Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

До Олевського районного суду Житомирської області надійшли матеріали позовної заяви [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу. В обґрунтування позову позивач посилається на те, що вона з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 12.11.2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції за актовим записом № 104. Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] . Спільне життя з відповідачем не склалося, погляди сторін на життя та побудову сімейних відносин істотно відрізняються, на даний час сторони шлюбних стосунків не підтримують хоча і проживають за однією адресою, спільного господарства не ведуть примирення між ними неможливе, у зв`язку з чим позивачка просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, залишивши їй прізвище « [PERSON] ». Також позивачка просить судові витрати покласти на відповідача. Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями справу розподілено судді Кононихіній Н.Ю. Ухвалою Олевського районного суду Житомирської області від 26.05.2022 року відкрито провадження по справі в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Відповідно до ч. 2 ст. 279 ЦПК України розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Згідно ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або за власною ініціативою суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надала заяву про розгляд справи за її відсутності, зазначивши, що позовні вимоги підтримує. Відповідач в судове засідання не з`явився, з невідомих суду причин. Будь яких заяв та клопотань від відповідача не надходило. Враховуючи, що в судове засідання не з`явились всі учасники справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. При цьому відповідно до частини четвертої названої статті Кодексу у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення). Суд, дослідивши надані сторонами докази у їх сукупності, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини, що виникли між сторонами. Судом встановлено, що сторони перебувають у шлюбі, який зареєстрований 12.11.2005 року в відділі реєстрації актів цивільного стану Чаплинського районного управління юстиції за актовим записом № 104, що стверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] ( а.с. 6). Від спільного проживання мають неповнолітніх дітей: дочку - [PERSON] , [INFO] та дочку - [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження дітей серії [NUMBER] та серії [NUMBER] (а.с. 10,11). З матеріалів справи судом встановлено, що шлюбно-сімейні відносини між сторонами були припинені. Відповідно до п.10 постанови Пленуму Верховного Суду України №11 від 21.12.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» проголошена Конституцією України охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому,що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Статтею 1 Сімейного Кодексу України передбачено, що побудова сімейних відносин відбувається на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємоповаги та підтримки. Згідно ст. 24 Сімейного Кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування до шлюбу жінки та чоловіка не допускається. Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 Сімейного Кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. На підставі ст.112 Сімейного Кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя. Таким чином, оцінивши зібрані по справі докази в їх сукупності, суд вважає, що шлюб між сторонами слід розірвати, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу буде суперечити їхнім інтересам. Враховуючи, що сторони мають різні інтереси та погляди на життя, шлюбно-сімейні стосунки між сторонами припинені, суд приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню. Згідно ч.2 ст.114 Сімейного Кодексу України у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Outcome: approved