Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

14 січня 2022 року [PERSON] звернувся до Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області із позовом, де в ході судового розгляду справи збільшивши позовні вимоги просить суд, ухвалити судове рішення, яким визнати незаконним та скасувати наказ №1491 о/с від 07 грудня 2021 року "Про відсторонення [PERSON] ". Зобов`язати відповідача виплатити йому невиплачену заробітну плату за час вимушеного прогулу у розмірі 28557,00 грн. без урахування обов`язкових платежів та зборів. Позов мотивовано тим, що відповідачем він перебуває у трудових відносинах з 02.10.2006 року по теперішній час, зокрема 01.10.2015 переведений регулювальником хвостового господарства на дільницю хвостового господарства гідрометалургійного заводу по 5-му розряду. На підставі Наказу Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153 «Про затвердження Переліку професій, виробництва та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням», Наказу МОЗ України від 01.11.2021 за № 2393 «Про затвердження змін до переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням» та пункту 41-6 Постанови КМУ від 09.12.2020 № 1236, за підписом в.о. генерального директора Шовгеля С.В. підготовлено повідомлення про обов`язкове профілактичне щеплення проти COVІD-19 на ім`я - [PERSON] . Відповідно до даного наказу, з 09.12.2021 на період дії карантину, встановлено КМУ, щеплення проти COVІD-19 обов`язкове для працівників ДП «Схід-ГК» та позивачу було необхідно у строк до 03.12.2021 надати документ, який підтверджуватиме наявність профілактичного щеплення проти COVІD-19 чи довідку ЛКК від сімейного лікаря про перенесений COVІD, з відстрочкою вакцинації на певний строк, або довідку про абсолютні протипоказання відповідно до Переліку медичних протипоказань та застережень до проведення профілактичних щеплень за формою № 028-1/о, затвердженої МОЗ України. У разі ненадання до 03.12.2021 одного із запропонованих документів, 09.12.2021 позивача буде відсторонено від роботи без збереження заробітної плати на підставі ст. 46 КЗпП України та ст. 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» від 06.04.2000 № 1645-ІІІ. Вказане повідомлення позивачем отримано особисто під підпис 03.12.2021, про що ним зроблено підпис, а також зазначено незгоду з посиланням на законодавство України. Про відмову (ухилення) працівника дільниці хвостового господарства ГМЗ від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 та ненадання документа, який підтверджує профілактичне щеплення проти COVID-19, або медичного висновку про наявність протипоказань до вакцинації проти COVID-19, стосовно позивача, 01.12.2021 відповідачем було складено акт № 43. Після чого, 08.12.2021 позивача було ознайомлено з наказом № 1491-ос від 07.12.2021 про його відсторонення з 09.12.2021 від виконуваної мною роботи на строк до усунення причин, що його зумовили, а саме, надання документу, який підтверджує профілактичне щеплення проти COVID-19, або довідки про тимчасові або постійні протипоказання до вакцинації проти COVID-19 за формою № 028-1/о, затвердженої МОЗ України. Позивач звертає увагу, на те, що відповідно до зазначених умов його відновлення на роботі, відповідно спірного наказу № 1491-ос від 07.12.2021, після того як його було відсторонено від роботи та у разі можливої хвороби коронавірусом та його одужання, довідка про одужання не буде та не є підставою для його відновлення на роботі. Також, даним наказом визначено місце перебування позивача на час відсторонення - на дому. Крім того, даним наказом було доручено начальнику служби по роботі з персоналом та головному бухгалтеру підприємства період його відсторонення не зараховувати до стажу, що дає право на щорічну відпустку та не здійснювати сплату страхового внеску на соціальне страхування та допомогу по тимчасовій непрацездатності. Позивач вважає, що спірним наказом № 1491-ос від 07.12.2021 про відсторонення його від роботи без збереження заробітної плати на час відсутності щеплення від COVID-19, відповідач порушує його право на працю, гарантоване ст. 43 Конституції України та КЗпП України. Також, керівництвом ДП «СхідГЗК» видано наказ від 18.11.2021 № 444, з яким він особисто не ознайомлений під підпис. Крім того, у спірному наказі № 1491-ос від 07.12.2021 міститься пункт 2, яким відповідач, перевищуючи свої повноваження та не маючи на те жодного права, формально «садить позивача під домашній арешт», оскільки він на час відсторонення має залишатися вдома. Тобто, на думку позивача, відповідач позбавляючи його права на працю та заробіток, ще й наказує йому залишатись на час відсторонення вдома, тобто обмежує його у праві пересування, вільного вибору місця перебування, права сходити у магазин, поліклініку, аптеку та будь-куди на свій вибір, поїхати з міста, тобто прирікає його на неможливість прогодувати себе та свою сім`ю, що змусило його звернутись до суду з даним позовом. Ухвалою від 18 січня 2022 року відкрито провадження за вищезазначеним позовом та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. 02.02.2022 року від відповідача надійшов відзив на позов, де останній вважає пред`явлені позовні вимоги необґрунтованими нормами чинного трудового законодавства і такими, що не підлягають задоволенню з огляду на наступне. Відповідно до ст. 91 ЦК України та ст. 62 ГК України ДП «СхідГЗК» є самостійним суб`єктом господарювання і діє на основі статуту. 09 грудня 2021 року набрав чинності наказ Міністерства охорони здоров`я від 01.11.2021 №2393 «Про затвердження Змін до Переліку професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням». Отже, пунктом 6 цього Переліку визначено, що працівники ДП «СхідГЗК» мають обов`язково отримати профілактичне щеплення проти COVID-19, оскільки ДП «СхідГЗК» відноситься до підприємств, установ та організацій, включених до Переліку об`єктів державної власності, що мають стратегічне значення для економіки і безпеки держави, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 04 березня 2015 року №83. Тому наказом в.о генерального директора від 18.11.2021 №444 було визначено дії працівників ДП «СхідГЗК» щодо виконання наказу МОЗ України від 01.11.2021 №2393. Даний наказ є організаційно-розпорядчим документом, який було видано керівником підприємства в межах його повноважень щодо здійснення керівництва підприємством на підставі ч. 3 ст. 64 Господарського кодексу України та Статуту ДП «СхідГЗК» і як такий, що відповідає нормам чинного законодавства України. Накази в.о. генерального директора від 18.11.2021 №444 та спірний наказ від 07.12.2021 №1491о/с «Про відсторонення [PERSON] » є організаційно-розпорядчими документами та які було видано керівником підприємства і стосуються організаційних питань, тобто основної діяльності. Чинним законодавством України заборонено втручання у господарську діяльність будь-кому і навіть суду. Також, відповідач заперечує проти твердження позивача, що відповідач порушив його право на працю, гарантоване ст.. 43 Конституції України та КЗпП України, тому що відповідно до роз`яснення Державної служби України з питань праці від 28.10.2021 №7366/1/4.1-21 роботодавець може відсторонити працівника від роботи, зокрема в інших випадках, передбачених законодавством ст.. 46 Кодексу законів про працю України. До інших випадків , передбачених законодавством належить, зокрема відмова або ухилення від профілактичних щеплень працівників професій, виробництв та організацій, для яких таке щеплення є обов`язковим. Це передбачено статтею 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб». Тому, як інформувала Державна служба України з питань праці, відмова або ухилення працівника від обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 є підставою для його відсторонення. Якщо працівник не надає сертифікат про проходження обов`язкового щеплення - це також є підставою для його відсторонення від роботи. Так як позивач є працівником ДП «СхідГЗК», не пройшов обов`язкове профілактичне щеплення проти COVID-19, не має протипоказань до вакцинації, керівник відповідача зобов`язаний був, відповідно до діючого законодавства відсторонити позивача від роботи задля уникнення адміністративної відповідальності у вигляді штрафу від 2000 до 10000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто від 34000 до 170000 грн. ст. 44-3 КУпАП. Окрім того відповідач зазначає, що тимчасове увільнення працівника від виконання ним його трудових обов`язків в порядку відсторонення від роботи за своєю суттю не є дисциплінарним стягненням, а є особливим запобіжним заходом. Застосовується таких захід у виняткових випадках і має за мету відвернення та/або попередження негативних наслідків. Призупинення трудових відносин в такому випадку не тягне за собою обов`язкове припинення самих трудових відносин. На період усунення від роботи за працівником зберігається його робоче місце. Ухвалою від 14.02.2022 зупинено провадження у справі до набрання законної сили судовим рішенням у справі №640/34778/21 за позовом МОЗ України про визнання протиправним та нечинним наказу №2153 від 04.10.2021. 20.04.2022 постановою Дніпровського апеляційного суду ухвалу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області від 14.02.2022 скасовано та направлено справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Ухвалою від 25 травня 2022 року прийнято заяву позивача про збільшення позовних вимог. Відзиву на уточнену позовну заяву від відповідача до суду не надходило. Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що позивач [PERSON] перебуває з відповідачем у трудових відносинах з 02.10.2006 року по теперішній час, що підтверджується копією трудової книжки серії [NUMBER] . (а.с.9-10) На виконання вимог п. 6 наказу МОЗ України від 01.11.2011 № 239, з метою забезпечення стабільного виробничого процесу в усіх структурних підрозділах підприємства, враховуючи вимоги наказів Міністерства охорони здоров`я України від 04.10.2021 № 2153, від 01.11.2021 № 2393,

Outcome: partial