Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася з позовом до [PERSON] про зміну розміру аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що Кам`янець-Подільським міськрайонним судом від 10 серпня 2018 року з відповідача було стягнено на її користь на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , аліменти в розмірі 2000 гривень щомісяця, починаючи з 23-02.2018 року і до повноліття дитини. Відповідач сплачує аліменти в розмірі 2000 грн. щомісячно, але цих коштів недостатньо, оскільки зросли ціни на продукти харчування та на дитячий одяг. Її матеріальне становище також погіршилось у зв`язку з інфляційними процесами у державі, подорожчанням продуктів харчування та товарів загального вжитку, що є загальновідомим фактом. Законом України «Про державний бюджет» на 2022 рік передбачено, що прожитковий мінімум на дитину в Україні віком від 6 до 18 років з 01.01.2022 року становить 2618 гривень, тобто аліменти які сплачує відповідач є мінімальними. Оскільки відповідач працює офіційно, є військовослужбовцем, постійно отримує заробітну плату, він має можливість сплачувати більшу суму аліментів на дитину щомісячно, у більшому розмірі ніж визначено попереднім рішенням суду, оскільки належне утримання дитини являється не тільки обов`язком матері але й батька. При цьому, інтереси дитини при визначені розміру аліментів є більш важливими за інші обставини, тому що виплата аліментів призначена саме для дитини, а не для матері. Позивач просить суд винести рішення яким збільшити мінімальний розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 10 серпня 2018 року з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 5000 (п`ять) тисяч гривень щомісячно і до повноліття дитини. Під час розгляду справи в суді до початку розгляду справи по суті позивач позовні вимоги змінила, просить суд в уточненій позовній заяві від 31.05.2022 р.(а.с.38-39) змінити мінімальний розмір аліментів, що стягуються на підставі рішення Кам`янець - Подільського міськрайонного суду від 10 серпня 2018 року з відповідача на її користь на утримання доньки [PERSON] [INFO] , та стягнути аліменти в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше встановленого законом мінімального розміру (на даний час 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку), починаючи з дня подачі заяви та до повноліття дитини. В суді представник позивача уточнені позовні вимоги підтримав, просить їх задовольнити. Представник відповідача в суді уточнені позовні вимоги визнав частково в розмірі 15% заробітку(доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття, просить звілнити відповідача від сплати судового збору по справі як учасника бойових дій. Суду представник відповідача пояснив, що дійсно відповідач є військовослужбовцем, має посвідчення учасника бойових дій, в його довірителя є інша сім`я, відповідач із дружиною утримують двох малолітніх дітей, крім цього дружина відповідача не працює, а тому разом із дітьми перебуває на його повному утриманні. Заслухавши пояснення учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд встановив наступне. Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 10.08.2018 р. по справі № 676/1251/18 за позовом [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру аліментів на дитину позов було задоволено. Зазначеним рішенням було встановлено розмір аліментів які стягують з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , в твердій грошовій сумі - 2000,00 грн. щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду набрало законної сили. Розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом збільшено за рішенням суду за позовом одержувача аліментів у разі зміни, зокрема, його матеріального стану та в інших випадках, передбачених цим Кодексом (ст. 192 ч. 1 СК України). Верховний Суд України у постанові від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 висловив правову позицію (з урахуванням відповідної редакції закону), згідно із якою СК України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України); ст. 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом; право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням; з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки); отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.ст. 182, 183, 184 СК України). Тобто, зміна (збільшення) розміру аліментів, стягнутих раніше рішенням суду, із одночасною зміною способу стягнення аліментів зважаючи на конкретні обставини справи є допустимою, оскільки норми СК України імперативної заборони щодо цього не містять, а відповідне право сторони в такому спорі не може заперечуватися. За приписами СК України: батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття (ст. 180); за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина; спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ст. 181 ч. 3); розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини; мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ст. 182 ч. 2); той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину(ч.5 ст.183 СК України); якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття(ч.3 ст. 183 СК України). Враховуючи, що позивач просить змінити розмір аліментів при цьому змінюючи спосіб стягнення аліментів, що після винесення 10.08.2018 р. судом по справі № 676/1251/18 рішення в позивача змінився в сторону погіршення матеріальний стан, про що свідчить як і збільшення віку дитини, а відповідно і збільшення витрат необхідних на їх утримання, так і збільшення мінімального розміру аліментів в зв`язку із змінами в законодавстві, розмір яких відповідно до ч.2 ст. 182 СК України в редакції Закону № 2037- VIII від 17.05.2017 р. не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому її вимоги в частині зміни розміру аліментів з твердої грошової суми на частку від заробітної плати(доходу) відповідача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення. Що ж стосується розміру частки в якій підлягають до стягнення аліменти з відповідача на користь позивача, то суд враховує, що крім спільної із позивачем доньки [PERSON] , [INFO] , у відповідача на утриманні перебувають також двоє малолітніх дітей від іншого шлюбу: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наданими суду представником відповідача копіями свідоцтв про народження дітей(а.с.30, 31). Крім цього дружина відповідача [PERSON] на час розгляду справи не перебуває на обліку в центрі зайнятості. В зв`язку з цим, а також враховуючи, що представник відповідача визнав в суді уточнені позовні вимоги частково в розмірі 15% заробітку(доходу) відповідача, а також те, що відповідно до ч.5 ст. 183 СК України розмір аліментів на трьох дітей не повинен перевищувати половини заробітку (доходу) платника аліментів, частка яка припадає на одну з трьох дітей становитиме 1/6(1/2:3=1/6), а тому суд дійшов до висновку, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню в розмірі 1/6 частки доходу(заробітку позивача). Відповідач є учасником бойових дій, що підтверджується копією посвідчення серії [NUMBER] (а.с.33). Відповідно до п.13 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються учасники бойових дій, Герої України - у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав. Статус, права, пільги учасників бойових дій встановлені Законом України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту". Відповідно до частини другої статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" ветерани війни та особи, на яких поширюється дія цього Закону, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань. Аналіз п.13 ч.1 ст.5 Закону "Про судовий збір" в сукупності з частиною другою статті 22 Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту" вказує на те, що учасники бойових дій звільняються від сплати судового збору стосовно пільг, прав та гарантій закріплених законодавством саме через набуття такого статусу. Отже, сама по собі наявність статусу учасника бойових дій не гарантує звільнення від сплати до бюджету судового збору з усіх спорів. Аналогічні висновки щодо застосування вказаних норм права висловлені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12.02.2020 у справі №545/1149/17, постанові Верховного Суду від 19.10.2020 у справі №240/934/20. Оскільки позов підлягає частковому задоволенню, а тому з відповідача на користь держави відповідного до вищевказаного та положень ч.1 та ч.6 ст.141 ЦПК України підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог. На підставі викладеного,

Outcome: partial