Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У листопаді 2021 року позивач звернувся до суду із позовом в якому просить суд визнати виконавчий напис № 4195 від 23.07.2020р., який видав приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 4018,45 грн. за кредитним договором № 005-29561-091214 від 09 грудня 2014р. не підлягає виконанню через: недійсність зазначеного кредитного договору, визнаного Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2018р. у справі №754/11948/15-ц, яке набуло чинності 23.04.2019р. з ухвали Київського Апеляційного суду від 23.04.2019р. на рішення Деснянського районного суду м. Києва від 28.11.2018р. у справі №754/11948/15-ц. Посилається у своєму позові на те, що згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 08.12.2015р. у справі №7541958 15-ц про визнання [PERSON] недіїздатною, [PERSON] призначений опікуном над недієздатною [PERSON] із набуттям статусу її законного представника з повноваженнями по захисту її прав, свобод та інтересів. 15 жовтня 2021 р. позивач отримав поштове відправлення № 0600010774478 з рекомендацією на ім`я його підопічної [PERSON] , приватного виконавця виконаного округу м. Києва Жданович В.М. Дане поштове відправлення складалось з листа «Про відкриття виконаного виробництва від 07.10.2021р. і доданої до нього «Постанови про відкриття виконавчого провадження» 07.10.2021р., ВП № 67075049. Як випливає з тексту «Постанови про відкриття виконавчого провадження`підставою для неї стала заява стягувача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про примусове виконання виконавчого напису № 4195, виданого 23.07.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. За цим виконавчим написом вбачаться стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 4018,45 грн. за кредитним договором № 005-29561-091214 під 09 грудня 2014р. укладеним із первісним кредитором ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». За результатами відкриття виконання № 67075049 від 07.10.2021р. персональні дані [PERSON] було внесено до Єдиного реєстру боржників, про що свідчить «Результат пошуку фізичних осіб. Дата та час пошуку: 15.10.2021р. 23:30. Позивачу, як опікуну над недієздатною [PERSON] та її законному представнику з повноваженнями із захисту її прав, свобод та інтересів, до 15 жовтня 2021 р. геть нічого невідомо було про компанію ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», навіть про її існування. Позивач невідомі обставини та умови, за яких ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», зареєстровано в «Єдиному державному Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Міністерства юстиції України 25.10.2019р. стало позиціонувати себе новим кредитором за кредитним договором № 005 29561-091214 від 09 грудня 2014 р., який на дату реєстрації цієї компанії ЄДР уже був визнаний недійсним українськими судами всіх інстанцій. Про те, що ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» набуло права вимоги за кредитним договором № 005-29561-091214 від 09 грудня 2014р., позивача ніхто не повідомляв, жодних поштових відправлень на ім`я [PERSON] ні від ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», ні будь-якого іншого не надходило за весь час 2019-2021р.р., коли вже набуло законної сили Рішення Деснянського районного суду м. Києва у цивільній справі №754/11948/15-ц де предметом розгляду, серед інших, був кредитний договір № 005-29561-091214 від 09 грудня 2014р. визнано недійсним у цьому Рішенні суду. Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 09.11.2021 року відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд справи. 16.02.2022 року до суду від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі. Протокольною ухвалою від 11.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явився. Позивач надіслав до суду письмову заяву в якій підтримав вимоги позову та просив суд про їх задоволення, а також розгляд справи без участі сторони позивача. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином. Приватний нотаріус Остапенко Є.М. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Приватний виконавець Жданович В.М. в судове засідання не з`явився, повідомлений належним чином про день та час розгляду справи. Вивчивши письмові матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, судом встановлено наступне. Як зазначив в своєму позові позивач у справі, згідно з рішенням Деснянського районного суду м.Києва від 08.12.2015р. у справі №7541958 15-ц про визнання [PERSON] недіїздатною, [PERSON] призначений опікуном над недієздатною [PERSON] із набуттям статусу її законного представника з повноваженнями по захисту її прав, свобод та інтересів. 15 жовтня 2021 р. позивач отримав поштове відправлення № 0600010774478 з рекомендацією на ім`я його підопічної [PERSON] , приватного виконавця виконаного округу м. Києва Жданович В.М. Дане поштове відправлення складалось з листа «Про відкриття виконаного виробництва від 07.10.2021р. і доданої до нього «Постанови про відкриття виконавчого провадження» 07.10.2021р., ВП № 67075049. Як випливає з тексту «Постанови про відкриття виконавчого провадження`підставою для неї стала заява стягувача ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» про примусове виконання виконавчого напису № 4195, виданого 23.07.2020 р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенка Є.М. За цим виконавчим написом вбачаться стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ» заборгованості у сумі 4018,45 грн. за кредитним договором № 005-29561-091214 під 09 грудня 2014р. укладеним із первісним кредитором ПАТ «ДЕЛЬТА БАНК». Позивачу, як опікуну над недієздатною [PERSON] та її законному представнику з повноваженнями із захисту її прав, свобод та інтересів, до 15 жовтня 2021 р. геть нічого невідомо було про компанію ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», навіть про її існування. Позивач невідомі обставини та умови, за яких ТОВ «ФІНПРОМ МАРКЕТ», зареєстровано в «Єдиному державному Реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» Міністерства юстиції України 25.10.2019р. стало позиціонувати себе новим кредитором за кредитним договором № 005 29561-091214 від 09 грудня 2014 р., який на дату реєстрації цієї компанії ЄДР уже був визнаний недійсним українськими судами всіх інстанцій. Рішення Деснянського районного суду м. Києва у цивільній справі №754/11948/15-ц де предметом розгляду, серед інших, був кредитний договір № 005-29561-091214 від 09 грудня 2014р. визнано недійсним у цьому Рішенні суду. Позивач вважає, що виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріус вчинив його з порушенням вимог законодавства, а саме не перевіривши безспірності розміру заборгованості, без наявності у нього оригіналу нотаріально посвідченого договору. Так порядок правового регулювання діяльності нотаріату в Україні встановлено Законом України від 02 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат» (Закон № 3425-XII). Відповідно до п. 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси. Пунктом 2.3 Глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року № 296/5 передбачено, що вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст.ст. 77-80 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. За положеннями ст.ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно із ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Нотаріус при вчиненні виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а перевіряє безспірність заборгованості в контексті наявності документів з урахуванням положень Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку. Такий висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду України від 20.05.2015 року № 6-158цс15, яка відповідно до ст.. 360-7 ЦПК України є обов`язковою для усіх судів України. Як було встановлено під час судового розгляду позивачка не отримувала вимоги про усунення порушення кредитних зобов`язань, не отримувала також повідомлень про зміну кредитора за кредитним договором або вимог про погашення заборгованості від правонаступників, а тому не мала можливості подати свої заперечення стосовно розміру заборгованості. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» та ст.ст. 1, 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» на підтвердження факту безспірності заборгованості відповідач мав би надати нотаріусу первинні бухгалтерські документи, чеки, квитанції, та інше, які підтверджують факти оплати або неналежної оплати позивачем кредитної заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто, нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнанні їх. Зокрема, документом, що може (з врахуванням заяв чи листів боржника) підтверджувати такий факт, є отримання боржником вимоги стягувача з підписом боржника про його отримання. З урахуванням наведеного, слід дійти до висновку, що у розпорядженні нотаріуса були відсутні документи, необхідні для стягнення заборгованості у безспірному порядку: оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання. Згідно ст.88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. З огляду на означене, оцінюючи належність, допустимість та достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному і повному з`ясуванні обставин справи, суд приходить до висновку про доведеність обставин, якими обгрунтовуються позовні вимоги і позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі. Відповідно до положень ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, п. 9 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір» вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд присуджує стягнути з відповідача в дохід держави судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved