Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про припинення аліментних зобов`язань та стягнення аліментів. Просить суд ухвалити рішення, яким визнати припиненими обов`язки позивача щодо сплати аліментів на користь відповідача на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , 2006 року народження, та [PERSON] , 2008 року народження, та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання зазначених неповнолітніх дітей в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно починаючи стягнення з 01.12.2021 і до досягнення дітьми повноліття). Свої вимоги мотивує тим, що 26.07.2002 між ним та відповідачем було укладено шлюб, який заочним рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.11.2012 було розірвано. Від шлюбу сторони мають спільних дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] . Діти з вересня 2021 року проживають разом з позивачем, що підтверджується договором від 04.06.2021, посвідченим приватним нотаріусом Харківського міського округу Сарапас Н.Б. за реєстровим номером 757 та договором від 04.09.2021, посвідченим нотаріусом Харківського міського округу Сарапас Н.Б. за реєстровим номером 1293, а також довідкою про реєстрацію місця проживання особи №69119226 від 08.09.2021 та довідкою про реєстрацію місця поживання особи №6413605 від 22.06.2021. 07.10.2011 Дергачівським районним судом Харківської області було ухвалено рішення, яким зобов`язано [PERSON] сплачувати аліменти на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У червні 2021 року [PERSON] переїхав на постійне місце проживання до батька, а у вересні 2021року [PERSON] також переїхала до батька. Мати надала згоду на переїзд дітей до батька, що підтверджується відповідними договорами. Як стверджує позивач, мати після переїзду дітей на проживання до батька жодним чином не приймає участі в їх утриманні. Відповідач працездатна, здорова та може сплачувати аліменти в розмірі 1/3 частки з усіх видів заробітку (доходу). Ухвалою суду від 22.12.2021 за вказаним позовом відкрито провадження у справі №756/18773/21, визначено, що справа підлягає розгляду за правилами спрощеного позовного провадження. Позивач, будучи належним чином повідомлений про дату, час і місце судового розгляду справи, у судове засідання не з`явився. До суду подав заяву з проханням проводити розгляд справи без його участі, позов підтримує у повному обсязі та наполягає на його задоволенні. Відповідач у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, про що у матеріалах справи містяться відповідні документи. 04.05.2022 на електронну адресу суду [PERSON] надіслала лист, де повідомляє суд про те, що тимчасово мешкає у Німеччині, оскільки покинула територію Харківської області внаслідок бойових дій. Справу просить розглядати за її відсутності. Також повідомила, що позивач - батько дітей надав згоду на їх виїзд до Ізраїлю для участі в учбовій програмі та надалі планують там проживати. Відповідач просила суд врахувати, що з грудня 2021 року по січень 2022 року вона перерахувала дітям на їхні банківські картки загалом 10 000,00 грн. Також зазначила, що діти не проживають разом з батьком та не знаходяться на його утриманні. Повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини. Між сторонами було укладено шлюб, який зареєстрований 26.07.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Дзержинського районного управління юстиції м. Харкова, актовий запис №507 (а.с. 5). Сторони від шлюбу мають двох дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (а.с. 6, 9). Рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 09.11.2012 у справі №2010/5400/12 ухвалено: шлюб, укладений між [PERSON] та [PERSON] , розірвати (а.с. 27). 07.10.2011 Дергачівським районним судом Харківської області ухвалено рішення у справі №2010/2-1987/11, яким стягнуто з [PERSON] , [INFO] , на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітніх дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 25.07.2011 і до досягнення дітьми повнолітнього віку (а.с. 26). За відомостями Відділу з питань реєстрації місця проживання/перебування фізичних осіб Оболонської РДА [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] (приватний будинок) з 08.09.2021 (а.с. 9). Як убачається з довідки про реєстрацію місця проживання особи [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (приватний будинок) з 22.06.2021 (а.с. 10). Позивач [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] (приватний будинок) з 08.06.2021 (а.с. 12). 04.09.2021 між сторонами укладено договір, посвідчений приватним нотаріусом Харківського нотаріального округу Сарапас Н.Б. та зареєстровано в реєстрі за №1293 (а.с. 24-25). Зі змісту договору вбачається, що батьки домовились, що після підписання цього договору [PERSON] буде проживати разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] , де зареєстровано постійне місце проживання [PERSON] . У випадку зміни місця проживання сина батько зобов`язується повідомити матір письмово із зазначенням точного місця проживання сина не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. У зв`язку з тим, що [PERSON] буде проживати з батьком, то з моменту підписання цього договору у [PERSON] припиняються обов`язки, визначені вищевказаним рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання сина. Батьки домовились, що після підписання цього договору [PERSON] буде проживати разом зі своїм батьком за адресою: [ADDRESS] , де буде зареєстровано постійне місце проживання [PERSON] . У випадку зміни місця проживання доньки, батько зобов`язується повідомити матір письмово із зазначенням точного місця проживання доньки не пізніше одного місяця з моменту зміни місця проживання. У зв`язку з тим, що [PERSON] буде проживати з батьком, то з моменту підписання цього договору у [PERSON] припиняються обов`язки, визначені вищевказаним рішенням суду щодо сплати аліментів на утримання доньки. Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Згідно зі ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Стаття 179 СК України передбачає, що аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Відповідно до ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. З аналізу статтей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Судом встановлено, що на даний час неповнолітні діти: донька [PERSON] , [INFO] , та син [PERSON] , [INFO] , мають зареєстроване місце проживання разом з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується матеріалами справи. Окрім того, судом установлено, що між сторонами укладено нотаріально посвідчений договір, яким визначено місце проживання дітей з батьком. А також, договором сторони погодили припинення обов`язків щодо сплати аліментів позивачем на користь відповідача на утримання доньки та сина. Відповідно ч. 4 ст. 273 ЦПК України якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них. Отже, судом встановлено, що змінились обставини, які впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дітей, які стягуються за рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 07.10.2011 у цивільній справі №2010/2-1987/11. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 06.12.2021. Частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1959 року, підписаною Україною 21 лютого 1990 року та ратифікованою Україною 27 лютого 1991 року, встановлено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної й однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Частиною третьою статті 181 СК України визначено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до вимог частини першої статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно із частиною другою статті 182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Відповідно до роз`яснень пункту 17 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частини другої статті 182 СК України. За змістом частин першої-третьої статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Якщо стягуються аліменти на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватися до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернувся до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти стягуються за вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття. Відповідач надіслала на адресу суду копії платіжних документів на підтвердження того, що вона приймає участь в утриманні дітей, відповідно до яких вбачається, що з 19.12.2021 по 22.01.2022 на особисті карткові рахунки кожної дитини вона перерахувала по 10 000,00 грн. Щодо наданих відповідачем в спростування позовних вимог документів від 15.03.2022, в яких міститься інформація про надання згоди сторін на виїзд дітей в Ізраїль для участі в навчальній програмі НААЛЕ суд вважає за необхідне зазначити, що відповідні документи не підтверджують того, що дітьми змінено їх зареєстроване постійне місце проживання та те, що останні не перебувають на утриманні позивача. У вказаних документах йдеться про надання згоди батьків на виїзд дітей за кордон з метою їх навчання, що свідчить про тимчасовий характер такого від`їзду. Відповідач є працездатною, інших стягнень на утримання інших непрацездатних осіб також не має, доказів протилежного суду не надано. Підстав для звільнення відповідача від обов`язку утримувати дітей, передбачених статтею 188 СК України, судом не встановлено. Аліменти повинні бути стягнуті у частці від доходу платника аліментів, тобто у спосіб, обраний позивачем. Враховуючи викладене вище, враховуючи обставини, що зазначені позивачем, суд приходить до висновку, що присудження аліментів у розмірі 1/3 частини заробітку (доходу) відповідача відповідає інтересам дітей і не порушує права кожної із сторін. Таким чином, позов підлягає задоволенню. Відповідно до статті 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням вказаної норми, аліменти підлягають стягненню з 06.12.2021 і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. За змістом пункту 1 частини першої статті 430 ЦПК України у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішень у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 816,00 грн. На підставі викладеного,

Outcome: approved