Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

[PERSON] у своєму позові посилається на те, що з відповідачем перебуває у шлюбі з 17.11.1994 року, зареєстрованому Селищанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №24. Вона та відповідач є батьками неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , які на даний час проживають разом з нею. Спільним сімейним життям прожили до вересня 2021 року. Сім`я розпалася по тій причині, що вони не знайшли взаєморозуміння, втратили повагу одне до одного, у них різні погляди на сімейне життя. На даний час шлюбних відносин не підтримують, спільного господарства не ведуть. Можливості примирення не вбачає, оскільки подальше їхнє спільне життя, як подружжя неможливе і збереження шлюбу суперечить її інтересам. Спір щодо місця проживання дітей відсутній. Просила суд розірвати шлюб між нею та відповідачем, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « [PERSON] ». Позивачка [PERSON] у судове засідання не з`явилася, проте подала до суду письмову заяву про розгляд справи без її присутності, позовні вимоги підтримала повністю, не заперечує щодо ухвалення по справі заочного рішення. Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача без поважних причин або без повідомлення причин, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За таких обставин та за відсутності заперечень позивачки, відповідно до ч.1 ст.280 ЦПК України суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Так, судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають між собою у шлюбі, зареєстрованому 17.11.1994 року Селищанською сільською радою Сокирянського району Чернівецької області по актовому запису за №24 (свідоцтво про укладення шлюбу серії [NUMBER] від 17.11.1994 року). Від вказаного шлюбу мають трьох неповнолітніх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Сім`я сторін фактично розпалась, поновлювати її позивачка не бажає, збереження шлюбу не відповідає її інтересам. Згідно ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу, не допускається. Виходячи з цього, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на особисту недоторканість. Таким чином, у суда відсутні підстави для примусового збереження сім`ї між сторонами при наявності категоричного заперечення щодо цього позивачки. За таких обставин, визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, тому його слід прийняти, а позовні вимоги задовольнити. Відповідно до положень ч.1 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивачки понесені нею судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 992,40 грн. На підставі ст.ст.24, 110, 112 СК України та

Outcome: approved