Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

19.03.2020 позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом, у якому просить суд встановити факт родинних відносин позивача з [PERSON] , померлою [INFO] у с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, встановивши, що позивач є двоюрідним онуком померлої (онуком рідної сестри [PERSON] - [PERSON] , померлої [INFO] ); встановити факт постійного проживання в с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області позивача на час відкриття спадщини після смерті [PERSON] , померлої [INFO] ; визнати недійсним заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 18.03.2002 Лиманською Першою сільською радою; визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 29.09.2011 державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] . Позовні вимоги обґрунтовує тим, що за життя його двоюрідна баба - [PERSON] склала на його ім`я заповіт від 07.04.1992. [PERSON] померла [INFO] . Після смерті останньої, позивач звернувся до нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, однак 10.04.2019 йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та необхідністю підтвердити належність йому заповіту. У квітні 2019 року позивач дізнався про існування заповіту від імені [PERSON] на користь відповідача від 18.03.2002, за яким останній отримав свідоцтво про право на спадщину на земельну ділянку після померлої. Позивач вважає, що [PERSON] вказаного заповіту не підписувала, тому звернувся до суду, посилаючись на порушення його майнових прав. Через відсутність у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи не відбулося, що підтверджується протоколом від 19.03.2020. За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями, 12.08.2020 справу передано на розгляд головуючому судді Романенко О.О., яку зараховано до штату суду наказом від 06.07.2020 № 27а-ОС та повноваження на здійснення правосуддя якої розпочалися із 28.07.2020. Ухвалою суду від 25.08.2020 позовну заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків. Ухвалою суду від 22.09.2020 відкрито провадження у вказаній справі в порядку загального позовного провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання. Окрім цього, задоволено клопотання представника позивача про проведення судових засідань по вказаній справі в режимі відеоконференції та про витребування доказів. 01.10.2020 Решетилівською державною нотаріальною конторою надано до суду витребувані докази, а саме: копію спадкової справи після померлої [INFO] [PERSON] (т.1 а.с. 90-111). Ухвалою суду від 27.10.2020 задоволено клопотання представника позивача участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі. 18.11.2020 до суду подано відзив на позовну заяву, в якому [PERSON] просить відмовити в задоволенні позовним вимог [PERSON] в повному розмірі у зв`язку із його недоведеністю та необґрунтованістю. Окрім цього зазначив, що позивачем не надано доказів на підтвердження родинних відносин із померлою [PERSON] (т.1 а.с. 136-139). Одночасно із відзивом відповідачем 18.11.2020 подано зустрічну позовну заяву до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Решетилівська міська рада Полтавської області про визнання недійсним заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого головою виконкому Потічанської сільської ради Ківшиком Г.І. 7 квітня 1992 року, який зареєстрований за №83 (т.1 а.с. 152-155). Позовні вимоги обґрунтовує тим, що з матеріалів позову йому стало відомо про існування нібито заповіту [PERSON] від 7 квітня 1992 року, посвідченого головою виконкому Потічанської сільської ради Ківшиком Г.І. 7 квітня 1992 року на користь [PERSON] . Вважаючи даний заповіт укладеним із порушенням законодавства, просить визнати його недійсним. 18.11.2020 [PERSON] подано клопотання про витребування доказів. 09.12.2020 судом постановлено ухвалу про прийняття зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Решетилівська міська рада Полтавської області про визнання заповіту недійсним та об`єднання в одне провадження з первісним позовом [PERSON] , в особі представника - адвоката Кириченко Г.В. до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Лиманської Першої сільської ради, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом. Ухвалою суду від 09.12.2020 було частково задоволено клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним - [PERSON] про витребування доказів. 30.12.2020 позивачем [PERSON] подано відзив на зустрічну позовну заяву, в якому просив суд відмовити в зустрічному позові [PERSON] (т.2 а.с.5-6). 30.12.2020 представником позивача за первинним позовом [PERSON] - Кириченком Г.В. до суду подано клопотання про витребування доказів. 28.01.2021 до суду надійшов лист від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області, в якому повідомляють, що не можуть виконати ухвалу суду від 09.12.2020 про повторне витребування доказів, у зв`язку з тим, що в архіві відділу відсутній архівний примірник державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 030803 на ім`я [PERSON] . Разом з тим повідомляють про те, що у зв`язку з відкриттям кримінальної справи за № 12019170310000076 від 08.03.2019, яку внесено до ЄРДР за ознаками кримінального правопорушення 30.09.2019 у відділ було вилучено «Книги записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю», відповідно яких відділ міг би надати інформацію щодо реєстрації та видачі вищевказаного державного акта (т.2 а.с.64). 29.01.2021 до закінчення підготовчого судового засідання представником позивача [PERSON] - адвокатом Кириченко Г.В. подано до суду заяву про зміну предмету позову (через електронний суд), в якій просить: - залучити до участі у справі в якості співвідповідача Решетилівську міську раду; - встановити факт постійного проживання в с. Остапе Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області; - визнати недійсним заповіт від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений 18.03.2002 р. Лиманською Першою сільською радою, зареєстрований за № 64; - визнати недійсним свідоцтво про право на спадщину за заповітом, видане 29.09.2011 державним нотаріусом Решетилівської державної нотаріальної контори на ім`я [PERSON] ; - визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 796671, виданий 13.02.2012 відділом Держкомзему у Решетилівському районі Полтавської області, припинити право власності [PERSON] на нерухоме майно: реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 2088815553242, об`єкт нерухомого майна: земельна ділянка, кадастровий номер 5324281600:00:016:0014, опис об`єкта: площа (га): 9.24, Дата державної реєстрації земельної ділянки: 13.02.2012, орган, що здійснив державну реєстрацію земельної ділянки: Відділ Держгеокадастру у Решетилівському районі Полтавської області, адреса: Полтавська обл., Решетилівський р., с/рада. Лиманська-Перша (запис про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно № 36661531 від 23.05.2020 з наступною інформацією: дата, час державної реєстрації: 23.02.2020 11:59:43, державний реєстратор: Штомпель Андрій Вікторович, Хорольська міська рада, Полтавська область; підстава для державної реєстрації: Державний акт на право власності на земельну ділянку, серія та номер: ЯЛ 796671, виданий 13.02.2012, видавник: відділ Держкомзему у Решетилівському районі Полтавської області; Підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 52418921 від 28.05.2020 р. 14:29:17, [PERSON] , Хорольська міська рада, Полтавська область; - визнати за [PERSON] право власності на земельну ділянку, кадастровий номер 5324281600:00:016:0014, площею (га): 9.24, адреса: Полтавська обл. Полтавський (Решетилівський) район, Решетилівська міська рада (с/рада Лиманська Перша), реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно: 2088815553242; - вирішити питання розподілу судових витрат. Свою заяву обґрунтовує тим, що 04.12.2020 р. представник позивача з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дізналася про те, що 23.05.2020, у зазначеному реєстрі було зареєстровано право власності відповідача [PERSON] , на земельну ділянку за адресою: Полтавська область, Решетилівський район, с/р Перша Лиманська, площею 9,24 га кадастровий № (запис про право власності № 36661531). Згідно відповіді Головного управління Держгеокадастру у Полтавській області від 10.12.2020 №29-16-0.2-6758/2-20 на запит адвоката № 28 від 05.12.2020, державний акт на право власності на земельну ділянку ЯЛ 796671 був виданий 13.02.2012 відділом Держкомзему у Решетилівському районі Полтавської області [PERSON] на підставі технічної документації зі складання державного акта на право власності на земельну ділянку та свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 29.09.2011. Крім того, 05.01.2021 позивач отримав у Решетилівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) витяги з Державного реєстру актів цивільного стану громадян, які з урахуванням доданих до первісної позовної заяви документів, підтверджують той факт, що [PERSON] є двоюрідним онуком [PERSON] , померлої [INFO] . За викладених вище обставин позивачеві стала відома інформація, яка потребує зміни предмету позову з метою ефективного захисту порушених прав (т.2 а.с. 82-91). Ухвалою суду від 29.01.2021 задоволено клопотання представника позивача за первісним позовом [PERSON] - Кириченко Г.В. про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції у справі. 03.02.2021 Решетилівським районним судом Полтавської області постановлено ухвалу про задоволення заяви позивача [PERSON] в особі представника - адвоката Кириченко Г.В. про залишення без розгляду частини позовних вимог. У частині позовних вимог про встановлення факту родинних відносин [PERSON] з [PERSON] , померлою [INFO] у с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області, встановивши, що [PERSON] є двоюрідним онуком померлої (онуком рідної сестри [PERSON] - [PERSON] , померлої [INFO] ) позов залишено без розгляду. Заяву [PERSON] в особі представника - адвоката Кириченко Г. В., про зміну предмету позову у цивільній справі № 546/222/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Лиманської Першої сільської ради, про встановлення факту родинних відносин, встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та за зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Решетилівська міська рада Полтавської області про визнання заповіту недійсним, у якій визначені позовні вимоги: про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку прийнято до розгляду. Залучено Решетилівську міську раду Полтавської області до участі у справі № 456/222/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: [PERSON] , Лиманської Першої сільської ради, про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, визнання недійсним заповіту, визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку та за зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Решетилівська міська рада Полтавської області про визнання заповіту недійсним. Ухвалою суду від 03.02.2021 клопотання представника позивача за первісним позовом та відповідача за зустрічним позовом - адвоката Кириченко Г.В. про витребування доказів було задоволено частково. 09.02.2021 до суду надійшов лист від ГУ ДПС у Полтавській області, в якому на виконання ухвали суду від 09.12.2020 повідомлено таке. Відповідно п. 124 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігати документів» строк зберігання реєстраційних журналів, карток та заяв громадян - 5 років. З огляду на викладене, враховуючи те, що термін зберігання документів, які були подані у 2002 році та Журнал в якому реєструвалася видача документів, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі, минув, у ГУ ДПС у Полтавській області відсутні можливості надати запитувану інформацію (т.2 а.с.117). 25.02.2021 від позивача за первісним позовом [PERSON] до суду надійшла заява, в якій він вказує, що не може виконати вимоги ухвали суду від 09.12.2020 року про витребування доказів, так як свій примірник заповіту він віддав у 2010 році відповідачеві [PERSON] . На даний час його примірник заповіту, так і знаходиться у [PERSON] (т. 2 а.с.129-130). 26.02.2021 від ГУ Держгеокадастру у Полтавській області до суду надійшли витребувані докази на виконання ухвали суду від 03.02.2021 (т.2 а.с.132-140). 02.03.2021 від Відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Управління державної реєстрації Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) надійшли до суду витребувані докази на виконання ухвали суду від 03.02.2021 (т.2, а.с. 145-146). 10.03.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Колотієм А.В. подано до суду клопотання про додаткове витребування доказів. Ухвалою суду від 10.03.2021 клопотання відповідача за первісним позовом та позивача за зустрічним - адвоката Колотія А.В. про витребування доказів задоволено частково та повторно витребувано їх. 14.05.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Колотієм А.В. подано до суду клопотання про додаткове витребування доказів, вжиття заходів реагування та відкладення судового засідання. Ухвалою суду від 14.05.2021 задоволено клопотання представника відповідача адвоката Колотія А.В. про додаткове витребування доказів, вжиття заходів реагування та відкладення судового засідання. Застосовано до Решетилівського районного сектору Управління ДМС у Полтавській області заходи процесуального примусу у виді штрафу у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.). Стягнуто з Решетилівського районного сектору Управління ДМС у Полтавській області на користь держави штраф у розмірі одного прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 2 270,00 (дві тисячі двісті сімдесят гривень 00 коп.) як захід процесуального примусу. Окрім того, повторно зобов`язано Решетилівський районний сектор Управління ДМС у Полтавській області надати суду інформацію: - про те, чи видавався [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Розсоховате, Турівської с/ради Решетилівського району, Полтавської області паспорт громадянина України в період з 1994 і по день смерті останньої [INFO] , - про видачу [PERSON] , [INFO] , уродженці с. Розсоховате Решетилівського району Полтавської області Решетилівським РВ УМВС України у Полтавській області паспорта громадянина України серії [NUMBER] та паспорта серії [NUMBER] 12 березня 1979 року, а також заяв форми №1 [PERSON] на їх видачу; - про особу, якій видавався паспорт Української РСР [NUMBER] та коли саме; - належним чином засвідчені копії заяв форми № 1 від імені [PERSON] на видачу паспорта (паспортів). або повідомити про неможливість їх надання протягом 15-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали. 17.06.2021 представником відповідача [PERSON] - адвокатом Колотієм А.В. подано до суду клопотання про додаткове витребування доказів, вжиття заходів реагування та відкладення судового засідання. 20.07.2021 від Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області до суду надійшов лист, в якому повідомляють, що на запит суду від 17.06.2021, що згідно наявних обліків Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області гр. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Розховате, Решетилівського району, Полтавської області, документована паспортом громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 20.09.2002р., та паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] Решетилівським РВВС, виданого 12.03.1979 року. Згідно наявних обліків Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] , виданий Решетилівським РВВС 13.03.1979 року був документований гр. [PERSON] . Одночасно повідомляють, що запити від 22.01.2021 року та 18.05.2021 року щодо вище вказаних осіб до Решетилівського РС УДМС України не надходили. У зв`язку з чим, просять скасувати відносно Решетилівського УДМС України в Полтавській області ухвалу суду від 14.05.2021 року № 546/222/20 про застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу (т.2, а.с.244). Ухвалою суду від 21.07.2021 у задоволенні клопотання Решетилівського районного сектору Управління ДМС у Полтавській області про скасування штрафу, як заходу процесуального примусу, встановленого ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 14.05.2021 відмовлено. Відповідач по справі - Решетилівська міська рада Полтавської області у встановлений строку правом на подання відзиву не скористався. Проведення підготовчого судового засідання неодноразово відкладалося з різних підстав. Ухвалою суду від 23.09.2021 закрито підготовче провадження та призначено цивільну справу до судового розгляду. 16 грудня 2021 року представник відповідача - адвокат Колотій А.В. подано клопотання про залишення без розгляду та в судовому засіданні 23.06.2022 підтримав клопотання про залишення без розгляду зустрічного позову [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Решетилівська міська рада Полтавської області про визнання заповіту недійсним, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 257 ЦПК України (т.3, а.с.76) 16 грудня 2021 року представник відповідача - адвокат Колотій А.В. подав заяву про застосування позовної давності (т.3, а.с.77). Ухвалою суду від 23.06.2022 задоволено клопотання представника відповідача - адвоката Колотія А.В. про залишення зустрічного позову без розгляду. Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Решетилівська міська рада Полтавської області про визнання заповіту недійсним залишено без розгляду. У судове засідання сторони не з`явились, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином. Представником позивача [PERSON] - адвокатом Кириченко Г.В. 31.03.2022 подано заяву, в якій вони просять судове засідання, яке призначено на 23.06.2022 провести за відсутності позивача та його представника. . Відповідач - Решетилівська міська рада Полтавської області подав до суду заяву, в якій просить слухати справу без участі представника. При вирішенні справи покладаються на розсуд суду. Представником відповідача [PERSON] - адвокатом Колотієм А.В. подано до суду клопотання про розгляд справи без участі сторін, в якому просив провести розгляд справи без його участі та участі [PERSON] за наявними у справі матеріалами. Представники третіх осіб в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином. Згідно з ч. 3 ст. 211 ЦПК України справу розглянуто за відсутності сторін, які надіслали на адресу суду заяви з проханням справу розглянути за їх відсутності. Судовий розгляд справи здійснювався на підставі наявних у суду матеріалів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у зв`язку з розглядом судом справи за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Повно та всебічно дослідивши письмові докази, суд приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10 квітня 2019 року [PERSON] звернувся до Решетилівської державної нотаріальної контори про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої [INFO] [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Кириченко Т.М. винесено постанову від 101.04.2019, якою відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку з відсутністю факту прийняття спадщини та необхідністю підтвердити належність йому вищевказаного заповіту (т.1 а.с.15-16). Згідно копії заповіту від 07.04.1992, посвідченого головою виконавчого комітету Потічянської сільської ради Решетилівського району Полтавської області Г.І. Ківшик, [PERSON] на випадок своєї смерті зроблено таке заповітне розпорядження: все її майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося взагалі, все те на що вона матиме право за законом на випадок смерті заповідає у власність внукові [PERSON] . Даний заповіт зареєстровано в реєстрі за № 83 (т.1 а.с.18-19, 151). Згідно довідки від 29.03.2019 виданої виконавчим комітетом Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області про те, що гр. [PERSON] [INFO] , прибула на проживання в с. Остап`є 25.01.2001 року та дійсно на день смерті [INFO] , проживала без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою проживав її онук [PERSON] , [INFO] [PERSON] захоронена в селі Остап`є Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.20). За аналогічним змістом Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради надано довідку від 16.11.2020 за № 430, у якій також зазначено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживав без реєстрації (а.с.182 т.1). Листом Лиманської Першої сільської ради від 09.01.2020, наданого відповідь на адвокатський запит Кириченко Г.В. в якому повідомляється, що заповіт від 18.03.2002 за № 64 від імені [PERSON] в архіві Лиманської Першої сільської ради відсутній. Згідно доданої до листа копії журналу реєстрації нотаріальних дій Лиманської Першої сільської ради 18.03.20002 за № 64 зареєстрований заповіт від імені [PERSON] . Надано титульну та відповідну сторінку алфавітної книги реєстрації заповітів Лиманської Першої сільської ради. Заповіт від імені [PERSON] 18 березня 2019 року за реєстр. № 64 Лиманською Першою сільською радою не посвідчувався. Інформацію щодо прийняття рішення про покладання повноважень на посадову особу, яка вчинила посвідчення вищевказаного заповіту повідомити не можуть, та як справи (протоколи, рішення сесії та виконкому сільської ради) за 2002 рік передані в архів відділу районної державної адміністрації (т.1 а.с.21). Листом-довідкою архівного відділу Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області від 27.01.2020, наданого на адвокатський запит Кириченко Г.В. , надіслано архівну копію рішення третьої сесії двадцять четвертого скликання Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району від 20 серпня 2002 року та повідомлено, що у протоколах сесії і засідань виконкому Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за 1998-2002 роки інших рішень щодо покладання на посадову особу вчинення нотаріальних дій немає. Заповіти на зберігання до архівного відділу не надходять. Вибори депутатів місцевих рад, сільського голови відбулися 29 березня 1998 року та 31 березня 2002 року (т.1 а.с.26). Згідно архівної копії рішення Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області третьої сесії двадцять четвертого скликання від 20.08.2002 про покладання ведення нотаріальних дій на секретаря сільської ради, вирішено покласти ведення нотаріальних дій на секретаря сільської ради Зімовець Таїсу Олександрівну (т.1 а.с.27). Листом-відповіддю на запит [PERSON] від 17.04.2019 Головне управління юстиції у Полтавській області повідомило, що по порушеному у зверненні питанню від завідувача Решетилівською державною нотаріальною конторою Кириченко Т.М. витребувано пояснення, згідно яких 29.09.2011 було заведено спадкову справу № 319/2011 до майна померлої [INFO] [PERSON] на підставі поданої заяви про прийняття спадщини іншим спадкоємцем. Свідоцтво про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку площею 9, 24 га, яка розташована на території Лиманської Першої сільської ради, видано спадкоємцю, яким було подано заяву у встановлений законом порядку. На підставі вашої заяви від 10.04.2019, наданої до Решетилівської ДНК, державним нотаріусом цього ж дня винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з пропуском строку подачі заяви на прийняття спадщини та необхідності встановлення факту родинних відносин. Та при цьому звернуто увагу і роз`яснено норми ст. 1272 ЦК України та ст. 256 ЦПК України. Тобто, питання щодо відновлення строку подачі заяви на прийняття спадщини та встановлення факту прийняття спадщини та підтвердження належності заповіту може бути вирішено виключно в судовому порядку (т.1 а.с.28-29). Листом-відповіддю Департаментом агропромислового розвитку Полтавської обласної державної адміністрації надано інформацію [PERSON] на його звернення (т.1 а.с.30-31). Згідно інформації, яка міститься у листі-відповіді наданому [PERSON] начальником Решетилівського ВП Глобинського відділу поліції ГУНП в Полтавській області, Решетилівське ВП ГУНП в Полтавські області повідомлено, що звернення зареєстровано до Журналу єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області за № 1192 від 22.05.2019. Працівниками поліції Решетилівського ВП ГУНП в Полтавській області згідно ЗУ «Про звернення громадян» проведено перевірку. В ході перевірки було встановлено, що ВК Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що згідно журналу реєстрації нотаріальних дій Лиманської Першої сільської ради 18.03.2019 року за № 64 зареєстрований заповіт від імені [PERSON] , прізвище, ім`я, по-батькові спадкоємця в даному журналі не передбачено і не зазначено. Заповіт від 18.03.2019 року за № 64 від [PERSON] в архіві Лиманської Першої сільської ради відсутній. Враховуючи те, що між [PERSON] та ТОВ «Агротехсервіс» існують цивільно-правові відносини ,які не є компетенцією органів Національної поліції, а потребують вирішення в судовому порядку, а також те, що підстави для внесення відомостей даної події до ЄРДР відсутні, прийняте рішення про закінчення розгляду Вашого звернення (т.1 а.с.32). Аналогічна відповідь міститься у листі - відповіді від 13.08.2019 року (т.1 а.с.33). Згідно свідоцтва про смерть, серії [NUMBER] від 01.07.1998, гр. [PERSON] померла [INFO] (т.1 а.с.34). Згідно копії пенсійного посвідчення від 19.11.1979 виданого на ім`я [PERSON] , вона отримувала пенсію по старості. Згідно копії посвідчення серії [NUMBER] від 31.31.07.2001 виданого на ім`я [PERSON] , пред`явник цього посвідчення має право на пільги, встановлені законодавством України для ветеранів війни-учасників війни (т.1 а.с.35). Відповідно до копії повторно виданого свідоцтво про народження, серії [NUMBER] від 28.04.2017 [PERSON] народився [INFO] , батьками записані: [PERSON] - батько та [PERSON] - мати (т.1 а.с.36). У відповідності до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.12.1954, [PERSON] народилася [INFO] , батьком якої записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (т.1 а.с.38). Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13.12.1954, [PERSON] , [INFO] , батьком якого записаний - [PERSON] , матір`ю - [PERSON] (т.1 а.с.38). Згідно копії свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 21.01.1955, укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] (т.1 а.с.39). Згідно інформації, яка міститься у листі-відповіді ВК Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області від 09.01.2020 на запит адвоката Кириченко Г.В. вбачається, що у погосподарській книзі № 4 Лиманської Першої сільської ради за 1996-2000 роки в с. Мирне наявний запис про об`єкт нерухомого майна ( житловий будинок 1960 року побудови). Власником якого була [PERSON] . На даний час даний об`єкт по погосподарському обліку значиться як закинутий об`єкт, яким тривалий час ніхто не користується, має ознаки руйнування, господар помер. 17 липня 1993 року [PERSON] секретарем Лиманської Першої сільської ради посвідчений заповіт за № 47 від імені [PERSON] . Інформація стосовно видачі за життя [PERSON] сертифікату на право на земельну частку (пай) сільська рада не володіє (т.1 а.с.40). З копії спадкової справи № 319/2011 вбачається, що після померлої [INFO] [PERSON] прийняв спадщину [PERSON] на підставі заповіту від 18.03.2002, посвідченому секретаерм виконавчого комітету Лиманської Першої сільської ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області. Відповідно до заповіту від 18.03.2002 [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла земельний пай в КСП «Лан» Решетилівського району Полтавської області розміром 7,85 умовних на та земельну ділянку, що відповідає цьому паєві на користь [PERSON] . 29.09.2011 [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті [PERSON] . Спадщина складається із земелної ділянки загальною площею 9,24 га, що розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №044618, виданого Лиманською Першою сільської радою 27.09.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №125 (т.1 а.с.90-111). Згідно копії договору оренди земельної ділянки від 01.10.2002, вбачається, що даний договір був укладений між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) та відповідну земельну ділянку було передано в оренду ЗАТ «Агротексервіс» (т.1 а.с.140). Згідно із копією договору оренди земельної ділянки від 01.08.2008, вбачається, що даний договір був укладений між [PERSON] (орендодавець) та [PERSON] (орендар) та відповідну земельну ділянку було передано в оренду ТОВ «Агротексервіс». Даний договір укладено на 10 років. Орендна плата вноситься орендарем у формі та розмірі 1118,96 грн. (т.1 а.с.141). Відповідно до копій заяв вбачається, що [PERSON] звертався до директора ТОВ «Агротексервіс» [PERSON] за виплатою авансу на поховання своєї матері, земельний пай (т.1 а.с.142, 144, 146,). Відповідно до копій видаткових касових ордерів вбачається, що відповідні суми грошей за заявами [PERSON] виплачувалися останньому (т.1 а.с.143, 145, 147). Згідно архівної копії рішення виконавчого комітету Потічянської сільської ради народних депутатів від 21.06.1990 за № 19 про покладення обов`язків по виконанню нотаріальних дій у виконкомі сільської ради, виконавчий комітет сільської ради народних депутатів вирішив: покласти обов`язки по виконанню нотаріальних дій у виконкомі сільської ради народних депутатів з 01.06.1990 на голову виконкому Ківшика Г.І. (т.1 а.с.158). У відповідності до копії державного акту на право приватної власності на землю, серії ІV-ПЛ № 030803, що [PERSON] передано у приватну власність земельну ділянку площею 9,07 гектарів в межах з планом, землю передано для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 125 (т.1 а.с.179). Згідно листа-відповіді в.о. начальника ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 27.01.2021 про виконання ухвали суду про повторне витребування доказів повідомлено, що надати завірену копію державного акту на право приватної власності на землю серії ІV-ПЛ № 030803 на ім`я [PERSON] не вбачається за можливе так як в архівному відділі відсутній архівний примірник вказаного державного акту. Додатково повідомляється про те, що у зв`язку з відкриттям кримінальної справи за № 12019170310000076 від 08.03.2019, яку було внесено до ЄРДР. 30.09.2019 у відділі було вилучено «Книги записів реєстрації Державних актів на право приватної власності на землю», відповідно до яких міг би надати інформацію щодо реєстрації та видачі вищевказаного державного акта (т.2 а.с.64). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу № 00029131576 від 05.01.2021, параметри запиту [PERSON] , [INFO] , актовий запис про шлюбу: 09.06.2011 за № 00042876609, реєстратор ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 172, дата складання: 28.12.1982, реєстратор ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, відомості про одного з подружжя, прізвище до державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , після [PERSON] (т.2 а.с.72). Відповідно до витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірвання шлюбу № 00029132005 від 05.01.2021, параметри запиту [PERSON] , [INFO] , актовий запис про розірвання шлюбу: 19.09.2012 за № 00080813658, реєстратор ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 104, дата складання: 28.12.1982, реєстратор ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, відомості про чоловіка, прізвище до розірвання шлюбу: [PERSON] , після [PERSON] , відомості про дружину, прізвище до розірвання шлюбу: [PERSON] , після [PERSON] (т.2 а.с.73). Згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00029131878 від 05.01.2021, параметри запиту: [PERSON] , [INFO] , реєстрація актового запису про шлюбу, актовий запис: 30.08.2011 за № 00048945438, реєстратор ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, номер актового запису: 19, дата складання: 30.10.1975, реєстратор: Плтічанська сільська рада Решетилівського району Полтавської області, відомості про чоловіка, прізвище до державної реєстрації шлюбу: [PERSON] , після: [PERSON] , ім`я [PERSON] , відомості про дружину: прізвище додержавної реєстрації шлюбу: [PERSON] , після: [PERSON] , ім`я [PERSON] (т.2 а.с.74). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 00029131359 від 05.01.2021, параметри запиту: [PERSON] , [INFO] , реєстрація актового запису про народження, актовий запис 18.03.2011 за № 00036070214, реєстратор: ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, відомості про актовий запис: 3, дата складання: 09.04.1952, реєстратор: ВК Чернещанської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , відомості про батька: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] (т.2 а.с.75). Витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст.ст. 126, 133, 135 СК України № 00029132041 від 05.01.2021, параметри запиту: [PERSON] , [INFO] , реєстрація актового запису про народження, актовий запис 30.09.2010 за № 00021958894, реєстратор: ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, відомості про актовий запис: 84, дата складання: 12.03.1974, реєстратор: ВДРАЦС Решетилівського районного управління юстиції Полтавської області, відомості про дитину: [PERSON] , [INFO] , відомості про батька: [PERSON] , відомості про матір: [PERSON] (т. 2 а.с.76). Згідно довідки виданої виконавчим комітетом Решетилівської міської ради Полтавської області, гр. [PERSON] , [INFO] , місце народження с. Мирне Решетилівського району Полтавської області, місце проживання зареєстроване за адресою: с. Мирне Решетилівського району Полтавської області з 25.01.1993 року (т.2 а.с.100). Згідно інформації наданої ГУ ДПС у Полтавській області вбачається, що відповідно п. 124 розділу І наказу Міністерства юстиції України від 12.04.2012 № 578/5 «Про затвердження Переліку типових документів, що створюються під час діяльності державних органів та органів місцевого самоврядування, інших установ, підприємств та організацій, із зазначенням строків зберігання документів» строк зберігання реєстраційних журналів, карток та заяв громадян - 5 років. З огляду на викладене, враховуючи те, що термін зберігання документів, які були подані у 2002 році та Журнал в якому реєструвалися видача документів, що засвідчує реєстрацію в Державному реєстрі, минув, у ГУ ДПС у Полтавській області відсутні можливості надати запитувану інформацію (т.2 а.с.117). В Книзі записів про державну реєстрацію державних актів на право власності на земельні ділянки, міститься запис про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку фізичної особи від 13.02.2012 № 532420001001034, кадастровий номер 5324281600:00:016:0014, місце розташування: Полтавська область, Решетилівський район, с. Лиман Перший, площа: 9, 2400 гектарів, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, форма власності: приватна. Відомості про власника [PERSON] , назва документа та найменування органу, яким прийнято документ: свідоцтво про право на спадщину, Державний нотаріус Решетилівської ДНК, дата прийняття: 29.09.2011. Відомості про державну реєстрацію державного акта на право власності на земельну ділянку:, серія ЯЛ № 796671, дата реєстрації: 13.02.2012, реєстраційний номер 5324200010010034 (т.2 а.с.133-136). Згідно державного акта на право власності на земельну ділянку, серії ЯЛ № 796671, [PERSON] є власником земельної ділянки площею 9,24 га у межах згідно з планом, цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Акт зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 532420001001034 07 лютого 2012 року (т.2 а.с.137-138). Листом Відділу Державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавській області Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) повідомлено про відсутність по відділах державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) по Полтавському регіону актових записів про шлюб та розірвання шлюбу [PERSON] , [INFO] . Перевірку проведено по паперових та поновлених актових записах архівів відділів та за даними Державного реєстру актів цивільного стану громадян (т.2 а.с.145). До даного листа долучено витяг з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 СК України [PERSON] за 00029717171 від 25.02.2021 (т.2 а.с.146). Згідно листа-відповіді Решетилівського районного сектора УДМС України в Полтавській області, суд повідомлено, що згідно наявних обліків Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області гр. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Розсоховате Решетилівського району Полтавської області, документована паспортом громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 20.09.2002р., та паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] Решетилівським РВВС, виданого 12.03.1979 року. Згідно наявних обліків Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] , виданий Решетилівським РВВС 13.03.1979 року був документований гр. [PERSON] (т.2 а.с.244). Судом досліджено в судовому засіданні оригінал Журналу для реєстрації нотаріальних дій Лиманської Першої сільської ради Ради народних депутатів Решетилівського району з 2000 року по 2003 рік. При цьому судом не досліджувалися Оригінал погосподарської книги на 1191-1995 роки, Книга № 4, оригінал Журналу для реєстрації нотаріальних дій виконавчого комітету Потічянської ради народних депутатів 1992 рік, оригінал заповіту від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідчений головою виконкому Ківшик Г.І. 07.04.1992, зареєстрованого в реєстрі за № 83, оскільки зазначені докази були витребувані в межах оцінки предмету та підстав зустрічного позову, який за заявою представника відповідача було залишено без розгляду. Спір у справі виник із спадкових правовідносин та регулюється нормами цивільного законодавства. Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи (ст.76 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.ч.1, 2 ст.77 ЦПК України). Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (допустимість доказів ст.78 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (ст. 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмету доказування (ч. 1 ст. 80 ЦПК України). Частиною 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності (ч. 2, 3 ст. 89 ЦПК України). Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно з вимогами ст.264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. Щодо встановлення факту постійного проживання в с.Остапе Великобагачанського району Полтавської області [PERSON] з [PERSON] на час відкриття спадщини, після смерті [PERSON] , померлої [INFO] в с. Остап`є Великобагачанського району Полтавської області суд зазначає наступне. Згідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.2 ст.1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою. У пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Відповідно до частин першої, четвертої статті 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Необхідною умовою для встановлення факту постійного проживання заявника разом зі спадкодавцем і визнання заявника спадкоємцем четвертої черги за законом є доведеність факту спільного проживання заявника зі спадкодавцем як осіб, які складали сім`ю, що передбачає їх пов`язаність спільним побутом, веденням спільного господарства, наявністю між ними взаємних прав і обов`язків у період, не менше ніж п`ять років по день смерті спадкодавця. Відповідно п.21 постанови №7 від 30 травня 2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про спадкування» при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємця за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. Відповідно до частини першої статті 4 ЦПК України, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Відповідно до ч.2 ст.1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі. Встановлене частиною другою статті 1257 ЦК України коло заінтересованих осіб не є обмеженим і залежить від обставин конкретної справи, оскільки цивільне законодавство не містить визначення поняття «заінтересована особа». Позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання заповіту недійсним, повинен довести конкретні факти порушення його прав та інтересів вказаним правочином. Критерієм заінтересованості позивача в оспорюванні заповіті є: 1) права і законні інтереси заінтересованої особи безпосередньо порушені правочином; 2) у результаті визнання заповіту недійсним майнові інтереси заінтересованої особи будуть відновлені. За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини; спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою; для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1270 ЦК України). Відповідно до частини третьої статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Доказів того, що позивач звертався до суду із вимогами про надання додаткового строку для прийняття спадщини та вчиняв інші дії для вступу у спадщину починаючи з моменту відкриття спадщини (10.11.2009) до моменту звернення до нотаріуса (10.04.2019) та з вимогами у даній справі до суду (19.03.2020) суду не надано. Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] . Постановою державного нотаріуса Решетилівського державної нотаріальної контори Кириченко Т.М. від 10.04.2019 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої [PERSON] , у зв`язку із відсутністю факту прийняття спадщини та необхідністю підтвердити належність йому заповіту. У цій постанові державним нотаріусом зазначено, що [PERSON] заяву про прийняття спадщини у встановлений законом термін не подав, спільно із спадкодавцем не проживав. До суду позивачем надано довідку виконавчого комітету Остап`ївської сільської ради Великобагачанського району Полтавської області від 29.03.2019 в якій зазначено, що гр. [PERSON] [INFO] , прибула на проживання в с. Остап`є 25.01.2001 року та дійсно на день смерті [INFO] , проживала без реєстрації місця проживання за адресою: [ADDRESS] . Разом з нею за вказаною адресою проживав її онук [PERSON] , [INFO] [PERSON] захоронена в селі Остап`є Великобагачанського району Полтавської області (т.1 а.с.20). За аналогічним змістом Виконавчим комітетом Решетилівської міської ради надано довідку від 16.11.2020 за № 430, у якій також зазначено, що [PERSON] за адресою [ADDRESS] проживав без реєстрації (а.с.182 т.1). Надаючи оцінку доведеності факту спільного проживання, суд зазначає, що факт спільного проживання зі спадкодавцем, передбачає сумісний побут та ведення спільного господарства. З даної довідки вбачається, що [PERSON] прибула на проживання в с.Остап`є 25.01.2001 та на день смерті проживала із [PERSON] , однак із неї неможливо встановити, що спадкодавець проживала з позивачем саме однією сім`єю, вели спільне господарство, у них був наявний спільний бюджет і витрати, вони піклувалися і підтримували один одного, позивач доглядав за спадкодавицею, тощо. Позивачем будь-яких інших належних та допустимих доказів на підтвердження факту ведення спільного господарства, наявності спільного бюджету і витрат зі спадкодавицею, піклування і підтримки один одного, та прийняття спадщини суду не надано. Таким чином, суд прийшов до висновку, що позовна вимога щодо встановлення факту постійного проживання [PERSON] разом із [PERSON] на час відкриття спадщини не знайшла свого підтвердження під час розгляду даної справи, тобто є недоведеною, тому у її задоволенні необхідно відмовити. Також позивачем не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту прийняття спадщини після смерті [PERSON] . Натомість [PERSON] прийняв спадщину у встановлений законом спосіб та строк після смерті [PERSON] , про що йому 29.09.2011 видано свідоцтво про право на спадщину за заповітом, а саме на земельну ділянку загальною площею 9,24 га, що розташована на території Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області, що належала померлій [PERSON] на підставі державного акту про право приватної власності на землю серії ІІ-ПЛ №044618, виданого Лиманською Першою сільської радою 27.09.2002, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №125. Суд приходить до висновку, що оспорюваний заповіт на спадкові права [PERSON] не впливає та їх не порушує, оскільки він у встановленому законом порядку не вступив у спадщину, тому він не є заінтересованою особою, яка наділена правом на звернення до суду з позовом про визнання заповіту недійсним. Тобто право на звернення до суду, в розумінні норм ст.4 ЦПК України, позивачем не доведено. Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 05 лютого 2020 року у справі №463/579/18 (провадження № 61-11961св19), відповідно до якої Верховний Суд прийшов до висновку, що якщо особа у встановлений законом строк та порядок не прийняла спадщину після смерті спадкодавця, оспорюваний заповіт не впливає та не порушує її спадкові права. Таким чином, оскільки [PERSON] не доведено, що його спадкові права, як особи, яка вступила у спадщину, порушені відповідачем, то позовні вимоги не підлягають задоволенню. Разом із цим, зважаючи не те, що вказані вище встановлені факти є результатом висновків суду, що здійснені на підставі аналізу поданих позивачем доказів, для забезпечення повноти розгляду справи та повноти права позивача на належний судовий розгляд, суд вважає за необхідне висловити свої висновки щодо обґрунтованості вимог недійсності заповіту. Щодо тверджень позивача про недійсність заповіту від 18.03.2002, складеного від імені [PERSON] на користь [PERSON] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Лиманської Першої сільської ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області Шхулею С.С., суд прийшов до таких висновків. Із матеріалів справи встановлено, що відповідно до заповіту від 18.03.2002 [PERSON] , проживаюча в с.Мирне Решетилівського району Полтавської області, паспорт [NUMBER] - виданий Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області, на випадок своєї смерті заповіла земельний пай в КСП «Лан» Решетилівського району Полтавської області розміром 7,85 умовних на та земельну ділянку, що відповідає цьому паєві на користь [PERSON] . Даний заповіт посвідчений секретарем виконавчого комітету Лиманської Першої сільської ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області (т.1 а.с.102). Згідно листа-відповіді Решетилівського районного сектора УДМС України в Полтавській області, суд повідомлено, що згідно наявних обліків Решетилівського РС УДМС України в Полтавській області гр. [PERSON] , [INFO] , уродженка с. Розсоховате Решетилівського району Полтавської області, документована паспортом громадянина України зразка 1994 року серії [NUMBER] Решетилівським РВ УМВС України в Полтавській області 20.09.2002р., та паспортом громадянина СРСР серії [NUMBER] Решетилівським РВВС, виданого 12.03.1979 року (т.2 а.с.244). Відповідно до ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ч.1 ст.1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Згідно із ст. 1233 ЦК України заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. Статтею 1234 ЦК України визначено, що право на заповіт має фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Право на заповіт здійснюється особисто. Вчинення заповіту через представника не допускається. Відповідно до ст.1247 ЦК України, заповіт складається у письмовій формі, із зазначенням місця та часу його складення. Заповіт має бути особисто підписаний заповідачем. Якщо особа не може особисто підписати заповіт, він підписується відповідно до частини четвертої статті 207 цього Кодексу. Заповіт має бути посвідчений нотаріусом або іншими посадовими, службовими особами, визначеними у статтях 1251-1252 цього Кодексу. Заповіти, посвідчені особами, зазначеними у частині третій цієї статті, підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1251 ЦК України, встановлено, що якщо у населеному пункті немає нотаріуса, заповіт, крім секретного, може бути посвідчений уповноваженою на це посадовою особою відповідного органу місцевого самоврядування. Наказом Міністерства юстиції від 11.11.2011 №3303/5 затверджено "Порядок вчинення нотаріальних дій посадовими особами органів місцевого самоврядування" (далі - Порядок). Відповідно до 1.1. вказаного Порядку, в редакції, чинній на час посвідчення оспорюваного заповіту, передбачено, що перелік нотаріальних дій, що вчиняються посадовими особами органів місцевого самоврядування, визначено статтею 37 Закону України "Про нотаріат". Пунктом 1.2. Порядку передбачено, що нотаріальні дії вчиняють посадові особи, на яких за рішенням відповідного органу місцевого самоврядування покладено вчинення цих дій. Згідно п.1.3., відповідно до статті 7 Закону України "Про нотаріат" посадові особи органів місцевого самоврядування, які вчиняють нотаріальні дії, у своїй діяльності керуються законами України, постановами Верховної Ради України, указами і розпорядженнями Президента України, постановами і розпорядженнями Кабінету Міністрів України, а на території Автономної Республіки Крим, крім того, - законодавством Автономної Республіки Крим, наказами Міністра юстиції України, нормативними актами обласних, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій. Пунктом 2.1. розділу ІІ Порядку, визначено, що нотаріальні дії вчиняються в приміщенні органу місцевого самоврядування. В окремих випадках, коли громадянин не може з`явитися в зазначене приміщення, нотаріальні дії можуть бути вчинені поза вказаним приміщенням. Якщо нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування, то в посвідчувальному написі на документі і в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій записується місце вчинення нотаріальної дії із зазначенням адреси, а також причини, з якої нотаріальна дія вчиняється поза приміщенням органу місцевого самоврядування. Відповідно до п.1.4 розілу ІІІ Порядку, при посвідченні заповіту посадова особа органу місцевого самоврядування встановлює особу заповідача та визначає обсяг його цивільної дієздатності. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіти дієздатних громадян, складені відповідно до вимог статей 1247, 1251 Цивільного кодексу України і особисто подані ними посадовій особі органу місцевого самоврядування. Посвідчення заповітів через представників, а також заповіту від імені кількох осіб (крім подружжя) не допускається. Заповіт має бути складений у письмовій формі, із зазначенням місця і часу складення заповіту, дати та місця народження заповідача та підписаний особисто заповідачем. Посадова особа органу місцевого самоврядування посвідчує заповіт, який написаний заповідачем власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. Посадова особа органу місцевого самоврядування може на прохання особи записати заповіт з її слів власноручно або за допомогою загальноприйнятих технічних засобів. У цьому разі заповіт має бути прочитаний уголос та підписаний заповідачем, про що ним зазначається у заповіті перед його підписом. Пунктами 1.8. та 1.9 Порядку передбачено, що заповіти, посвідчені посадовими особами органів місцевого самоврядування, записуються до алфавітної книги обліку заповітів (додаток 16). Заповідач може в будь-який час скасувати заповіт, подавши про це заяву до відповідного органу місцевого самоврядування. У випадку одержання посадовою особою органу місцевого самоврядування заяви про скасування заповіту, так само як і одержання нового заповіту, який відміняє чи змінює раніше посвідчений заповіт, посадова особа органу місцевого самоврядування робить про це відмітку в реєстрі для реєстрації нотаріальних дій, в алфавітній книзі обліку заповітів і відповідний напис на примірнику заповіту, який зберігається у справах органу місцевого самоврядування. Аналогічні положення закріплені в ст.1254 ЦК України, відповідно до якої, заповідач має право у будь-який час скасувати заповіт. Заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 і 231 цього Кодексу. Заповідач має право у будь-який час внести до заповіту зміни. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться заповідачем особисто. Скасування заповіту, внесення до нього змін провадяться у порядку, встановленому цим Кодексом для посвідчення заповіту і підлягають державній реєстрації у Спадковому реєстрі в порядку, затвердженому Кабінетом Міністрів України. Статтею 1257 ЦК України передбачає підстави недійсності заповіту, зокрема відповідно до ч.1 ст.1257 ЦК України заповіт, складений особою, яка не мала на це права, а також заповіт, складений з порушенням вимог щодо його форми та посвідчення, є нікчемним. За позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі (ч.2 ст.1257 ЦК України). У постанові Верховного Суду в складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 травня 2018 року в справі № 756/14304/15-ц (провадження № 61-11896св18) зроблено висновок по застосуванню частини другої статті 1257 ЦК України та вказано, що "для дійсності заповіту волевиявлення заповідача має бути вільним та відповідати його внутрішній волі. Воля - це внутрішнє бажання заповідача визначити долю спадщини на випадок своєї смерті шляхом складання особистого розпорядження (заповіту). Волевиявлення - це зовнішній прояв внутрішньої волі, який знаходить своє втілення в заповіті, складеному та посвідченому відповідно до вимог, передбачених ЦК України". Заповіт передбачає особисте здійснення заповідачем права на вільне волевиявлення, яке будучи належним чином вираженим, підлягає правовій охороні після смерті заповідача. Згідно вимог частин 2, 3, 4 статті 1254 ЦК України заповідач має право у будь-який час скласти новий заповіт. Заповіт, який було складено пізніше, скасовує попередній заповіт повністю або у тій частині, в якій він йому суперечить. Кожний новий заповіт скасовує попередній і не відновлює заповіту, який заповідач склав перед ним. Якщо новий заповіт, складений заповідачем, був визнаний недійсним, чинність попереднього заповіту не відновлюється, крім випадків, встановлених статтями 225 ЦК України (правові наслідки вчинення правочину дієздатною фізичною особою, яка у момент його вчинення не усвідомлювала значення своїх дій та (або) керувала ними) та 331 ЦК України (правові наслідки правочину, який вчинено під впливом насильства). Свобода заповіту як принцип спадкового права включає, серед інших елементів, також необхідність поваги до волі заповідача та обов`язковість її виконання. Негативні наслідки, які випливають з порушення закону під час посвідчення заповіту, не завжди є підставою для визнання його недійсним, вони не повинні таким чином впливати на майновий стан особи, щоб це явно та очевидно перевищувало значущість правопорушення. Визнання заповіту недійсним позбавляє особу, яка набула у власність майно в порядку спадкування, права мирного володіння своїм майном (зазначено у ст. 1 протоколу Першого до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод), а якщо особа мала його набути, то правомірного очікування цього. Судом не встановлено, що у момент складення заповіту у [PERSON] були фізичні вади або хвороби, які б позбавили її здатності самостійно прочитати заповіт та вчинити на ньому свій підпис. Належних та допустимих доказів про невідповідність заповіту внутрішній волі заповідача суду позивачем надано не було. Від проведення судової почеркознавчої експертизи позивач відмовився. Доводи та припущення позивача про те, що особа не могла скласти заповіт на користь [PERSON] не знайшли свого підтвердження під час розгляду даної справи. Позивачем надано довідку архівного відділу Решетилівської районної державної адміністрації Полтавської області від 27.01.2020 (а.с.26 т.1)в якій зазначено, що у протоколах сесій і засідань виконкому Лиманської Першої сільської ради Решетилівського району Полтавської області за 1998-2002 роки інших рішень щодо покладання на посадову особу вчинення нотаріальних дій немає. Однак даний факт не підтверджує припущень позивача про те, що на посадову особу місцевого самоврядування, а саме на секретаря виконавчого комітету Лиманської Першої ради народних депутатів Решетилівського району Полтавської області, яка посвідчила заповіт [PERSON] від 18.03.2002, раніше не було покладено обов`язків на вчинення нотаріальних дій. Зі змісту цієї архівної довідки не надано інформації щодо того, на яку саме посадову особу органу місцевого самоврядування було покладено обов`язки щодо вчинення нотаріальних дій станом на 18.03.2022 (дату посвідчення спірного заповіту, який зареєстрований за № 64) чи інформації про те, що станом на цю дату таких обов`язків не було покладено взагалі. Окрім того із оригіналу Журналу для реєстрації нотаріальних дій Лиманської Першої сільської ради Ради народних депутатів Решетилівського району з 2000 року по 2003 рік вбачається, що 02.01.2002, 24.01.2002, 19.02.2002, 13.03.2002, 18.03.2002 посвідчувалися заповіти, а також у період з січня 2002 по 18.03.2002 посвідчувалися доручення та достовірність підписів. Таким чином, суд вважає, що доводи позивача про недійсність заповіту ґрунтуються на припущеннях, що не може бути взято судом до уваги, оскільки, згідно до ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Як вбачається з викладеного, що підтверджено доказами, спірний заповіт, відповідає вимогам закону щодо його форми та змісту, а саме він складений у письмовій формі, підписаний власноручно заповідачем, посвідчений відповідальною посадовою особою органу місцевого самоврядування, що не дає підстав зробити висновок про його недійсність. Враховуючи те, що суд прийшов до переконання про відмову у задоволенні позовної вимоги позивача про визнання заповіту недійсним, а позовні вимоги про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом та визнання недійсним державного акту про право власності є взаємопов`язаними та похідними від вимоги про визнання заповіту недійсним - в їх частині також слід відмовити. З огляду на зазначене, суд вважає, що позовні вимоги [PERSON] є недоведеними та такими, що не підтверджені належними та допустими доказами, які є достовірними і достатніми для задоволення позовних вимог, тому приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог у повному обсязі за їх недоведеністю. Щодо заяви представника відповідача - адвоката Колотія А.В. про застосування строку позовної давності суд не надає їй оцінку з огляду на те, що прийшов до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. У відповідності до ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою в задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем при зверненні до суду стягненню з відповідача не підлягають. На підставі викладеного,

Outcome: approved