Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

[PERSON] звернулась до Іллінецького районного суду Вінницької області із позовом до [PERSON] , за участі третьої особи, що не заявляє самостійних вимог: Служба у справах дітей Іллінецької міської ради про позбавлення батьківських прав. Позов обґрунтований тим, що вона являюся рідною бабусею [PERSON] , [INFO] , яка є рідною донькою її доньки - [PERSON] . Її онука була народжена не в шлюбі, тому відомості про її батька записані відповідно до ч.1 ст.135 СК України. З самого народження онучка проживала з позивачем, вона займалась її вихованням та доглядом, так як її донька постійно була за кордоном. Після того, як донька повернулась, вона забрала онучку та почала проживати з наркозалежним співмешканцем, який затриманий за розповсюдження наркотичних речовин та на даний час перебуває під вартою. На час приїзду позивача онучка жила у сусідів, доньки не було дома більше трьох днів, дитина була голодна, вже кілька раз її відвідували працівники служби у справах дітей Іллінецької міської ради та неодноразово до будинку сусідами викликалась поліція за порушення донькою громадського порядку. Жодних покладених законом на батьків обов`язків відповідачка не виконує, не має наміру проявляти до дитини батьківської турботи, а її поведінка може загрозливою по відношенню до дитини, враховуючи її спосіб життя. Таким чином, оскільки відповідачка не забезпечує харчування, медичного догляду, лікування дитини, веде негідний спосіб життя, має негативний вплив на дитину, позивачка вважає, що є всі підстави для позбавлення її батьківських прав, а тому на підставі викладеного [PERSON] просить суд позбавити відповідача [PERSON] батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] . Представник позивача адвокат Діденко Н.П. в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надавши суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовільнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилась, про день та час розгляду справи повідомлена вчасно та належним чином відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України, що підтверджується розміщеним оголошенням на офіційному веб-порталі Іллінецького районного суду Вінницької області про її виклик до суду та довідкою про доставку sms-повідомлення щодо розгляду справи. Представник служби у справах дітей Іллінецької міської ради в судове засідання не з`явився, подав до суду відзив в яким позов підтримує у повному обсязі та просить суд розгляду справу за відсутності їх працівника. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Частиною 3 статті 211 ЦПК України визначено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Згідно п.п.1, 2, 3, 4 ч.1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов; відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Згідно з ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, зі сторони їх належності, достатності та допустимості дійшов до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, судом установлено, що [INFO] народилася [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 13 січня 2012 року (а.с.11), матір`ю якої записана [PERSON] . Позивач [PERSON] являється матір`ю відповідачки [PERSON] та бабусею [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.8), свідоцтвом про народження [PERSON] серії [NUMBER] (а.с.11), свідоцтвом про розірвання шлюбу [PERSON] та [PERSON] та свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] [PERSON] та [PERSON] , де прізвище дружини після одруження « [PERSON] »(а.с.7). Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про народження із зазначенням відомостей про батька відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України, батьком [PERSON] зазначено [PERSON] (а.с.12). Відповідно до характеристики на [PERSON] , виданою старостою Василівського старостинського округу від 20.04.2022 року (в.с.14), за роки проживання характеризується з позитивної сторони, скарг на не ї не надходило, займається вихованням дочки та внучки, внучка проживає зі своєю бабусею практично з дня народження, так як мати знаходиться на заробітках. Актом обстеження на предмет проживання [PERSON] від 20.04.2022 року (а.с.15) встановлено, що вона зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , з 2012 року і по 2019 рік фактично проживала за місцем реєстрації, з 2019 року по лютий 2022 року проживала в [ADDRESS] без реєстрації. Згідно характеристики учениці 4-а класу Іллінецького НВК ЗОШ І-ІІІ ст. - гімназії №2(а.с.16) [PERSON] зарекомендувала себе як дисциплінована, скромна, врівноважена, доброзичлива учениця. Виховується [PERSON] в сім`ї бабусі і дідуся, вони забезпечують дитину одягом, харчуванням, всім необхідним для навчання. Бабуся приймає активну участь у навчанні та вихованні дитини. Мама [PERSON] не цікавиться успіхами і життям дитини, не відвідувала батьківські збори, коли мама забрала дитину до себе, дівчинка почала запізнюватись на уроки або взагалі не приходила до школи. За відомостями СПД №1 ВП №5 Вінницького РУП ГУНП України у Вінницькій області встановлено, що [PERSON] , станом на 08 червня 2022 року притягувалась до адміністративної відповідальності 30 березня 2022 року за ч.1 ст. 173-2 КУпАП, ч.1 ст. 184 КУпАП та 29 травня 2022 року за ст. 173 КУпАП. Відповідно до рішення виконавчого комітету Іллінецької міської ради від 23 червня 2022 року № 147 про затвердження висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , та висновку щодо доцільності позбавлення батьківських прав [PERSON] відносно [PERSON] , [INFO] , орган опіки та піклування Іллінецької міської ради, враховуючи рекомендацію комісії з питань захисту прав дитини, вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [INFO] , відносно [PERSON] , [INFO] . Так, відповідно до ст. 19 Сімейного Кодексу при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи. Суд може не погодитись з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. При цьому відповідно до роз`яснень Пленуму Верховного Суду України, викладених в п. п. 16, 18 Постанови «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» № 3 від 30 березня 2007 року, ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до принципу шостого «Декларації прав дитини», яка прийнята Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 року, дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, коли це можливо, рости під опікою і під відповідальністю своїх батьків і в усякому разі в атмосфері любові і моральної і матеріальної забезпеченості. За ст.150, 157 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, той із батьків, хто проживає окремо від дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні. За ст.8 Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991р. зазначено, що держави-учасниці зобов`язуються поважати право дитини на збереження індивідуальності, включаючи громадянство, ім`я та сімейні зв`язки. За ст.9 вказаної Конвенції держави учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосованого закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. За ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він, зокрема, ухиляються, від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини та жорстоко поводяться з дитиною. 14 вересня 2006 року Україною було ратифіковано Європейську соціальну хартію, переглянуту у 2007-2010 року за якою держава зобов`язалася забезпечити права дитини на належний рівень життя. За ст.3 Конвенції про права дитини, судова система є одним з органів держави на який також покладено обов`язок забезпечити захист інтересів дітей. При вирішенні даного судового спору, суд виходить з положень СК України, ст.6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 р., нормативних положень Конвенції про права дитини, що була ратифікована Україною 27.02.1991 року за положеннями якої, держава зобов`язалася приділяти особливу увагу правам дітей, які є особливо уразливою групою з огляду на їх вік, психічний та фізичний розвиток, та враховує, що діти потребують спеціального постійного нагляду та захисту, і в першу чергу враховує якнайкраще забезпечення інтересів дитини, на що вказує і ст.27 Конвенції про права дитини. Положеннями статі 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно вимог статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. У відповідності до частини 4 статті 12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. В свою чергу, відповідач будь-яких заперечень по суті позовних вимог суду не надала, своєї участі у судових засіданнях не забезпечила, що додатково підтверджує небажання приймати участь у житті своєї дитини. За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову, оскільки зібрані у справі докази свідчать про те, що відповідач, протягом тривалого часу не приділяє належної уваги розвитку своєї доньки та свідомо ухиляється від виконання своїх обов`язків по її вихованню, не піклується про її фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не спілкується із дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення та не створює умов для отримання належної освіти, від матеріального забезпечення ухиляється натомість, установлено, що всі необхідні умови для належного фізичного та духовного розвитку дитини створено позивачем. Така поведінка відповідача свідчить про умисність ухилення її від виконання вказаних обов`язків, оскільки відповідач свідомо самоусунувся від виконання батьківських обов`язків, тому суд вважає, що позбавлення відповідача батьківських прав відносно доньки [PERSON] , [INFO] відповідатиме інтересам дитини. Крім того, суд вважає за необхідне звернути увагу на те, що відповідно до статті 169 СК України, відповідач, у разі зміни поведінки, способу життя та обставин, що були підставою для позбавлення його батьківських прав, має право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав. Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, оскільки підтверджуються наявними у матеріалах справи письмовими доказами, а отже є такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі. Щодо вирішення питання про судові витрати, суд виходить з наступного. Позивачем при зверненні до суду з даним позовом було сплачено 992,40 грн. судового збору, при цьому, вона просить суд залишити судові витрати за нею, тому суд дійшов висновку про залишення судових витрат за позивачем. На підставі викладеного,

Outcome: approved