Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-25 00:00:00

До Жовтневого районного суду м. Дніпропетровська 11 грудня 2020 року надійшла цивільна справа за позовом [PERSON] до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп», державного реєстратора виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтунової Ольги Олександрівни, [PERSON] , третя особа Адміністрація Соборного району Дніпровської міської ради про скасування державної реєстрації та визнання права власності. В обґрунтування вимог з урахуванням уточнень позивач посилалась на те, що 31 січня 2017 року між [PERSON] та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було укладено кредитний договір №014/3177/7412321. В забезпечення виконання цього договору між іпотекодавцями [PERSON] та [PERSON] був укладений іпотечний договір №4663/3177/305653/11 від 31.02.2007, предметом іпотеки за яким була квартира [ADDRESS] , загальною площею 65,9 кв.м., власником якої є [PERSON] (власник 1/3) та [PERSON] (власник 2/3). 22.08.2019 первісним кредитором ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» було здійснено відступлення права вимоги за кредитним та іпотечним договорами на користь АТ "Оксі Банк", яке в той же день, 22.08.2019 здійснило відступлення прав за цими договорами на користь ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп». 08.10.2019 державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною було зареєстровано право власності на квартиру [ADDRESS] , загальною площею 65,9 кв.м. на підставі зазначеного вище договору про відступлення прав за іпотечним договором. 10 січня 2020 року приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Римською А.В. було зареєстровано право власності на зазначену квартиру за [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу серія та номер №17 від 10.01.2020, продавцем за яким був ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп». Позивач вважає такі дії відповідачів протиправними та такими, що направлені на позбавлення права власності на її частку майна. У зв`язку з викладеним просила суд визнати протиправним та скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер рішення: 33560359 від 03.10.2019 прийняте державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною. Витребувати квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] (реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 1931286112101) з чужого незаконного володіння від титульного власника [PERSON] , поновити право власності на квартиру, розташовану за адресою [ADDRESS] шляхом внесення (поновлення) записів про право власності, що існували в реєстрі речових прав на нерухоме майно до рішення від 03.10.2019 (07.10.2019) прийнятого державним реєстратором виконавчого комітету Троїцької сільської ради Павлоградського району Дніпропетровської області Колтуновою Ольгою Олександрівною. Від представника позивача надійшла заява про можливість розгляду справи без його участі. Відповідачі та представник третьої особи в судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили. Відповідно до наданих відзивів ТОВ «Фінансова компанія «Дніпрофінансгруп» та [PERSON] останні не визнають позовні вимоги, посилаючись на те що, що перехід права власності на спірну квартиру відбувся на законних підставах без порушень діючого законодавства, а відтак просили відмовити в задоволенні позовних вимог. Вивчивши думки сторін, матеріали справи, об`єктивно оцінивши докази у відповідності до вимог ст. 89 ЦПК України та у сукупності з нормами чинного законодавства України, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з таких підстав. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Згідно ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування та їх посадові особи діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією України та законами України. Судом встановлено, що 22 серпня 2019 року між АТ "Оксі Банк" та ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» був укладений договір відступлення права вимоги за кредитними договором № 014/3177/74/123211 від 31.01.2007, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] 22 серпня 2019 року був укладений договір про відступлення права за іпотечним договором № 4663/3177/305653/11 від 31.01.2007, укладений між ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» та [PERSON] . Відповідно до умов даного договору до ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» перейшли всі права за іпотечним договором. 23.08.2019 ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу позивача та поручителів засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено лист-повідомлення про заміну кредитора шляхом відступлення права вимогу за Кредитним договором №014/3177/74/123211 від 31.01.2007, іпотечним договором № 4663/3177/305653/11 від 31.01.2007 та договором поруки. 23.08.2019 ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» на адресу позивача та поручителів засобами поштового зв`язку з повідомленням про вручення було направлено вимогу/ іпотечне повідомлення про дострокове погашення заборгованості за Кредитним договором №014/3177/74/123211 від 31.01.2007 у тридцятиденний строк. ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» повідомило про те, що у разі невиконання зазначеної вимоги/іпотечного повідомлення, ТОВ ФК «Дніпрофінансгруп» буде вимушене звернути стягнення на іпотечне майно, яке належить позивачу та [PERSON] , а саме квартиру [ADDRESS] . ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» належним чином повідомило позивача про його існуючу заборгованість та про намір звернути стягнення на предмет іпотеки, а також дотрималося вимог пункту 61 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127. Перед здійснення дій щодо реєстрації права власності на спірні іпотечне майно за ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп», державний реєстратор мав можливість та у повній мірі встановив відповідність заявлених ТОВ «ФК «Дніпрофінансгруп» прав і поданих документів вимогам законодавства та самим Договорам Іпотеки. Спірне нерухоме майно вибуло від позивача з його волі, внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором. Наявність у діях власника майна волі на передачу цього майна виключає можливість його витребування від добросовісного набувача. Відповідно до ч.5 ст. 37 Закону України «Про іпотеку» іпотекодержатель набуває предмет іпотеки у власність за вартістю, визначеною на момент такого набуття на підставі оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності. У разі набуття права власності на предмет іпотеки іпотекодержатель зобов`язаний відшкодувати іпотекодавцю перевищення 90 відсотків вартості предмета іпотеки над розміром забезпечених іпотекою вимог іпотекодержателя. Крім того, у постанові від 26 січня 2021 року по справі №522/1528/15-ц (п. 68) Велика Палата\~Верховного Суду\~звертає увагу,\~що правові\~висновки суду,\~у тому\~числі касаційної\~інстанції,\~формулюються виходячи\~з конкретних\~обставин справи.\~Тобто,\~на відміну\~від повноважень\~законодавчої гілки\~влади,\~до повноважень\~суду не\~належить формулювання абстрактних правил поведінки для всіх життєвих ситуацій, які підпадають під дію певних норм права, отже у разі посилання на практику Великої Палати Верховного Суду повинне бути ідентичне сходження предмету спору та їх обставин, що наразі відсутнє. Також суд вважає за необхідне зауважити, що відповідно до ст. 38 Закону України «Про іпотеку» визначено, що ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна. Тобто обов`язкового погодження вартості майна законом не передбачено. Також судом не знайдено підстав порушення норм матеріального права, зокрема постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень», що слугували би підставою для скасування реєстрації. Верховний Суд у постановах від 18.03.2020 у справі № 199/7375/16-ц та від 20.05.2020 у справі № 199/8047/16-ц дійшов висновків, що «конструкція, за якої добросовісний набувач втрачає майно і сам змушений шукати способи компенсації своїх втрат, є неприйнятною. Тому задоволення віндикаційного позову і витребування спірної нерухомості у відповідача як добросовісного набувача призведе до порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції з прав людини та основоположних свобод». За таких обставин, аналізуючи правовідносини, що склалися між сторонами, та правові норми, що їх регулюють, оцінивши надані сторонами докази в їх сукупності, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для визнання договору недійсним, скасування рішення і запису приватного нотаріуса та, відповідно, для задоволення позову. На підставі викладеного, ст.ст. 203, 205, 234, 1046 ЦК України, Закону України «Про іпотеку», постанови Кабінету міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127 «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майна та їх обтяжень »,

Outcome: dismissed