Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивачі звернулися до суду з позовом до відповідача про визнання за ними в порядку спадкування права власності на нерухоме майно, яке складається з житлового будинку літ. А-1, й господарських будівель та споруд: сараю - літ. Б, сараю - літ. Б1, літньої кухні - літ. Г,г2, сараю - літ. г, погреба вхідного- літ. г1, гаражу - літ. Е, що розташоване за адресою: [ADDRESS] , та про визнання в порядку спадкування права власності на земельну ділянку площею 0,1546 га, яка надана для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер 5322255100:30:004:1705, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . В обґрунтування позовних вимог позивачі зазначили, що після смерті [PERSON] , спадкоємцями спадкового майна є [PERSON] на 1/6 частку (обов`язкова частка), [PERSON] на 5/12 частку, [PERSON] на 5/12 частку. Для належного оформлення своїх спадкових прав позивачі звернулися до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Лапочки Р.О., яка відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку. Учасники справи у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового засідання повідомлені належним чином (а.с. 41-44). Позивачі - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] подали до суду письмові заяви, в яких просять справу розглядати без їх участі, позовні вимоги підтримують у повному обсязі (а.с. 45, 46, 48). Відповідач - Котелевська селищна рада Полтавської області подала до суду відзив, в якому позовні вимоги [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] визнає в повному обсязі та просить розглянути справу у судовому засіданні без участі представника селищної ради. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України, відповідачу відомі та зрозумілі (а.с. 47). Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до переконання, що позов необхідно задовольнити повністю з наступних підстав. Матеріалами справи встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , про що свідчить свідоцтво про смерть серії [NUMBER] , видане 01.03.2021 року Котелевським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) (а.с. 17). Після його смерті відкрилася спадщина, у тому числі на житловий будинок з господарськими будівлями й спорудами, та на земельну ділянку площею 0,1546 га, які знаходяться за адресою: [ADDRESS] . Право власності [PERSON] на житловий будинок підтверджується договором купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, посвідченого Котелевською державною нотаріальною конторою Полтавської області 03.10.1978 року за реєстровим № 1268, й зареєстрованого 16.10.1978 року в Полтавському бюро технічної інвентаризації на право особистої власності в реєстровій книзі №8, за реєстровим номером 1441; та договором купівлі-продажу 1/2 частки житлового будинку, посвідченого Котелевською державною нотаріальною конторою Полтавської області 11.07.1985 року за реєстровим №1023, й зареєстрованого 16.07.1985 року в Полтавському бюро технічної інвентаризації на право особистої власності в реєстровій книзі №8, за реєстровим номером 1441 (а.с. 24-27). Земельна ділянка, кадастровий номер 5322255100:30:004:1705, належала [PERSON] на підставі державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯИ №760740 від 22.03.2010 року, що підтверджується витягом з Державного кадастру про земельну ділянку НВ-5318824522021 від 01.09.2021 року (а.с. 31, 32). Відповідно до довідки Виконавчого комітету Котелевської селищної ради Полтавської області від 26.11.2021 року за №6238, [PERSON] був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] , на час його смерті [INFO] за вищевказаною адресою зареєстровані: дружина - [PERSON] , син - [PERSON] (а.с. 19). Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Згідно з заповітом, посвідченого 09.11.2016 року приватним нотаріусом Котелевського районного нотаріального округу Лапочкою Р.О. за реєстраційним №739, [PERSON] , [INFO] , на випадок смерті зробив розпорядження: належний йому житловий будинок із надвірними будівлями й спорудами за номером [ADDRESS] , заповів повністю в рівних частках - [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 18). Спадкоємцями спадкового майна є [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с. 19, 35 на звороті), їх родинні відносини із спадкодавцем підтверджуються свідоцтвом про укладання шлюбу серії [NUMBER] , виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 21.11.1975 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 11.06.1979 року, свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим Котелевським відділом ЗАГС Полтавської області 22.04.1977 року (а.с. 20-21). Відповідно до ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України, малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). [PERSON] є спадкоємицею за законом (обов`язкова частка) на підставі ч. 1 ст. 1241 Цивільного кодексу України на 1/6 частку спадкового майна. Позивачі не мають можливості прийняти спадщину у вигляді спірного нерухомого майна, оскільки приватний нотаріус Полтавського районного нотаріального округу Лапочка Р.О. відмовила у видачі свідоцтв про право на спадщину на житловий будинок та земельну ділянку, у зв`язку з тим, що спадкове майно може бути спільною сумісною власністю, а площа земельної ділянки перевищує встановлені норми чинного законодавства на момент її передачі у власність (а.с. 35-37). Згідно з ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом. Стаття 131 Земельного кодексу України передбачає, що громадяни та юридичні особи України, а також територіальні громади та держава мають право набувати у власність земельні ділянки на підставі міни, ренти, дарування, успадкування та інших цивільно-правових угод. Згідно з пунктом «г» частини першої статті 81 ЗК України громадяни України набувають права власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 377 Цивільного кодексу України до особи, що набула право власності на житловий будинок переходить право власності на земельну ділянку, на якій він розташований без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника. Згідно з ч. 1, ч. 2, ч. 3 ст. 120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва, розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), право власності на таку земельну ділянку одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача такого об`єкта без зміни її цільового призначення. У разі набуття частки у праві спільної власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду), об`єкт незавершеного будівництва право власності на земельну ділянку (крім земель державної, комунальної власності), на якій розміщено такий об`єкт, одночасно переходить від відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта до набувача у розмірі належної відчужувачу (попередньому власнику) частки у праві спільної власності на такий об`єкт, крім випадку, коли попередньому власнику належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі. Якщо відчужувачу (попередньому власнику) у праві спільної власності на такий об`єкт належала частка у праві спільної власності на земельну ділянку в іншому розмірі, право власності переходить у такому самому розмірі. При вчиненні правочину, який передбачає перехід права власності на частку у праві спільної власності на такий об`єкт, мають дотримуватися вимоги частини шістнадцятої цієї статті. Предметом правочину, який передбачає перехід права власності на об`єкт нерухомого майна (жилий будинок (крім багатоквартирного), іншу будівлю або споруду, об`єкт незавершеного будівництва або частку у праві спільної власності на такий об`єкт), який розміщений на земельній ділянці (крім земель державної, комунальної власності), що перебуває у власності відчужувача (попереднього власника) такого об`єкта, повинна бути також така земельна ділянка (або частка у праві спільної власності на неї). Істотною умовою договору, який передбачає такий перехід права власності, є умова щодо одночасного переходу права власності на таку земельну ділянку (частку у праві спільної власності на неї) від відчужувача до набувача такого об`єкта (частки у праві спільної власності на неї). Виходячи зі змісту вищевказаних норм, до спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності земельною ділянкою, яка була виділена спадкодавцю для будівництва та обслуговування житлового будинку, інших будівель та споруд. Визнання відповідачем пред`явленого позову є безумовним, не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Наслідки визнання позову, передбачені ч. 4 ст. 206 ЦПК України відповідачу відомі та зрозумілі. Враховуючи вище викладене, суд приходить до переконання про наявність законних підстав для задоволення позовних вимог [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] у повному обсязі.

Outcome: approved