Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

03.06.2021 року КПТМ «Криворіжтепломережа» звернулось до суду з позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення, в якій просить стягнути з відповідачів борг за централізоване опалення у розмірі 37 991,44 грн., а також просить стягнути понесені судові витрати по оплаті судового збору в сумі 2 270 грн. В обґрунтування позову зазначає, що позивач постійно поставляв централізоване опалення за місцем проживання відповідачів за адресою: [ADDRESS] але відповідачі в повному обсязі не проводили розрахунок, внаслідок чого за період з 01.10.2017 р. по 01.03.2021 р. виникла заборгованість в розмірі 37991,44 грн. згідно тарифів, визначених відповідними постановами Національної комісії у сферах енергетики та комунальних послуг. Позивачем направлявся відповідачу лист щодо стану заборгованості з вимогою добровільно сплатити борг, але сплата по теперішній час відсутня, у зв`язку із чим позивач звернувся до суду позовом про стягнення солідарно заборгованості з [PERSON] , [PERSON] за централізоване опалення в розмірі 37991,44 грн. на користь КПТМ «Криворіжтепломережа», а також судового збору у розмірі 2270 грн. Ухвалою Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 05.07.2021 позовну заяву прийнято до розгляду та призначено розгляд справи по суті на 29.09.2021, за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 29.09.2021 розгляд справи відкладено на 16.11.2021. 16.11.2021 розгляд справи відкладено на 16.02.2022. 16.02.2022 розгляд справи відкладено на 12.04.2022. 16.02.2022 від відповідачів надійшов відзив, згідно якого позов визнають частково, посилаються на пропуск позивачем строку позовної давності , тому вважають, що сума боргу з 01.10.2017 по 30.04.2018 до задоволення не підлягає 22.02.2022 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій заперечують пропуск строку позовної давності, оскільки відповідно до розрахунку відповідачі здійснювали проплату за комунальні послуги у серпні-грудні 2020, чим визнали заборгованість за попередні роки. Ухвалою від 12.04.2022 визнано обов`язковою явку сторін, відкладено розгляд на 16.06.2022. Представник позивача в судовому засіданні просив повністю задовольнити позовні вимоги. Відповідач [PERSON] в судовому засіданні проти позову заперечував частково . Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків. Суд, сукупністю належних, допустимих і достовірних письмових доказів, встановив, що [PERSON] , [PERSON] згідно відомостей особового рахунку № [NUMBER] та довідки про реєстрацію місця проживання, зареєстровані за адресою: [ADDRESS] , тобто є споживачами теплової енергії, а.с. 5,15,16. Постачання теплової енергії у період з 01.10.2017 р. по 01.03.2021 р. за адресою: [ADDRESS] , підтверджується актами, а.с. 7-12, що також не заперечується відповідачами. За період з 01.10.2017 р. по 01.03.2021 р. виникла заборгованість за вищезазначеною адресою, яка згідно письмового розрахунку за теплову енергію становить 37991,44 грн., а.с. 6, також з розрахунку вбачається сплата заборгованості протягом серпня - грудня 2020 року на загальну суму 5000 грн. Позивачем на адресу проживання [PERSON] , [PERSON] направлялось повідомлення про необхідність сплати заборгованості за теплову енергію, однак борг відповідачами не сплачено, а.с. 4,5. Оцінка суду. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. У відповідності до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки між сторонами по справі склались правовідносини з отримання послуг по центральному опаленню, тому судом застосовані положення ЦК України, ЖК України, Закону України «Про житлово-комунальні послуги», Закону України «Про теплопостачання», Правила надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року (далі - Правил надання послуг), як спеціальних актів законодавства, які регулюють правовідносини у сфері житлово-комунальних послуг. Плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Відповідно до положень ст. 68 ЖК України наймач зобов`язаний своєчасно вносити квартирну плату та плату за комунальні послуги. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг, ст.9 Закону України "Прро житлово-комунальні послуги." Статтею 19 ЗУ «Про теплопостачання» визначено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від умов договору не допускається. Всупереч вказаним вимогам чинного законодавства України, відповідачі в повному обсязі оплату за отримані послуги за період з 01.10.2017 р. по 01.03.2021 р. не сплачували, у зв`язку з чим утворилася заборгованість за централізоване опалення в розмірі 37991,44 грн. Отже, суд приходить до висновку про порушення майнових прав позивача та необхідність їх захисту в судовому порядку. Таким чином, з відповідачів [PERSON] , [PERSON] на користь позивача підлягає солідарному стягненню заборгованість по оплаті за централізоване опалення в розмірі 37991,44 грн. Щодо доводів відповідачів про застосування строку позовної давності, то вони судом відхиляються виходячи із наступного. Відповідно до вимог ст. 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. При цьому, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення рішення, ч. 3 ст. 267 ЦК України. Згідно з положеннями ч. 4 ст. 267 ЦК України, сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується, ст.264 ЦПК. Правила переривання перебігу позовної давності суд застосовує незалежно від наявності чи відсутності відповідного клопотання сторін у справі, якщо в останніх є докази, що підтверджують факт такого переривання. Окільки , як випливає з матеріалів справи, відповідачами здійснювалась оплата наявної заборгованості у серпні 2020 році. Тому перебіг позовної давності за вимогами про стягнення боргу , нарахованого з серпня 2017 року , перервався і почався заново, відтак на час звернення позивача до суду строк позовної давності не є пропущеним Відповідно до п.1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи покладаються у разі задоволення позову на відповідача, тому слід стягнути з відповідачів по 1135 грн. судового збору, який сплачений позивачем при подачі позову, а.с. 1. На підставі Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, Закону України «Про теплопостачання», ст.ст. 20, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст. 67, 151 ЖК України, ст.ст. 322, 634 ЦК України,

Outcome: approved