Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

І. Короткий зміст позовних вимог Позивач звернувся до суду з указаним позовом, у якому просить стягнути з [PERSON] , заборгованість за заявою від 06.05.2021 на встановлення відновлювальної кредитної лінії (кредиту) відповідно до умов договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом у сумі 17 279,82 грн.; стягнути з відповідача судовий збір в сумі 2270,00 грн. Заявлені позовні вимоги обґрунтовує тим, що між сторонами 21.04.2020 укладено заяву про приєднання №697306/301116 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, який сторонами не підписується, не роздруковується та на руки клієнту не видається, а сам текст договору розміщується на інтернет сторінці банку. 06.05.2020 між сторонами укладено заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії. Відповідно заяви на встановлення відновлювальної кредитної лінії банк встановив відповідачу на її рахунок кредит у сумі 15 000,00 грн. В подальшому позивач здійснював обслуговування зазначеної платіжної картки відповідно до встановлених тарифів на загальних умовах. З боку відповідача умови заяв та договору комплексного банківського обслуговування не виконуються своєчасно та у повному обсязі, що призвело до виникнення заборгованості, яка станом на 06.12.2021 становить 17 279,82 грн. Враховуючи, що відповідач свої зобов`язання у добровільному порядку не виконує позивач змушений звернутись до суду за захистом своїх прав. ІІ. Процедура та позиції сторін Ухвалою суду від 17.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням (викликом) сторін. Ухвалою суду від 22.02.2022 клопотання відповідача про відкладення розгляду справи для надання їй можливості звернутися за правовою допомогою задоволено, розгляд справи відкладено. Сторони в судове засідання не з`явилися про день, час і місце розгляду повідомлені належним чином. Заяв по суті справи до суду не надійшло, відповідач не скористався своїм процесуальним правом та не направив до суду відзив на позовну заяву, у судові засідання 29.03.2022 та 13.06.2022 не з`являлась, про розгляд справи повідомлена належним чином. Представник позивача подав до суду заяву про розгляд справи за відсутності уповноваженого представника, позов підтримує та просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Оскільки в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності учасників провадження, які належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Згідно з ч. 1 ст.\~280\~ЦПК\~України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Враховуючи, що в матеріалах справи зібрано достатньо доказів про взаємовідносини сторін, на підставі ст.ст. 211, 280 ЦПК України, суд вважає за можливе провести розгляд справи за відсутності сторін і ухвалити заочне рішення. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою не здійснювалося на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України. ІІІ. Національне законодавство, що підлягає застосуванню За змістом ч.1 ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. За змістом ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином згідно з умовами договору та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Згідно із статтею 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до частин 1, 3 ст. 1049 зазначеного Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця або реального повернення коштів позикодавцеві. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки НБУ. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 ЦК України, де зазначено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Крім того, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 цього кодексу. Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивачем заявлено вимогу про стягнення сум за прострочення виконання грошового зобов`язання, з підстав та у розмірах встановлених ст. 625 ЦК України. За змістом норми ч. 2 ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І Загальні положення про зобов`язання книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Такий правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16.05.2018 року у справі № 686/21962/15-ц. Верховний Суд України у постанові від 26.04.2017 року у справі № 3-1522гс16 зробив висновок, що вимоги про стягнення грошових коштів, передбачених статтею 625 ЦК України, не є додатковими вимогами в розумінні статті 266 ЦК України. Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором кредитодавець зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. За правилами ч.3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. ІV. Фактичні обставини справи, встановлені судом, докази на їх підтвердження, оцінка та мотиви суду. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов висновку, що позов обґрунтований та підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 21.04.2022 між позивачем та відповідачем укладено заяву про приєднання № 697306/301116 до договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб та відкриття поточного рахунку з використанням електронного платіжного засобу (платіжної картки). 06.05.2020 між позивачем та відповідачем укладено заяву на встановлення (збільшення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов договору комплексного обслуговування фізичних осіб, укладеного між банком та клієнтом. Клієнт погодився зі встановленням на картковий рахунок № [NUMBER] максимальний розмір кредиту 250 000,00 грн; строк користування кредитом - до закінчення строку дії платіжної картки; процентна ставка - фіксована; розмір процентної ставки за користування кредитними коштами - 38,00 процентів річних; процентна ставка на користування кредитними коштами протягом Грейс-періоду у випадку безготівкового розрахунку за товари та послуги з використанням платіжної картки - 0,001 процентів річних; процентна ставка за перевищення витратного ліміту по поточному рахунку - 60 процентів річних. Відповідно до наданого розрахунку заборгованості, який не був оспорений відповідачем, заборгованість відповідача перед позивачем станом на 06.12.2021 становить 17 279,82 з яких: заборгованості за основним боргом (кредитом) 14979,28 грн.; проценти за користування кредитом 2207,37 грн.; 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу (кредиту) 56,63 грн., 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 14,68 грн., втрати від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом 21,86 грн. Банк виконав свої зобов`язання за кредитним договором належним чином, надавши відповідачці кредитні кошти, яка, в порушення взятих на себе зобов`язань, суму боргу по кредиту не повернула. Станом на день розгляду справи заборгованість відповідачем не погашена, загальна сума боргу 17279,82 грн. підлягає стягненню з [PERSON] у повному обсязі У спростування обставин невиконання умов кредитного договору, покладених в основу позовних вимог, будь-яких доказів відповідачем суду не надано. V. Розподіл судових витрат Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 2 270,00 грн

Outcome: approved