Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району про зобов`язання провести приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] за заявою [PERSON] без ордера про надання житлової площі. Свої вимоги позивач мотивує тим, що з часу народження по теперішній час мешкає у квартирі [ADDRESS] . Договір найму вказаної квартири був укладений з [PERSON] , яка рішенням суду була визнана такою, що втратил право користування вказаною житловим приміщенням. Позивачем було подано до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району необхідні документи для приватизації квартири, проте листом від 17.09.201 року №С-811 йому відмовлено у приватизації у зв`язку з відсутністю ордеру. Позивач не зміг віднайти ордер, втрачений його батьками. Таким чином, через відсутність копії ордеру позивач позбавлений можливості здійснити приватизацію житла, у якому він постійно проживає з моменту народження. 15.07.2022 року представником відповідача надано відзив на позовну заяву. Набуття фізичними особами у власність житла в результаті приватизації здійснюється на підставі Закону України «Про приватизацію держаного житлового фонду» та Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. П. 18 вказаного Положення встановлено обов`язок подання громадянином до органу приватизації копії ордеру про надання житлової площі. До 2009 року ордер не входив до переліку документів необхідних для приватизації, що призвело до втрати та не збереження ордерів. Тобто, громадяни з початку процесу приватизації державного житлового фонду, а саме з 1992 року по 2009 рік не зберігали ордери про надання житлової площі. При цьому, відповідач не оспорює право позивача на приватизацію житла та щодо зобов`язання відповідача провести приватизацію без надання ордеру покладається на розсуд суду. \~ \~ \~ \~У судовому засіданні позивач позов підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Пояснив, що у квартирі проживали батьки, вони вели аморальний спосіб життя, згодом мати пропала безвісті. Документи збереглися частково, проте ордер не знайшовся. \~ \~ \~ \~ Представник відповідача у судове засідання не з`явилася, подала заяву 16.06.2022 року, що просить розглядати справу за її відсутності, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду з урахуванням позиції висловленої у відзиві. Вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх у сукупності, вислухавши пояснення позивача, суд приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] зареєстрований за адресою: [ADDRESS] з 12.07.1982 року. Згідно копії типового договору найму житлового приміщення від 12.02.1999 року між ПРЄЖО-7 та [PERSON] було укладено договір найму квартири [ADDRESS] . Рішенням Ленінського районного суду м. Запоріжжя №2-4325/2006 від 26.12.2006 року [PERSON] було визнано такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі [ADDRESS] . Таким чином, позивач має право відповідно доЗакону України\~«Про приватизацію\~державного житлового\~фонду» на приватизацію квартири за адресою: [ADDRESS] . З метою реалізації вказаного права, позивач звернувся до районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району із заявою на приватизацію зазначеного житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] . Листом за підписом заступника голови районної адміністрації Запорізької міської ради по Дніпровському району Колодій О. В. від 17.09.2021 №С-811 року [PERSON] було відмовлено в реалізації права на приватизацію, оскільки не була надана копія ордеру про надання житлової площі відповідно до п. 18 Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженого наказом Міністерства з питань житлово комунального господарства України від 16.12.2009 року №396. Згідно листа Департаменту з управління житлово комунальним господарством Запорізької міської ради №С-3534 від 14.09.2021 року надати копію ордеру на квартиру [ADDRESS] , який був виданий у 1973 році не представляється можливим, оскільки корінці ордерів на заселення житлових приміщень зберігаються лише з 1984 року. Згідно ч. 10, 11ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» , органи приватизації, органи місцевого самоврядування не мають право відмовити мешканцям квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках у приватизації займаного ними житла, крім випадків, передбачених законом. Спори, що виникають при приватизації квартир (будинків) та житлових приміщень у гуртожитках державного житлового фонду, вирішуються судом. Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" приватизація державного житлового фонду - це відчуження квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках, призначених для проживання сімей та одиноких осіб, кімнат у квартирах та одноквартирних будинках, де мешкають два і більше наймачів, та належних до них господарських споруд і приміщень (підвалів, сараїв і т. ін.) державного житлового фонду на користь громадян України. Державний житловий фонд - це житловий фонд місцевих Рад народних депутатів та житловий фонд, який знаходиться у повному господарському віданні чи оперативному управлінні державних підприємств, організацій, установ. Особливості приватизації житлових приміщень у гуртожитках визначаються законом. Згідно ст.2 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» об`єктом приватизації є квартири, які перебувають в віданні місцевих Рад, державних підприємств, установ, організацій, незалежно від їх відомчої належності. Відповідно до ст. 3 Закону України зазначеного закону, - приватизація здійснюється шляхом: безоплатної передачі громадянам квартир (будинків) з розрахунку санітарної норми 21 квадратний метр загальної площі на наймача і кожного члена сім`ї та додатково 10 квадратних метрів на сім`ю; продажу надлишків загальної площі квартир (будинків) громадянам України, що мешкають в них або перебувають в черзі потребуючих поліпшення житлових умов. Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» передача квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється в спільну сумісну або часткову власність за письмовою згодою всіх повнолітніх членів сім`ї, які постійно мешкають у цій квартирі (будинку), житловому приміщенні у гуртожитку, в тому числі тимчасово відсутніх, за якими зберігається право на житло, з обов`язковим визначенням уповноваженого власника квартири (будинку), житлового приміщення у гуртожитку. Відповідно до п. 10 ч. 1 ст. 15 Житлового кодексу Української РСР до компетенції виконавчих комітетів районних, міських, районних у містах рад народних депутатів належить видача ордерів на жилі приміщення. Відповідно до ст. 58 ЖК УРСР ордер є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Згідно з пунктами 69, 72 правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 р. № 470, на підставі рішення про надання жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду виконавчий комітет районної, міської, районної в місті, селищної, сільської ради народних депутатів видає громадянинові ордер, який є єдиною підставою для вселення в надане жиле приміщення. Ордер може бути видано лише на вільне жиле приміщення. Ордер дійсний протягом 30 днів. При вселенні в надане жиле приміщення громадянин здає ордер у житлово-експлуатаційну організацію, а за її відсутності - відповідному підприємству, установі, організації. Одночасно подаються паспорти усіх членів сім`ї, включених до ордера, з відміткою про виписку з попереднього місця проживання. Таким чином, ордер не підлягає зберіганню у наймача квартири та є документом з обмеженим строком дії (30 днів), який лише дає право на вселення у квартиру. Згідност. 47 Конституції України, кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Згідно до змісту ч.3\~ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", передача квартир (будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина. \~Відповідно до Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян, затвердженогонаказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 р. № 396( далі - Положення) громадянин, який виявив бажання приватизувати займану ним і членами його сім`ї на умовах найму квартиру (будинок), жиле приміщення в гуртожитку, кімнату в комунальній квартирі, звертається в орган приватизації. Відповідно до п.18 «Положення про порядок передачі квартир (будинків), жилих приміщень у гуртожитках у власність громадян» затвердженого\~Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 16.12.2009 №396зареєстрованому у Міністерстві юстиції України від 29.01.2010 за №109\\17404 громадянином до органу приватизації подаються: заява на приватизацію, довідка про склад сім`ї, копія ордеру, документ, що підтверджує про невикористання такого права. За вказаних обставин, підставою для відмови в праві позивача на приватизацію житлової площі є не надання копії ордеру. Копія ордеру у позивача не зберіглася, отримати копію ордеру з архіву не можливо, оскільки копії ордерів за вказаний період не збереглися. Проте, судом також встановлено, що [PERSON] , [INFO] зареєстрований та мешкає у спірній квартирі з 12.07.1982 року по теперішній час, що підтверджується дослідженими судом доказами, має право на приватизацію житла відповідно до Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду», ордер на житлове приміщення втрачений не з вини позивача. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позов [PERSON] є обґрунтованими та такими, що підлягає задоволенню.

Outcome: approved