Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

08.11.2021 позивачка [PERSON] звернулася до суду з позовом до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини, яким просить визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Свої вимоги позивачка мотивує тим, що 11 листопада 2015 року між нею, [PERSON] та [PERSON] був укладений шлюб, зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис № 825. Від шлюбу вони мають доньку [PERSON] , [INFO] . Згідно рішення Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07 вересня 2021 року, вона з відповідачем припинили шлюбні стосунки та ведення спільного господарства з березня 2021 року та їх шлюб розірвано. З березня 2021 року донька проживає з нею, матір`ю. Батько допомагає фінансово дитині з червня 2021 року, сплачує аліменти щомісяця у сумі 4000 грн., додаткові витрати на дитину намагається виплачувати за обоюдною домовленістю. Вона та її донька на даний час мешкають у квартирі, яку винаймають за адресою: [ADDRESS] . Вони мають усі умови для комфортного проживання, у дитини є усе необхідне для її розвитку та навчання. Відповідач не надав своєї згоди проживати дитині з матір`ю за місцем її реєстрації, змінив замки, та запропонував проживати в іншому місці, що власне вона і зробила. Вона має постійну роботу, працює бровістом, має кошти на утримання дитини, також фінансово їй допомагає її мати, яка працює за кордоном, має самостійний дохід і постійне місце проживання. Спиртними напоями вона не зловживає, за місцем проживання характеризується позитивно, добре відноситься до дитини. Відповідач за фахом моряк тривалий час знаходиться у рейсі по 2-3 місяці, з таких умов, вважає, що дитині буде краще проживати з нею, матір`ю. Відповідно до протоколу автоматичного розподілу справ між суддями від 08.11.2021 року позовна заява, в порядку ст. 33 ЦПК України, розподілена та передана судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Жигуліну С.М. Ухвалою судді Жигуліна С.М. від 10 грудня 2021 року відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2022 року, проведеного на підставі зборів суддів, рішення зборів суддів №6 від 11.05.2022, справа №946/9362/21 розподілена та передана на розгляд судді Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області Адамову А.С. Ухвалою судді Адамова А.С. прийнято до свого провадження справу за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Орган опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради про визначення місця проживання неповнолітньої дитини та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою суду закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті. В судове засідання 28.06.2022 позивач [PERSON] не з`явилася, повідомлена належним чином про час та місце розгляду справи, проте її представник надав суду заяву про розгляд справи у їх відсутність, позовні вимоги підтримують, просить їх задовольнити, не заперечує щодо заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причину неявки суд не повідомив, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів у зв`язку з відсутністю заперечень проти такого вирішення справи позивача. Представник третьої особи в судове засідання 28.06.2022 не з`явився, повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, надав суду заяву про розгляд справи у відсутність представника служби у справах дітей Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області, враховуючи інтереси дитини та висновок органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області. Згідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного. Судом встановлено, що 11.11.2015 року сторони зареєстрували шлюб, що підтверджено свідоцтвом шлюб серії [NUMBER] , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Ізмаїльського міськрайонного управління юстиції в Одеській області, актовий запис №825. Від шлюбу сторони мають неповнолітню дочку - [PERSON] , [INFO] , що підтверджено свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 22.08.2017 року Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис №881. Рішенням Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 07.09.2021 (справа №500/3635/21) розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Згідно актів обстеження умов проживання від 01.07.2021, 31.01.2022 за адресою: [ADDRESS] , зареєстровані малолітня дитина [PERSON] , [INFO] , мати дитини [PERSON] , [INFO] , батько дитини [PERSON] , [INFO] . [PERSON] проживає з матір`ю [PERSON] у двокімнатній квартирі, умови проживання у доброму стані. Квартира обладнана меблями та побутовою технікою, дитина має окрему кімнату зі спальним місцем, іграшками, навчальними посібниками, створені належні умови для навчання та виховання дитини. Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , виходячи з інтересів малолітньої [PERSON] , [INFO] , відповідно до протоколу № 3 від 01.02.2022 засідання комісії з питань захисту прав дитини, орган опіки та піклування Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області вирішив за доцільне визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини. Відповідно до ч. 1 ст. 160 Сімейного Кодексу України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою. Згідно ч. ч. 1,2 ст. 161 СК України у випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини. Згідно ч.ч. 7,8 ст.7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен керуватися максимальним забезпеченням інтересів дітей. Відповідно до cт.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумного, духовного, морального і соціального розвитку дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, згідно ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини. Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків, і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості; малолітня дитина не повинна, крім тих випадків, коли є виняткові обставини, бути розлучена зі своєю матір`ю. Відповідно до ст. 141 ч.2 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно ч. 4 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи, яка досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Відповідно до ч.ч. 5,6 ст. 19 СК України орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Статтею 9 Конвенції ООН про права дитини від 27 лютого 1991 року визначено неможливість розлучення дитини з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків коли таке розлучення необхідне в як найкращих інтересах дитини. Пунктами 4,5 ст.19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Висновком органу опіки та піклування виконавчого комітету Ізмаїльської міської ради Ізмаїльського району Одеської області № 02/21-146 від 08.02.2022 про визначення місця проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , визначено місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , з матір`ю [PERSON] , [INFO] . Враховуючи викладені обставини, матеріали справи, позиції сторін, суд дійшов висновку про доцільність погодитися із запропонуванням органом опіки та піклування та визначити місце проживання малолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] , з метою дотримання інтересів малолітньої [PERSON] . При розгляді матеріалів справи, суд враховує вимоги ч. 8, 9 ст. 7 Сімейного Кодексу України про те, що регулювання сімейних відношень має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї, на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», сім`я є природним середовищем для фізичного, духовного, інтелектуального, культурного, соціального розвитку дитини, її матеріального забезпечення і несе відповідальність за створення належних умов для цього. Кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. У відповідності із статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику суду як джерело права. У рішення Європейського суду з прав людини «Савіни проти України» суд звертає увагу, що для батьків та дитини «бути разом» є елементом сімейного життя, та внутрішні засоби, які їм перешкоджають є елемент втручання в право. «…Там, де є очевидні сімейні зв`язки з дитиною, держава повинна діяти так, щоб ці зв`язки розвивались і дотримувались законні гарантії, які б дозволяли дитині бути частиною сім`ї, навіть якщо батьки не проживають разом…». При визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у найкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагодійним. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги [PERSON] та визначити місце проживання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , разом з матір`ю [PERSON] .

Outcome: approved