Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що остання звернулася до Банку з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 22.02.2018 року, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. У зв`язку із порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач, станом на 14.12.2021 року має заборгованість перед АТ КБ «Приватбанк» в розмірі 12750,03 грн. Позивач просить стягнути вказану заборгованість та понесені судові витрати з відповідача. Ухвалою судді Лохвицького районного суду Полтавської області від 04.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження та призначене судове засідання з викликом сторін (а.с. 87). У судове засідання сторони не з`явилися. Представник АТ КБ «Приватбанк» до матеріалів позову додав клопотання про розгляд справи у його відсутність. Позовні вимоги підтримує, не заперечуючи проти ухвалення заочного рішення (а.с. 6). Відповідач [PERSON] причини неявки суд не повідомила, заяв або клопотань про відкладення слухання справи, відзиву на позов до суду не надавала. Сповіщалася про дату та час судового засідання за адресою їїо місця проживання, зареєстрованого у встановленому законом порядку, що підтверджується поштовим конвертом з відповідною відміткою (а.с. 88-89, 94-95). Згідно з вимогами ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців,- за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. При цьому днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до ч. 3 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин. Таким чином, згідно з вимогами ст.ст. 128, 131 ЦПК України, відповідач повідомлений про час та місце слухання справи за адресою його місця проживання чи місця перебування, зареєстрованого у встановленому законом порядку та не з`явився у судове засідання без поважних причин. Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин, відзив на позов до суду не надав, а також за наявності згоди позивача, суд, відповідно до ст. 280 ЦПК України, може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою у судове засідання фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частин 1 та 2 ст. 527 ЦК України, боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 536 ЦК України, за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Позовні вимоги обґрунтовані, підтверджуються наданими наступними матеріалами: Анкетою-заявою, відповідно до якої відповідач підтвердила своїм підписом що дана заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку (а.с. 15) складають Договір про надання банківських послуг, вона ознайомлена виконувати дані Умови та правила, витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт, відповідно до якого вказані характеристики та значення кредитних карт, витягом з Умов та правил надання банківських послуг(а.с. 19-63). При цьому відповідачка підписала не лише анкету-заяву, а й Довідку про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна» (а.с. 16-17). Банк до позовної заяви надав розгорнутий розрахунок заборгованості за договором (а.с. 8-12) та виписку по картці (а.с. 73-77) з якої випливає, що відповідач [PERSON] після підписання анкети-заяви та Довідки про умови кредитування з використанням платіжної картки «Універсальна», отримала кредитну картку та користувалася грошима, отримувала кошти через банкомат, розплачувалася за товари в магазині, частково погашала заборгованість за кредитом. Отже за змістом виписки по рахунку є очевидним здійснення операцій, у тому числі із ідентифікацією особи, яка поповнює рахунок, а тому з відповідача підлягає стягненню тіло кредиту (частина неповернутого використаного кредитного ліміту) у розмірі 10858,42 грн. Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є\~неустойка,\~що обчислюється\~у відсотках\~від суми\~невиконаного або\~неналежно виконаного\~зобов`язання.Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Частинами 1, 2 ст. 551\~ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Отже, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі). Таким чином, враховуючи що Довідкою про умови кредитування, яка підписана [PERSON] , сторонами узгоджено сплату відсотків за користування кредитом та штрафів при порушення строків платежів, тому заборгованість за простроченими відсотками у розмірі 1891,61 грн. підлягає стягненню з відповідача. Крім того, згідно платіжного доручення, позивачем було проведено оплату судового збору за звернення до суду у розмірі 2481,00 грн. (а.с. 1), яка відповідно до ст. 141 ЦПК України також підлягає стягненню з [PERSON] . Враховуючи вищевикладене та

Outcome: approved