Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

У грудні 2021 року представник позивача [PERSON] поштою звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Є.М., зареєстрований в реєстрі за №108885 від 08.06.2021 року, яким звернено стягнення з позивача заборгованість за кредитним договором №113671382 від 04.07.2014 року на користь ТОВ Фінансова\~ компанія «Еліт Фінанс» в розмірі 12 678,69 грн. В обґрунтування позову вказував, що 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. вчинив виконавчий напис, що зареєстрований в реєстрі за №108885, яким стягнуто позивача заборгованість за кредитним договором №113671382 від 04.07.2014 року на користь ТОВ Фінансова\~ компанія «Еліт Фінанс» в розмірі 12 678,69 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 рік. З виконавчого напису вбачається, що сума заборгованості по кредитному договору становить - 12 628,69 грн., з яких заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 510,31 грн.; заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 818,38 грн.; заборгованість за штрафними санкціями в розмірі 1 300 грн. Виконавчий напис вчинено майже через 7 років після укладення договору, що свідчить про пропуск позовної давності. Період, який проводиться стягнення заборгованості за виконавчим написом становить з 25.05.2021 року по 03.06.2021 рік. Посилаючись на положення матеріального та процесуального права України, позивач вважає оскаржуваний виконавчий напис таким, що не відповідає вимогам законодавства, зокрема ст. 87 ЗУ «Про нотаріат», постанові КМУ № 1172 від 29.06.1999 року. 12.01.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 17.01.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання копії ухвали про відкриття провадження позивачем 22.01.2022 року, а також позовної заяви з додатками відповідачем 24.01.2022 року і 31.01.2022 року третьою особою-2. Конверт з поштовим відправленням на адресу приватного нотаріуса повернувся на адресу суду з відміткою неврученим адресату. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 08.06.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. був вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 108885, яким стягнуто з позивача заборгованість за кредитним договором №113671382 від 04.07.2014 року на користь ТОВ Фінансова\~ компанія «Еліт Фінанс» за період з 25.05.2021 року по 03.06.2021 року включно заборгованість за тілом кредиту в розмірі 10 510,31 грн.; заборгованість за відсотками та комісією в розмірі 818,38 грн.; заборгованість за штрафними санкціями в розмірі 1 300 грн, а також плату за виконавчий напис 50 грн., що загалом становить 2 678,69 грн. 10.09.2021 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Київської області Валявського О.А. відкрито виконавче провадження №66789988 з виконання зазначеного виконавчого напису нотаріуса. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі\~ виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19),\~ від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З оскаржуваного виконавчого напису вбачається про нарахування боргу, що складається з тіла кредиту, відсотків та штрафних санкцій за кредитним договором від 04.07.2014 року, право вимоги перейшло відповідачу на підставі договору факторингу від 25.05.2021 року, період нарахування сум до стягнення 25.05.2021 по 03.06.2021 року, тобто за десять днів, що ставить під сумнів безспірність заборгованості позивача, зважаючи на відсутність у справі відомостей про рух коштів за весь період кредитування по рахунку позичальника, а також самого кредитного договору. Крім цього, постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може\~ ґрунтуватися на припущеннях. Дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини, на які посилався позивач, як на підставу позовних вимог, відсутність заперечень відповідача на позов та доказів на їх підтвердження, з врахуванням засад законності, розумності і справедливості, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позовної вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved