Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

До суду надійшла позовна заява [PERSON] в інтересах [PERSON] до [PERSON] про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням. У позовній заяві представник позивача просить визнати [PERSON] таким, що втратив право користування житловим приміщенням, яке знаходиться в [ADDRESS] , посилаючись на те, що у будинковолодінні позивача раніше проживав і є зареєстрований по сьогоднішній день відповідач по справі [PERSON] , який був зятем позивача. Відповідач не проживає в даному будинку понад шість місяців, не цікавиться станом будинку, не бере участі в оплаті комунальних послуг, тобто припинив виконувати обов`язки члена сім`ї. Відповідач [PERSON] за місцем реєстрації в будинку [ADDRESS] не проживає і не бажає добровільно знятися з реєстрації, а його реєстрація в будинку на даний час створює незручності та перешкоди позивачу у вільному використанні та розпорядженні майном. Обставини відсутності відповідача за місцем реєстрації тривалий час стверджуються актом Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області, що приєднується до позовної заяви. Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі та просять суд їх задоволити. Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, а тому, справу слід розглянути заочно без його участі, про що не заперечують позивач та його представник, у відповідності до ст.ст.280-284 ЦПК України. Заслухавши пояснення позивача [PERSON] та представника позивача [PERSON] , свідків, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Встановлено, що позивач [PERSON] є власником будинковолодіння [ADDRESS] , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та надвірними спорудами, виданим на підставі Рішення виконкому Товстенської селищної ради від 28.03.2006 року № 14, та витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за реєстраційним номером 2468106561060 від 24.09.2021 року, згідно з яким вищевказане майно належить позивачу на праві приватної власності. Відповідно до рішення Заліщицького районного суду Тернопільської області від 22.06.2021 року у справі №597/854/21 шлюб між [PERSON] та [PERSON] , який зареєстрований 01.05.1993 року у Шипівській сільській раді народних депутатів Заліщицького району Тернопільської області, актовий запис №4 розірвано. Вказане рішення набрало законної сили 23.07.2021 року. Згідно з довідкою виконавчого комітету Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 27.05.2022 року № 756 станом на 27.05.2022 року у будинку [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . [PERSON] не проживає за місцем реєстрації. Згідно з актом про встановолення факту непроживання на території Товстенської селищної ради Чортківського району Тернопільської області від 27.05.2022 року комісією встановлено, що [PERSON] за місцем реєстрації за адресою: [ADDRESS] не проживає з 15.11.2021 року. У судовому засіданні свідки [PERSON] , [PERSON] пояснили, що [PERSON] більше шести місяців не проживає за місцем реєстрації в [ADDRESS] , не цікавиться станом будинку, не бере участі в оплаті комунальних послуг. За змістом ст.47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше, як на підставі закону за рішенням суду. Згідно з ч.4 ст.9 Житлового кодексу України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом. Стаття 71 Житлового кодексу України встановлює загальні правила збереження жилого приміщення за тимчасово відсутніми громадянами. За змістом цієї статті при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. Якщо наймач або члени його сім`ї були відсутні з поважних причин понад шість місяців, цей строк за заявою відсутнього може бути продовжено наймодавцем, а в разі спору судом. Відповідно до статті 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. Аналіз статей 71, 72 Житлового кодексу України дає підстави для висновку, що особа може бути визнана такою, що втратила право користування жилим приміщенням за двох умов: непроживання особи в жилому приміщенні більше шести місяців та відсутність поважних причин такого непроживання. Вичерпного переліку таких поважних причин житлове законодавство не встановлює, у зв`язку з чим поважність причин відсутності особи за місцем проживання визначається судом у кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи. Вказане відповідає практиці Верховного Суду, висловленій у постанові від 19.05.2021 року у справі № 759/19579/17. Згідно з постановою Верховного Суду у справі №361/6668/15-ц від 03.06.2020 року основною умовою втрати права користування житловим приміщенням є наявність у наймача або члена його сім`ї іншого постійного місця проживання. При цьому слід встановити таке місце проживання із зазначенням його адреси та дослідити належні та допустимі докази на підтвердження цих обставин. У справах про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, на позивача покладається обов`язок із доведення відсутності відповідача у спірному приміщенні понад строк, із яким законом пов`язана можливість збереження права користування житлом за відсутнім наймачем (користувачем), а на відповідача, відповідно покладається обов`язок із доведення поважності причин відсутності у спірному приміщенні понад встановлений заокном строк. Згідно абз. 2 ч. 1 ст. 7 Закону України Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні, зняття з реєстрації місця проживання особи, крім інших підстав, здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою. Абзацом 3 п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Таким чином, рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є підставою для зняття такої особи з реєстрації місця проживання. Позивачем та\~його представником\~доведено факт\~непроживання відповідача\~ [PERSON] \~більше шести\~місяців у\~спірному домоволодінні\~без поважних\~причин,\~а отже наявні підстави для визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням. Відповідач не довів наявність поважних причин відсутності у спірному домоволодінні понад шість місяців, чи наявність обставин, які б об`єктивно свідчили про те, що позивач чинив перешкоди користувачу у користуванні спірним майном. Судом також встановлено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, є пропорційним способом захисту прав позивача та призведе до ефективного відновлення його порушених прав, оскільки належними та допустимими доказами доведено, що відповідач покинув спірне житло понад шість місяців тому (з 15.11.2021 року), змінив адресу місця проживання, не вживав заходів для свого повернення та йому не вчинялись будь-які перешкоди щодо права користування вказаним житлом. Вказане узгоджується із практикою Верховного Суду у справі №646/7374/18 від 21.10.2020 року. Аналізуючи наведені обставини, суд вважає, що [PERSON] понад шість місяців без поважних причин не проживає у будинку [ADDRESS] . Враховуючи викладене, суд вважає вимоги представника позивача обґрунтованими та доведеними. Вирішуючи питання розподілу між сторонами судових витрат по справі, суд враховуючи положення ст.141 ЦПК України, вважає, що їх слід покласти на сторони в понесених ними розмірах.

Outcome: approved