Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

09 лютого 2022 року позивач звернулась з позовом до відповідача про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що відносини між подружжям припинені внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення. Фактично, шлюбні відносини припинені з вересня 2019 року, наміру їх відновлювати не має, подальше збереження сім`ї неможливо. Ухвалою Центрального районного суду м. Миколаєва від 09.02.2022 року відкрито провадження у справі у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Позивач до суду подала заяву з проханням розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Зазначає, що фактично шлюб припинився багато років потому,вони взагалі не спілкуються з 2019 року, вона не знає , де він преебуває взагалі, а йому боїться навіть повідомляти місце свого перебування. З 2016 року відповідач почас застосовувати до неї фізичне насильство після того, як їх діти почали жити окремо. Також їх сім`я розпалася і на грунті різних політичних поглядів на те, що відбувається в карїні після 2014 року, відповідач був проти її та їх дітей волонтерської діяльності. Примирення неможливо, збереження сім`ї суперечить її інтересам. Просить повернути їй дошлюбне прізвище - [PERSON] . Відповідач повторно не з`явився у судове засідання. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Заперечень від відповідача не надійшло. Судом ухвалено про заочний розгляд справи у порядку ст. 280-281, відповідно до ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не проводиться. Обставини справи, встановлені судом. Сторони перебувають у шлюбі з 28 квітня 1990 року. Від шлюбу неповнолітніх дітей не мають. Як зазначає позивач, на час звернення до суду, вони, протягом тривалого часу, фактично припинили шлюбні відносини і проживають окремо, примирення та збереження шлюбу між ними неможливо. Шлюб це добровільний, рівноправний, сімейний союз жінки та чоловіка спрямований на створення сім`ї та зареєстрований у державному органі реєстрації актів цивільного стану. Загальна декларація прав людини у ч. 2 ст. 16 містить положення, за яким шлюб може укладатися тільки при вільній і повній згоді сторін, що одружуються, а за ст. 23 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права, жоден шлюб не може бути укладений без вільної і цілковитої згоди тих, хто одружується. За аналогією можливо зробити висновок, що й подальше існування сім`ї, як добровільного союзу у разі відсутності добровільної згоди чоловіка чи жінки на такий союз, не може мати місце. Принцип добровільності шлюбу закріплений у ст. 51 Конституції України у відповідності до якого шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Чинне законодавство України забороняє примушування до шлюбу. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. За такого, внаслідок несумісності характерів, різних поглядів на життєві проблеми та шляхи їх вирішення, подружні стосунки припинені та в теперішній час не підтримуються. За таких обставин суд вважає, що сім`я розпалась, відновлення її неможливе та недоцільне, а тому позов підлягає задоволенню, а шлюб на підставі ст. 112 СК України - розірванню. Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача сплачений судовий збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved