Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить: встановити стягнення аліментів з відповідача на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1300 грн. щомісячно до досягнення дитиною трьох років. Позовні вимоги мотивовані тим, що 20 квітня 2021 року між нею та відповідачем укладено шлюб, який зареєстрований Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м.Івано-Франківськ). В шлюбі у них [INFO] народився син [PERSON] . Який проживає з позивачкою і перебуває на її утриманні. На даний час позивачка не має можливості працювати, оскільки знаходиться в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Відповідач жодної матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, офіційно працевлаштований, проживає окремо. Оскільки добровільно про сплату аліментів домовитись не вдалось, позивачка звернулася до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини і також змушена звертатись до суду, прохаючи задовольнити позов про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі в розмірі 1300,00 грн. на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку. Зазначила, що відповідач аліментів нікому не платить, стягнень по виконавчих документах з нього не проводиться, інших неповнолітніх дітей, непрацездатних батьків немає. Позивачка, через канцелярію суду, подала заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідач, через канцелярію суду, подав заяву про розгляд справи у його відсутності, позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. Передбачених ч.2 статті 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності сторін. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши письмові докази, приходить до наступного. Відповідно до вимог ч.1 ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Згідно ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] виданого 20.04.2021 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) доводиться, що 20 квітня 2021 року зареєстровано шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , про що складено відповідний актовий запис за № 31, після реєстрації шлюбу прізвище дружини - [PERSON] . З копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 31.03.2022 Городенківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Коломийському районі Івано-Франківської області Південно-Західного міжрегіонального управління МЮ (м. Івано-Франківськ) слідує, що [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] . Довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб № 8-63 виданою 15.04.2022 Михальчівським старостинським округом Городенківської міської ради підтверджується, що син сторін [PERSON] , [INFO] зареєстрований разом з позивачкою [PERSON] в [ADDRESS] . Стаття 5 Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачає, що кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей. Відповідно до ч.1 ст. 75 СК України, дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання, - можливості чоловіка надавати таке утримання. Так, згідно статті 84 СК України, дружина має право на утримання від чоловіка під час вагітності; дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу; право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу. Дружина з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов"язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини. Розмір аліментів на утримання дружини у зв`язку з проживанням з нею дитини сімейним законодавством не визначено, тому суд вважає за можливе застосувати ст.80 СК України, за якою розмір аліментів на утримання подружжя за рішенням суду може бути присуджено у твердій грошовій сумі. Відповідно до ч.1 ст.80 СК України, аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі. Судом встановлено, що позивачка на даний час перебуває в декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку та разом з сином проживає в с. Михальче, відповідач проживає окремо від позивачки та сина в с. Поточище, в добровільному порядку відповідач матеріальної допомоги позивачці не надає, інших утриманців не має. В поданій до суду заяві відповідач зазначив, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення. За наведених підстав, суд приходить до висновку, що позивач, як дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - відповідача у справі, який є батьком дитини, до досягнення дитиною трьох років грошових коштів на своє утримання. За таких обставин, проаналізувавши та оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципу справедливості та розумності, з урахуванням потреб дружини, думку відповідача щодо заявленого позову, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. У відповідності до ч.1 ст. 79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, стягнення аліментів на утримання дружини слід розпочати з 06.05.2022 і проводити до досягнення сином [PERSON] , [INFO] , - трьох років. Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити негайному виконанню. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до вимог ст.141 ЦПК. На підставі викладеного та ст.ст. 75, 84, 91 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved