, позивач просить позбавити [PERSON] батьківських прав відносно її неповнолітнього дитини, та малолітніх дітей, стягнути аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини всіх видів її заробітку на користь майбутнього законного представника дітей. Ухвалою судді від 14 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження з призначенням підготовчого засідання. Ухвалою суду від 08 лютого 2022 року, за клопотанням представника позивача витребувано докази у справі. 20 квітня 2022 року закрито підготовче провадження у справі, призначено справу до судового розгляду по суті. Ухвалою суду від 20 травня 2022 року розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою сторін. Представник позивача в судове засідання не з`явилась, подала письмову заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, відзив на позов не надала, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у її відсутність від неї не надходило, у зв`язку з чим, відповідно до положень ч. 8 ст. 178, ч. 4 ст. 223, ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, судом прийнято рішення про заочний розгляд справи. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, просив позов задовольнити. Статтями 43, 211 ЦПК України передбачено, що прийняття участі в судовому засіданні є правом сторони, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Дослідивши письмові докази у справі, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, вважає, що заявлений позов підлягає задоволенню з таких підстав. Згідно 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 8, 9). [INFO] народилась [PERSON] , батьками якої записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 6,10). [INFO] народився [PERSON] , батьками якого записані: батько [PERSON] , мати [PERSON] . Відомості про батька записані відповідно до частини 1 статті 135 СК України, що підтверджується копією свідоцтва про народження та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 СК України (а.с. 7, 11). Згідно відомостей відділу реєстрації місця проживання громадян виконавчого комітету Покровської районної у місті ради за №1581 від 06 серпня 2021 року [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] зареєстровані за адресою: [ADDRESS] (а.с. 25). Згідно постанови Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 липня 2021 року встановлено, що [PERSON] була притягнута до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 184 КУпАП та на неї накладено стягнення у вигляді попередження ( а.с.72). Відповідно до листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №01-08/1002/3 від 10 серпня 2021 року, встановлено, що родина [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] охоплена соціальними послугами КМЦСССДМ, та з 11 червня 2021 року перебуває під соціальним супроводом як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах з метою надання комплексу соціальних послуг. Станом на 10 серпня 2021 року матір частково виконує план соціального супроводу, відновила паспорт громадянина України, провела прибирання житлового приміщення ( але у приміщенні відключили електропостачання у зв`язку із заборгованістю), отримала направлення до лікаря-нарколога (а.с.12). Згідно листа Криворізького міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді №01-08/1088/3 від 30 серпня 2021 року, встановлено, що родина [PERSON] , яка є матір`ю [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] охоплена соціальними послугами КМЦСССДМ, та з 11 червня 2021 року перебуває під соціальним супроводом як сім`я, яка опинилася в складних життєвих обставинах з метою надання комплексу соціальних послуг. Зазначено, що станом на 30 серпня 2021 року [PERSON] були частково виконані рекомендації фахівця із соціальної роботи, які передбачені планом соціального супроводу. Під час планових виходів в родину (протягом серпня 2021 року) двері ніхто не відчиняє, телефонні дзвінки фахівця із соціальної роботи [PERSON] ігнорує або вимикає телефон (а.с.13). Згідно актів органу внутрішніх справ України та закладу охорони здоров`я про підкинуту чи знайдену дитину та її доставку від 01 вересня 2021 року за №45.3/2-4568, №45.3/2-4569 встановлено, що малолітні [PERSON] , [PERSON] 01 вересня 2021 року були доставлені до МКЛ №4 ДОР. Відповідно до інформації КЗ «Центр соціально-психологічної реабілітації дітей» КМР за №329 від 03 листопада 2021 року встановлено, що з 01 вересня 2021 року малолітні [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] знаходяться в зазначеному закладі. Під час перебування у закладі мати малолітніх [PERSON] дітей не відвідувала, долею не цікавиться, в телефонному режимі з адміністрацією та педагогічним персоналом закладу зв`язку не підтримує (а.с. 18). Згідно інформації КП «Криворізька багатопрофільна лікарня з надання психіатричної допомоги» ДОР» встановлено, що [PERSON] за медичною допомогою до лікаря-нарколога, лікаря-психіатра не зверталась, на стаціонарному лікуванні не знаходилась (а.с. 74,75, 86,87). Виконкомом Покровської районної у місті Кривому Розі ради було надано висновок, затверджений рішенням від 17 листопада 2021 року за №772 про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача [PERSON] у відношенні малолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у зв`язку з тим, що мати належним чином не виконує свої батьківські обов`язки, не піклуються про фізичний стан і духовний розвиток дітей (а.с. 37-39). Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення, визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи. У принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Крім того, ст. 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки не піклуються про дитину. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Згідно з ч. 1 ст. 164 СК України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину із пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться із дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засудженні за вчинення умисного злочину щодо дитини. Пленум Верховного Суду України в пп. 15 та 16 Постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її харчування, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного огляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення, не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначенні фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування своїми обов`язками. Суду надано достатньо доказів, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дітей. Відповідно до п.п. 15, 16 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу, а ухилення батьків від виховання дітей може розцінюватись у якості підстави для позбавлення батьківських прав лише за умови їх винної поведінки та свідомого нехтування ними своїми обов`язками. За таких встановлених обставин, винної поведінки відповідача та її свідомого нехтування своїми батьківськими обов`язками, враховуючи права і інтереси дітей, суд дійшов висновку про ухилення відповідача [PERSON] від виконання своїх батьківських обов`язків та необхідність позбавлення її батьківських прав відносно її дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. Згідно ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до статті ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти (аліменти) присуджуються у частці від доходу матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За таких обставин та враховуючи права і інтереси дітей, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача аліментів у розмірі 1/2 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 26 листопада 2021 року і до досягнення дітьми повноліття, на користь їх майбутнього законного представника. Відповідно до ст. 430 ЦПК України рішення суду, в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць, слід допустити до негайного виконання. Питання судових витрат вирішити відповідно до ст.141ЦПК України, стягнувши з [PERSON] в дохід держави судовий збір у розмірі 1816 гривень.

Outcome: approved