Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

\~ \~ \~ \~21.12.2021 р. позивач звернулась до суду із вищевказаним позовом. В обґрунтування позовних вимог зазначила, що з 02.02.2010 р. її було прийнято на посаду оператора очисних споруд № 3 ЦЕС. Починаючи з листопада 2021 р. відповідач грубо порушує конституційне право позивача на працю. Спочатку у неї незаконно вимагали здійснити щеплення (вакцинацію) від респіраторної хвороби COVID-19. 10.12.2021 р. відповідач видав наказ № 5823 про відсторонення [PERSON] від займаної посади з підстав відсутності щеплення. При цьому відповідач ґрунтувався лише на підзаконних актах постановах КМУ та наказах МОЗ. Разом з цим ані законом, ані трудовим договором не передбачено право відповідача відстороняти її від роботи на підставі відсутності щеплення, яке за положеннями закону не є обов`язковим. За позовом [PERSON] просить визнати незаконним та скасувати наказ № 5823 про відсторонення її від посади оператора очисних споруд; зобов`язати відповідача не чинити їй перешкод у доступі до робочого місця і виконання функцій, покладених трудовим договором; стягнути з відповідача суму середнього заробітку за час вимушеного прогулу в розмірі 20\~000 грн.; зобов`язати відповідача внести період вимушеного прогулу до страхового стажу, що обліковується для призначення пенсій та оплати тимчасової непрацездатності, що дає право на щорічну відпустку в повному обсязі; стягнути з відповідача з її користь судові витрати. Ухвалою суду від 06.01.2022 року було відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін на 28.02.2022 р. 28.02.2022 р. розгляд справи відкладено на 15.03.2022 р., а 15.03.2022 р. на 15.04.2022 р. на підставі наказу № 5 від 01.03.2022 р. 15.04.2022 р. розгляд справи відкладено на 03.05.2022 р. через зайнятість судді у іншому провадженні. 03.05.2022 р. розгляд справи відкладено на 09.06.2022 р. на підставі ч.5 ст.223 ЦПК України. 09.06.2022 р. розгляд справи відкладено на 27.06.2022 р. у зв`язку з перебуванням судді у нарадчій кімнаті. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримала, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові. Представник відповідача у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві (а.с.24-32). Дослідивши матеріали справи, заслухавши позивача та представника відповідача, проаналізувавши зібрані та досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що позивач була прийнята на роботу на ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод з 21.11.2002 р., і з 06.02.2014 р. працює на посаді оператора очисних споруд (а.с.14). 26.11.2021 р. на ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» виданий наказ № 1642 «Про вжиття заходів у зв`язку з поширенням COVID-19», у тому числі, ознайомленням всіх працівників товариства з повідомленням про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19 (а.с.43). З повідомленням «Про обов`язкове профілактичне щеплення COVID-19» від 26.11.2021 № 8521 позивач була ознайомлена 01.12.2021 р. (а.с.42). У вказаному повідомленні позивачу роз`яснено про необхідність проведення щеплення, а також наслідки ухилення від його проведення. Позивач не надала відповідачу інформацію (документ), яка б підтверджувала наявність профілактичного щеплення проти COVID-19 або, у разі наявності абсолютних протипоказань до проведення профілактичних щеплень проти COVID-19 у неї, не надала медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я, про що складено акт від 10.12.2021 р. (а.с.40). Наказом від 10.12.2021 р. № 5823 [PERSON] була відсторонена від роботи з 13.12.2021 р. на час відсутності щеплення проти COVID-19 (а.с.36). Ст.46 КЗпП України\~встановлено, що відсторонення працівника від роботи власником або уповноваженим ним органом допускається у разі: появи на роботі в нетверезому стані, у стані наркотичного або токсичного сп`яніння; відмови або ухилення від обов`язкових медичних оглядів, навчання інструктажу і перевірки знань з охорони праці та протипожежної охорони; в інших випадках, передбачених законодавством. До інших випадків, передбачених законодавством належить, зокрема, відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Згідно з ч.ч.1, 2 ст.12 ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», профілактичні щеплення проти дифтерії, кашлюка, кору, поліомієліту, правця, туберкульозу є обов`язковими і включаються до календаря щеплень. Працівники окремих професій, виробництв та організацій, діяльність яких може призвести до зараження цих працівників та (або) поширення ними інфекційних хвороб, підлягають обов`язковим профілактичним щепленням також проти інших відповідних інфекційних хвороб. У разі відмови або ухилення від обов`язкових профілактичних щеплень у порядку, встановленому законом, ці працівники відсторонюються від виконання зазначених видів робіт. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням проти інших відповідних інфекційних хвороб, встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я. Ч.ч.3, 4 ст.12 згаданого Закону\~встановлено, що у разі загрози виникнення особливо небезпечної інфекційної хвороби або масового поширення небезпечної інфекційної хвороби на відповідних територіях та об`єктах можуть проводитися обов`язкові профілактичні щеплення проти цієї інфекційної хвороби за епідемічними показаннями. Рішення про проведення обов`язкових профілактичних щеплень за епідемічними показаннями на відповідних територіях та об`єктах приймають головний державний санітарний лікар України, головний державний санітарний лікар Автономної Республіки Крим, головні державні санітарні лікарі областей, міст Києва та Севастополя, головні державні санітарні лікарі центральних органів виконавчої влади, що реалізують державну політику у сферах оборони і військового будівництва, охорони громадського порядку, виконання кримінальних покарань, захисту державного кордону, Служби безпеки України. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.27 ЗУ «Про забезпечення санітарного та епідеміологічного благополуччя населення», профілактичні щеплення з метою запобігання захворюванням на туберкульоз, поліомієліт, дифтерію, кашлюк, правець та кір в Україні є обов`язковими. Обов`язковим профілактичним щепленням для запобігання поширенню інших інфекційних захворювань підлягають окремі категорії працівників у зв`язку з особливостями виробництва або виконуваної ними роботи. У разі необгрунтованої відмови від щеплення за поданням відповідних посадових осіб державної санітарно-епідеміологічної служби вони до роботи не допускаються. У п. 41-6\~Постанови Кабінету Міністрів України від 09.12.2020 року № 1236 «Про встановлення карантину та запровадження обмежувальних протиепідемічних заходів з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2»\~в редакції, чинній на час винесення оскаржуваного наказу, передбачено відсторонення від роботи (виконання робіт) працівників та державних службовців, обов`язковість профілактичних щеплень проти COVID-19 яких визначена переліком та які відмовляються або ухиляються від проведення таких обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відповідно до\~статті 46 Кодексу законів про працю України, частини другої\~статті 12 Закону України "Про захист населення від інфекційних хвороб"\~та частини третьої\~статті 5 Закону України "Про державну службу", крім тих, які мають абсолютні протипоказання до проведення таких профілактичних щеплень проти COVID-19 та надали медичний висновок про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, виданий закладом охорони здоров`я. Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затверджений\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153\~(далі - Наказ МОЗ). Міністерство юстиції України зробило висновок, що наказ МОЗ № 2153 відповідає\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, зокрема статті 8 Конвенції «Право на повагу до приватного і сімейного життя», а також практиці Європейського суду з прав людини, свідченням чого є реєстрація цього\~наказу Міністерством юстиції України. Державна реєстрація нормативно-правового акта полягає у проведенні правової експертизи на відповідність його\~Конституції\~та законодавству України,\~Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод\~1950 року і протоколам до неї, міжнародним договорам України, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та зобов`язанням України у сфері європейської інтеграції та праву Європейського Союзу (acquis ЄС), антикорупційної та гендерно-правової експертиз з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, а також прийнятті рішення про державну реєстрацію цього акта, присвоєнні йому реєстраційного номера та занесенні до Єдиного державного реєстру нормативно-правових актів.(п.4 Положення про державну реєстрацію нормативно-правових актів міністерств, інших органів виконавчої влади, затвердженого\~постановою КМУ від 28.12.1992 № 731) Відповідно до\~постанови КМУ № 1236 від 09.12.2020 року, керівники державних органів (державної служби), керівники підприємств, установ та організацій мають забезпечити контроль за проведенням обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 працівниками та державними службовцями, обов`язковість профілактичних щеплень яких передбачена переліком професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженим\~наказом Міністерства охорони здоров`я від 4 жовтня 2021 р. № 2153; Так, згідно з п. 6 Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням, затвердженого\~наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153,\~\~обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, підлягають працівники підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого\~постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року № 83. Відповідно до цієї Постанови у Запорізькій області до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для транспортної галузі, входить в тому числі, ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», отже на його працівників розповсюджується дія\~наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153\~Про затвердження Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням. Відсторонення працівника від роботи за своїм змістом означає призупинення трудових правовідносин - тимчасове увільнення працівника від обов`язку виконувати роботу за укладеним трудовим договором і, в свою чергу, тимчасове увільнення роботодавця від обов`язку забезпечувати працівника роботою або створювати умови для її виконання та відповідно, сплачувати заробітну плату. Тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи (на умовах та підставах встановлених законодавством) за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується такий захід у виняткових випадках, і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупинення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих трудових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Відсторонення від роботи оформляються наказом (розпорядженням) роботодавця, в якому мають бути наведені підстава та строки відсторонення. Працівник має ознайомитись з таким наказом\~негайно під розпис, оскільки йдеться про реалізацію права працівника на працю. Матеріалами справи підтверджено та не заперечується позивачем, що позивач була повідомлена про те, що вона в силу вищезазначених положень Закону та займаної посади підпадає під перелік осіб, які підлягають обов`язковій вакцинації проти СОVID-19 на період дії карантину, встановленого КМУ, з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби, відсутність якої тягне за собою відсторонення від роботи без збереження заробітної плати, крім працівників, за наявності відповідної довідки медичного закладу, які мають абсолютні протипоказання до проведення щеплень. Відтак, суд не встановив ознак неправомірності під час винесення оскаржуваного наказу\~в діях ПАТ «Запорізький електровозоремонтний завод» який, з урахуванням покладеного обов`язку, згідно з вимогами\~ЗУ «Про захист населення від інфекційних хвороб», правомірно прийняв рішення про тимчасове відсторонення позивача від роботи за відсутності відповідного щеплення. У зв`язку з наведеним, позовні вимоги про визнання незаконним та скасування наказу № 5823 від 10.12.2021 року є необгрунтованими та не підлягають задоволенню. \~ \~ \~ \~Як похідна від вимоги про скасування наказу про відсторонення від роботи, в задоволенні якої судом відмовлено, не підлягають і задоволенню вимоги про стягнення на користь позивача середнього заробітку на час вимушеного прогулу та зобов`язання вчинити певні дії. \~ \~ \~ \~З наведеного вище, суд дійшов висновку, що в задоволенні позову слід відмовити у повному обсязі. Відповідно до ч. 2 ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані із розглядом даної справи, суд залишає за позивачем. Враховуючи відсутність підстав для стягнення судових витрат з відповідача на користь позивача, судом не перевіряється їх співмірність та інші обставини, визначені ст.137 ЦПК України.

Outcome: dismissed