Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з позовом [PERSON] про стягнення аліментів. Вказує, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 21.07.2001 року у виконавчому комітеті Шипинецької сільської ради Кіцманського району Черніевцької області, актовий запис №04. Зазначає, що в даний час подружні відносини вони не підтримують та в провадженні Кіцманського районного суду Чернівецької області знаходиться цивільна справа про розірвання шлюбу. Посилається на те, що від шлюбу у них є малолітня дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини їй в добровільному порядку не надає, хоча може, так як інших непрацездатних утриманців у нього немає і він працездатний. Враховуючи викладене, просить позов задовольнити, стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дитини в розмірі 3500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Позивачка [PERSON] в судове судове засідання не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання справи, однак скерувала на адресу суду заяву про підтримання позовної заяви та розгляд справи без її участі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не зявився, однак скерував наадресу суду заяву у якій визнав позовні вимоги частково, а саме згідний сплачувати аліменти на утримання дитини в розмірі по 2500 грн. щомісячно, просив долучити до справи довідки з місця роботи та місця навчання сина та справу розглядати без його участі. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до наступних висновків. Частинами 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року передбачено, що держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Так, судом встановлено, що 21.07.2001 року укладено шлюб між [PERSON] та [PERSON] у виконавчому комітеті Шипинецької сільської ради Кіцманського району Черніевцької області, актовий запис №04, що підтверджується свідоцтвом про одруження серія [NUMBER] від 21.07.2001 року (а.с.6). У позивачки [PERSON] та відповідача [PERSON] є спільна донька [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16.05.2014 року (а.с.7). Відповідно до Довідки №141 від 23.05..2022 року, виданої Кіцманською міською радою, [PERSON] , [INFO] , дійсно зареєстрована і проживає за адресою: [ADDRESS] і на її утриманні перебуває неповнолітня дочка [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Згідно Довідки №136 від 06.06.2022 року, виданої Чернівецьким професійним машинобудівним ліцеєм, встановлено, що [PERSON] (спільний син) дійсно навчається в ДПТНЗ «Чернівецький професійний машинобудівний ліцей», денна форма навчання, строком з 01.09.2021 року до 31.01.2023 року (а.с.13). Довідкою №06/01 від 06.06.2022 року, виданою ФОП [PERSON] , встановлено те, що [PERSON] дійсно працює з 08.02.2022 року на посаді Механіка з ремонту транспорту ФОП [PERSON] , з посадовим окладом 6700 грн. на місяць (наказ №2/К від 07.02.2022 року) (а.с.14). Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (ч.1 ст. 184 СК України). Визначальним при вирішенні спору суд визнає гарантоване Конституцією та законами України право дитини на належне повноцінне її утримання. Суд також виходить із затвердженого прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на момент ухвалення рішення судом. Згідно\~статті 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» \~установлено у 2022 році прожитковий мінімум на одну особу в розрахунку на місяць дітей віком до 6 років: з 1 січня 2022 року - 2100 гривень, дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2022 року - 2618 гривень. Відповідно до\~ч.2\~ст.\~182\~СК України\~розмір аліментів\~має бути\~необхідним та\~достатнім для\~забезпечення гармонійного\~розвитку дитини.\~Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Позивачка посилалася на те, що відповідач являється працездатною особою, а тому має можливість сплачувати аліменти на утримання дитини, яка проживає з нею та знаходиться на її повному утриманні. З огляду на вищевикладене розумним, справедливим та співмірним розміром аліментів, які підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, на утримання дитини до досягнення нею повноліття, суд вважає аліменти в розмірі 2500 гривень щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Враховуючи вищевикладені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. У зв`язку із задоволенням позовних вимог щодо стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, судові витрати по справі, що складаються з витрат на сплату судового збору у розмірі 992,40 гривень, від сплати яких позивачка була звільнена при подачі позову, підлягають стягненню з відповідача. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць. Враховуючи наведене, ст.ст.84,180,182, 184,\~191 Сімейного Кодексу України,

Outcome: partial