Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

До суду з вказаною позовною заявою звернулася [PERSON] з посиланням на те, що вона з відповідачем з 26 лютого 2013 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають двох неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Просить розірвати шлюб з відповідачем, оскільки через різні погляди на сімейне життя та обов`язки, непорозуміння, психологічну несумісність і небажання покращити сімейні відносини у них виникали сварки, які поступово призвели до того, що вони стали чужими людьми та більше року тому припинили шлюбні стосунки. Після розірвання шлюбу просить залишити їй прізвище « [PERSON] ». Ухвалою судді Ставищенського районного суду від 31 травня 2022 року відкрито провадження по даній справі, розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження (а.с. 30). В судове засідання позивач та його представник не прибули, про час і місце розгляду справи повідомлені належним чином (а. с. 34, 35, 37), подали до суду заяви, в яких позовні вимоги підтримали та позивач зазначила, що шлюбні стосунки з позивачем припинили з серпня 2017 року, просять справу розглядати без їх участі (а.с. 36, 39). Відповідач в судове засідання не прибув, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином (а.с. 38), подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав, зазначивши, що шлюбні стосунки з відповідачкою припинили 31 серпня 2017 року, просить справу розглядати без його участі (а.с. 40). Суд, розглянувши матеріали справи, письмову заяву про визнання позову відповідача, дослідивши письмові докази, вважає, що позов підлягає до задоволенню. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб та зареєстрували його 26 лютого 2013 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Ставищенського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис № 13 (а.с. 5). Від даного шлюбу мають неповнолітніх дітей: дочку [PERSON] , [INFO] та сина [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Відповідно до позовної заяви позивача (а.с. 2-4) та заяв позивача і відповідача (а.с. 39, 40) сторони з серпня 2017 року припинили шлюбні стосунки, в даний час проживають окремо, примиритися та зберегти сім`ю не бажають. Відповідач позовні вимоги про розірвання шлюбу визнав, про що подав письмову заяву (а. с. 40). Згідно ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Взявши до\~уваги обставини\~життя подружжя,\~наведені в\~позовній заяві\~та заяві\~відповідача,\~ту обставину,\~що позивач\~позовні вимоги\~підтримала,\~а відповідач\~позовні вимоги\~визнав, суд вважає, що позов слід задовольнити. Задовольняючи позовні вимоги про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу. Приймаючи до уваги відсутність бажання відповідача примиритися та зберегти сім`ю і відсутність згоди позивача на примирення, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін. Відповідно до ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у зв`язку із визнанням позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, позивачу слід повернути 50 відсотків судового збору з державного бюджету, сплаченого при поданні позову. Судовий збір в розмірі 50 відсотків слід стягнути з відповідача на користь позивача, відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Outcome: approved