Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

1. Короткий зміст позовних вимог. У лютому 2022 року Акціонерне товариство\~Кредобанк\~звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області з вказаним позовом до відповідача [PERSON] . В обгрунтовання позову зазначили, що 17.09.2020 р. між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL-290452. Відповідно до умов якого, банк надав позичальнику кредит на поточні потреби у розмірі 160 000,00 грн. строком до 16.09.2025 р., зі сплатою процентів за ставкою 52, 99 % річних, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених кредитним договором. Проте, у порушення умов договору, відповідач свої зобов`язання належним чином не виконує, у зв`язку з чим станом на 07.12.2021 р. заборгованість [PERSON] перед АТ «Кредобанк» становить 203\~373 грн.96 коп., яка складається з: заборгованості за тілом кредиту 153362 грн. 49 коп., заборгованості за відсотками 48011 грн. 47 коп. Тому просять суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором№ CL-290452 від 17.09.2020 р. у розмірі 203\~373 грн.96 коп., судовий збір по справі в сумі 3050 грн. 61 коп., а також витрати на професійну правову допомогу в розмірі 10% від ціни позову, а сааме: 20\~337 грн. 396 коп. 2.\~Процесуальні дії\~у справі. Заяви (клопотання) учасників справи. Ухвалою судді Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 11 квітня 2021 року було відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження. Представник позивача Павленко С.В. у судове засідання не з`явився, проте направив суду клопотання, яким просить розглядати справу без участі представника АТ « Кредобанк», позовні вимоги задовольнити в повному обсязі, та не заперечує проти ухвалення заочного рішення суду( а.с.59,60). Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, заяв про розгляд справи за його відсутності та відзив на позов не надав, повідомлявся належним чином шляхом направлення поштової кореспонденції на адресу реєстрації місця проживання (а.с. 50,58). Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30 червня 2022 року, занесеною до протоколу судового засідання, суд вирішив проводити заочний розгляд цивільної справи, на підставі ч.1 ст.280 ЦПК України. Враховуючи, що учасники справи у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. Як встановлено судом, між Акціонерним товариством «Кредобанк» та [PERSON] був укладений кредитний договір № CL- 290452 від 17 вересня 2020 року (а.с.10-14). Відповідно до п.1 Договору, Банк зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених цим Договором.Кредит видається виключно на цілі визначені в цьому Кредитному договорі. Відповідно до п.п. 2.1, 2.3, 2.4 кредитного договору банк надає позичальнику кредит на поточні потреби у сумі 160\~000 грн. строком до 16 вересня 2025 року. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки, за процентною ставкою 35 % річних. Проценти за користування кредитом нараховуються щомісячно на суму заборгованості по кредиту методом «факт/360» (фактична кількість днів у місяці, але умовно в році 360), за ставкою, визначеною п. 4.1. Кредитного договору, з дня видачі кредиту до дня повернення кредиту в повному обсязі, якщо інше не випливає з умов цього Кредитного договору (п. 4.2 Договору). Пунктом 4.5 договору визначено реальну річну процентну ставку 41,19% річних. Відповідно до п. 6.2 Договору, позичальник здійснює погашення заборгованості за цим Кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1 до цього Кредитного договору). Всього позичальник зобов`язаний здійснити 60 щомісячних платежів по 5727,00 грн. щомісячно, кожного останнього числа відповідного місяця, впродовж 60 місяців з дати укладання Кредитного договору. Перший і останній платежі можуть відрізнятись за розміром суми щомісячного платежу. Щомісячні платежі з 17.09.2020 до 16.09.2025 погашаються в однаковому порядку. Згідно з п. 6.3 Договору повернення суми кредиту, здійснюється щомісячно разом із процентами за користування кредитом, у вигляді рівних сум - ануїтетного платежу (розмір якого визначається п. 6.2 Кредитного договору). Пунктом 6.9 договору передбачено, що банк у випадках невиконання позичальником зобов`язань, передбачених договором, вправі вимагати дострокового повернення кредиту, процентів, комісій, про що письмово повідомляє позичальника. Пунктом 6.10 договору сторони обумовили, що позичальник зобов`язаний після отримання повідомлення банку, передбаченого п. 6.9 договору, усунути порушення умов кредитного договору, вказаних у повідомленні (згідно п.п. 3.3.2, 3.3.3 договору) протягом 30 календарних днів із дня отримання такого повідомлення. Якщо позичальник не усунув вказані порушення, то він зобов`язаний достроково повернути кредит, проценти, комісії та інші належні до сплати платежі за кредитним договором не пізніше 31-го календарного дня після отримання письмового повідомлення банку( п.6.9 Кредитного договору).. На виконання умов вищевказаного договору АТ «Кредобанк» виконав своє зобов`язання за договором, що підтверджується меморіальним ордером № 49660760 від 17.09.2020 на суму 160\~000,00 грн. (а.с.6) та випискою руху коштів по рахунку (а.с.7,8). Відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором належним чином не виконує, тому 06.09.2021 позивач звернувся до [PERSON] з досудовою вимогою щодо дострокового стягнення заборгованості (поштове відправлення від 13.09.2021)( а.с.15-18). Між сторонами по справі виникли правовідносини, які регулюються гл.48 «Виконання зобов`язання» та гл.71 «Позика. Кредит. Банківський вклад» ЦК України. 4. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна умов договору не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч.1\~ст.536 ЦК України за користування чужими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст.1054\~ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно із ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України. За частиною першою статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. 5. Мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та належним чином не виконував взяті на себе зобов`язання, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у розмірі 203\~373 грн.96 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту 153\~362 грн. 49 коп., заборгованість за відсотками 48\~011 грн. 47 коп. Вказана обставина підтверджується письмовим розрахунком заборгованості станом на 07 грудня 2021 року (а.с. 5). Позивачем вживалися заходи щодо спонукання боржника виконати свої зобов`язання за кредитним договором, про що свідчить повідомлення-вимога від 06.09.2021 року. Однак, відповідач не вчинив жодних дій, спрямованих на погашення заборгованості. Доказів погашення боргу суду не надано. Таким чином, суд вважає, що позивачем доведено, що відповідач уклав кредитний договір, отримав кредитні кошти, розпорядився ними на власний розсуд, і тепер ухиляється від добровільної сплати заборгованості за кредитним договором. У той же час, відповідач не надав належних, допустимих доказів на спростування позовних вимог. Тому суд дійшов висновку, що позов АТ «Кредобанк» в частині стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 203\~373 грн.96 коп. підлягає до задоволення. 6. Розподіл судових витрат між сторонами. Згідно з ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З платіжного доручення № 3867152 від 21 січня 2022 року (а.с.4) вбачається, що при пред`явленні позову АТ « Кредобанк» сплатив судовий збір у розмірі 3050грн.61 коп., який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Щодо стягнення з відповідача на користь позивача витрат на професійну правову допомогу в розмірі 10% від ціни позову, а саме 20\~337,396 грн., суд дійшов наступного висновку. Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою, що передбачено ст.15 ЦПК України. Статтею 133 ЦПК України\~встановлено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду. Згідно положень частин першої-четвертої\~статті 137 ЦПК України\~витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. До суду на підтвердження факту надання професійної правничої допомоги представником позивача адвокатом Павленком С.В. надано наступні документи: копію договору про надання правової допомоги від 11 лютого 2019 року, укладений між позивачем АТ « Кредобанк» та адвокатським об`єднанням «Бізнес і Право» (а.с. 29 містить визначення термінів, а.с. 29( на звороті) - реквізити сторін, а.с. 30-скріплення договору); копію ордеру серії КС№573217 від 16.06.2020 на представництво позивача адвокатом Павленком С.В.; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатською діяльністю серії ЧН №000531, видане 30.11.2018; посвідчення адвоката України № 000531, видане 30.11.2018 на ім`я Павленко С.В. Разом з тим, у наданому суду договорі про надання правової допомоги від 11.02.2019 року не обумовлено розміру винагороди виконавцю, яку просить стягнути з відповідача представник позивача - адвокат Павленко С.В. Відтак, не надано жодних доказів на обґрунтування вартості судових витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Верховний Суд України у Постанові від 01.09.2021 (справа № 178/1522/18, провадження № 61-3157 св 21 зазначив, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставістатті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 23 січня 2014 року у справі «East/WestAlliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим. Відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір. Враховуючи вищевикладене, та те, що позивачем не було надано суду належних та достатніх доказів, які б підтвердили здійснення адвокату Павленку С.В. відповідних оплат на професійну правничу допомогу в сумі 20\~337 грн. 396 коп. (платіжні документи про оплату послуг з надання професійної правничої допомоги, відповідні сторінки договору щодо розміру витрат тощо), суд дійшов висновку про відсутність підстав для стягнення, начебто, понесених позивачем витрат на професійну правову допомогу в сумі 20\~337 грн. 396 коп., а тому в задоволенні даних вимог слід відмовити.

Outcome: partial