Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

У червні 2020 року позивач комунальне підприємство «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради звернулось до суду із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення яка станом на 30.04.2020 становить 39\~301,56 грн. та складається з: 20\~994,02 грн. сума основного боргу, 3\~033,40 грн. сума 3% річних, 15\~274,14 грн. інфляційне збільшення. Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги позивач зазначив, що за адресою: [ADDRESS] (особовий рахунок № [NUMBER] ), де відповідальним квартиронаймачем є [PERSON] та в якій також зареєстровані [PERSON] та [PERSON] надаються послуги з водопостачання та водовідведення. Оскільки відповідачами не сплачується плата за послуги з водопостачання та водовідведення, виникла заборгованість, з метою відшкодування якої, позивач вимушений звернутися до суду. Ухвалю судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 01.07.2020 позовну заяву залишено без руху. На виконання вимог ували суду від 01.07.2020 позивачем було надано заяву у зв`язку з чим ухвалою від 03.11.2020 відкрито провадження у справі. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя, справу було передано судді Кондрашову І.А. яким ухвалою від 13.04.2021 прийнято справу до свого провадження та вирішено проводити її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Представник позивача надав заяву, відповідно до якої просив провести розгляд справи без його участі. Позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідачів про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що відповідно до розрахунку заборгованості, де зазначено тарифи за якими здійснюється нарахування, за особовим рахунком № [NUMBER] відкритим за адресою: [ADDRESS] (період з 01.01.1999 по 30.04.2020) за надання послуг з водопостачання та водовідведення рахується заборгованість у розмірі 39\~301,56 грн. Згідно вказаного розрахунку, позивачем також нараховано на суму основного боргу, який становить 20\~994,02 грн., штрафні санкції, а саме: 3\~033,40 грн. сума 3% річних, 15\~274,14 грн. інфляційне збільшення. Як вбачається з відповідей наданих, на запит суду, адресно довідковим підрозділом, за адресою: [ADDRESS] зареєстрованими рахуються [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] . Вказане також підтверджується довідкою про склад сім`ї за адресою: [ADDRESS] . Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 14 ЦК України, цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї. Приписами ст. 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Нормою ст. 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до вимог ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Приписами ч. 1 ст. 612 ЦК України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором. Нормами ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Нормами ст. 319 ЦК України визначено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Крім того, вимогами ч. 4 ст. 319 ЦК України визначено, що власність зобов`язує. Відповідно до вимог п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач - це фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги. У статті 67 Житлового кодексу Української РСР закріплено, що плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Згідно з вимогами п. 5 ч. 2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Частиною 1 статті 9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачено, що споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі. Відповідно до вимог ст. 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» споживачі питної води зобов`язані своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення. З огляду на вищевикладене та враховуючи відсутність з боку відповідачів заперечень, суд вважає встановленим той факт, що сторони знаходилися у фактичних договірних відносинах, згідно яких позивач надавав відповідачам послуги з водопостачання та водовідведення, а відповідачі не сплатили за ці послуги, а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню за рахунок [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] в солідарному порядку, в розмірі 39\~301,56 грн. де: 20\~994,02 грн. сума основного боргу, 3\~033,40 грн. сума 3% річних, 15\~274,14 грн. інфляційне збільшення. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідачів підлягає стягненню судовий збір у сумі 700,66 грн. з кожного.

Outcome: approved