Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

із позовною заявою про визнання права власності на спадкове майно до суду звернувся [PERSON] . Позов мотивований тим, що [INFO] помер [PERSON] , актовий запис про смерть № 19. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЧН № 109108 від 01 червня 2005 року, що розташована в селі Мостище, Чернігівського району, Чернігівської області, загальною площею 0,9246 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з яких рілля площею 0,4577 га, кадастровий номер: 7422088000:01:001:0127, рілля площею 0,3523 га, кадастровий номер: 7422088000:01:001:0128, рілля площею 0,1146 га, кадастровий номер: 7422088000:01:001:0129. Позивач у справі, [PERSON] має право спадкувати за законом частку, належну батьку, оскільки прийняв спадщину після його смерті звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак в нотаріальному порядку оформити спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документу в зв`язку з втратою Державного акту на право власності на землю. В зв`язку з чим змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Позивач у справі, [PERSON] , є єдиним спадкоємцем за законом на дану спадщину, інших спадкоємців не має. Позивач в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності. Позовні вимоги підтримує у повному обсязі, судові витрати з відповідачів просить не стягувати. Представник відповідача, Козелецької селищної ради Чернігівського району Чернігівської області у судове засідання не з`явився, але попередньо надав до суду письмову заяву у якій просить судовий розгляд справи провести без їх участі. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України з причин неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, в разі визнання позовних вимог відповідачем суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи, що визнання відповідачем позову не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов наступних висновків. При судовому розгляді цивільної справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] , виданого повторно 04 квітня 2019 року виконавчим комітетом Петрівської сільської ради Козелецького району Чернігівської області, актовий запис про смерть № 19. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина до складу якої входить земельна ділянка на підставі Державного акту на право власності на землю серії ЧН № 109108 від 01 червня 2005 року, що розташована в селі Мостище, Чернігівського району, Чернігівської області, загальною площею 0,9246 га, за цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, з яких рілля площею 0,4577 га, кадастровий номер: 7422088000:01:001:0127, рілля площею 0,3523 га, кадастровий номер: 7422088000:01:001:0128, рілля площею 0,1146 га, кадастровий номер: 7422088000:01:001:0129; Позивач у справі [PERSON] має право спадкувати за законом частку, належну батьку, оскільки прийняв спадщину після його смерті звернувшись з заявою про прийняття спадщини до нотаріуса, однак в нотаріальному порядку оформити спадщину не може через відсутність правовстановлюючого документу в зв`язку з втратою Державного акту на право власності на землю. В зв`язку з чим змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Доказ відсутності Державного акту на право власності на землю є оголошення в газеті «Новини Придесення». Позивач у справі, [PERSON] є єдиним спадкоємцем майна померлого батька, інших спадкоємців немає. Не маючи можливості для отримання свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно подати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу через його відсутність та втрату, позивач змушений звернутись до суду. Нормами ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належним є доказ, який містить інформацію щодо предмета доказування, а предметом доказування нормами ч. 2 ст. 77 ЦПК визначено, що це є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Крім того, нормами ст. 78 ЦПК України визначено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування та згідно ст. 79 ЦПК України визначено, що достовірним є доказ, на підставі якого можна встановити дійсні обставини справи. Доказ вважається достатнім, якщо у своїй сукупності дає змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин, які входять до предмету доказування. Спадкодавець [PERSON] мав право на земельну ділянку і його право у належний спосіб посвідчено Державним актом на право власності на землю. Вказаний доказ є належним, він містить інформацію щодо предмету доказування належного спадкового права на домоволодіння спадкодавцю , як предмет доказування в даній справі є право на спадкування за законом мені, позивачу у справ, сину померлого, що підтверджується матеріалами спадкової справи Козелецької державної нотаріальної контори щодо спадкового майна померлих. Після смерті [PERSON] , який помер [INFO] завідувачем Козелецької державної нотаріальної контори Мотовиловець І., була заведена спадкова справа № 330/2010, згідно з якою: - 09 жовтня 2010 року [PERSON] звернулась із заявою про прийняття спадщини після померлого чоловіка [PERSON] . - 31 грудня 2010 року [PERSON] звернулась із заявою про відкликання заяви про прийняття спадщини. - 17 січня 2011 року [PERSON] звернулась із заявою про відмову від належної їй частки в спадковому майні після смерті чоловіка [PERSON] . - 17 січня 2011 року [PERSON] звернувся із заявою про прийняття спадщини після смерті батька - [PERSON] , [INFO] , який постійно проживав до [INFO] в [ADDRESS] . Таким чином, [PERSON] , є таким, що прийняв спадщину за законом після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , проте через відсутність оригіналу правовстановлюючого документу на земельну ділянку, так як він втрачений, не має можливості оформити спадкові права у нотаріальному порядку, тому змушений звернутися до суду для захисту свого права шляхом його визнання. Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що відповідно до статті 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. 01 червня 2005 року на ім`я [PERSON] , який проживає в с. Петрівське, на підставі рішення 10 сесії 24 скликання Петрівської сільської ради від 29 грудня 2003 року, було виготовлено та видано державний акт на право власності на земельну ділянку, що підтверджується копією Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЧН № 109108. Земельна ділянка розташована на території с. Петрівське Козелецького району Чернігівської області. Цільове призначення земельної ділянки - ведення особистого селянського господарства. Згідно зі ст. ст. 81, 126 ЗК України право власності громадяни України набувають на земельні ділянки на підставі безоплатної передачі із земель державної і комунальної власності, прийняття спадщини. Право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом. У відповідності до ст. 152 ч. 3 п. "а" ЗК України - "захист прав громадян та юридичних осіб здійснюється шляхом визнання прав". Відповідно до п. 2 Порядку ведення Державного земельного кадастру, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України 17 жовтня 2012 року, відомості Державного земельного кадастру є офіційними і вважаються об`єктивними та достовірними, якщо інше не доведено судом, тому суд вважає, що саме в витягах з Державного земельного кадастру більш повно та достовірно визначено площі земельних ділянок. Згідно з витягами з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 25.10.2021 року за земельними ділянками (кадастрові номери: 7422088000:01:001:0129, 7422088000:01:001:0128, 7422088000:01:001:0127) відомості про обмеження у користуванні не зареєстровані. Таким чином, суд дійшов висновку, що за позивачем в порядку спадкування за законом підлягає визнанню право власності на згадані вище земельні ділянки, оскільки оригінали правовстановлюючих документів на земельні ділянки позивачем втрачені, на підтвердження чого в пресі розміщене відповідне оголошення. Відповідно ст. 25 ЦК України, цивільна правоздатність особи припиняється у момент її смерті. Згідно ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав і обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки ,що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1223 ЦК України, право на спадкування у разі відсутності заповіту, право на спадщину за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України. Згідно ст. 1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах із збереженням її цільового призначення. На підставі наведеного та

Outcome: approved