Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до [PERSON] , третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог на стороні відповідача Новомиргородська районна державна нотаріальна контора, Новомиргородська дільниця обласного комунального підприємства Кіровоградського обласного об`єднаного бюро технічної інвентаризації, [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом. В обґрунтування позову зазначила, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Кіровоградської області 24.03.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за №301 у спадковій справі померлого [INFO] [PERSON] , його донька [PERSON] отримала спадкове майно на частину якого у спадкодавця не було правовстановлюючих документів, а іншої частини спадкового майна взагалі не було. Спадщина, на яку нотаріусом незаконно видане [PERSON] свідоцтво про право на спадщину за законом складається з ј частки житлового будинку, господарсько-побутовими будівлями: сарай літ. «Б», погріб літ. «В», сарай літ. «В», сарай літ «Д», гараж літ «Ж», убиральня літ «У», огорожа №3, вимощення літ І. II, та знаходиться в [ADDRESS] . Позивач являється співвласником будинку [ADDRESS] , та їй належить на праві особистої приватної власності частина майна, яке нотаріус помилково вказав у зазначеному вище свідоцтві про право на спадщину за законом виданого [PERSON] 24.03.2015 року, тим самим порушено її право особистої власності, а тому на підставі ст.1301 ЦК України, звертається з даним позовом про визнання про визнання недійсним виданого [PERSON] свідоцтво. Зазначила, що вказане у свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року, реєстровим номером 301 виданого [PERSON] на спадкове майно померлого батька [PERSON] , таке майно як гараж, огорожа та вимощення, належать позивачу на праві особистої власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Заліпським В.О. 24 січня 2009 року у спадковій справі №177/08 зареєстрованого в реєстрі за №142. Вказала, що відповідно до рішення виконавчого комітету Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 25 грудня 2008 року № 1382 «Про оформлення права власності на самовільне будівництво господарських споруд по [ADDRESS] » її мати [PERSON] , а надалі і позивач, як спадкоємець є власником гаражу розміром 8,3 м Х 4,8 м. Повідомила, що її мати [PERSON] , будучи співвласником вказаного будинку на присадибній земельній ділянці, якою вона тривалий час користувалася за погодженням всіх співвласників, в 2000 році побудувала за свої особисті кошти гараж, а в 2002 році огорожу і вимощення. А тому, з посиланням на норми статті 357 ЦК України, матір позивача [PERSON] була власником цього майна, а потім і позивач, оскільки в подальшому його успадкувала. Крім цього зазначила, що оскільки в технічному паспорті на садибний індивідуальний житловий будинок в [ADDRESS] , виготовленого 10.07.2014 року вказано, що [PERSON] (батько [PERSON] ) придбав ј частку житлового будинку та господарські будівлі і споруди на підставі договорів купівлі продажу від 26.11.1980 року, за реєстраційним номерами 141,1143, але в договорах таке майно як гараж , огорожа і вимощення відсутнє. Отже, [PERSON] не був власником гаража, огорожі і вимощення, а тому [PERSON] не могла прийняти від нього, як спадщину гараж, огорожу і вимощення із-за відсутності у спадкодавця правовстановлюючих документів. Також вказала, що [PERSON] помер [INFO] , а такі об`єкти як гараж (літ. «Ж»), огорожа (літ. №-№ 3) та вимощення (літ. І ІІ) побудувала мати позивача [PERSON] згідно технічного паспорта на будинок у 2000-2002 роках, тобто більш ніж через 18 років після його смерті. А тому, оскільки [PERSON] , будучи мертвим не міг приймати участі у будівництві зазначених об`єктів в 2000-2002 роках, тому, відповідно, [PERSON] не могла їх прийняти як спадщину відповідно до зазначеного вище свідоцтва від 24 березня 2015 року. Оскільки у спадковій справі померлого [PERSON] відсутні правовстановлюючі документи, які підтверджують його право власності на гараж, вимощення та огорожу, а тому ці споруди безпідставно внесені до свідоцтва про право на спадщину за законом видане [PERSON] 24 березня 2015 року. \~ \~ \~ \~Таким чином, вважає, що [PERSON] не мала права на спадкування такого майна, як гараж, вимощення та огорожа, а тому вказане свідоцтво необхідно визнати недійсним. Іншого майна, зазначеного у свідоцтві, а саме, а саме ј частки будинку, сарай (літ. «Б»), погріб (літ. «В»), сарай (літ. «Д») та убиральня (літ. «У») не існувало з 2006 року, що підтверджується експертним висновком шифр 658/2006 за липень 2006 року та постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04.05.2007 року. З посиланням на ст. 357, 1218, 1226, 1301 ЦК України зазначила, що [PERSON] не могла і не мала права отримати вказане в свідоцтві про право на спадщину за законом від 24.03.2015 року майно, а тому вважає, що свідоцтво безспірно підлягає визнанню недійсним з моменту його видачі з урахуванням ст.1301 ЦК України. У відзиві на позовну заяву відповідач [PERSON] вважає, що позивачем при зверненні з даним позовом не доведено та не підтверджено належними і допустимими доказами, що відповідач не мала права на спадкування, а також, що у зв`язку із видачею свідоцтва право на спадкування за законом порушені права позивача. Позивачем при зверненні з даним позовом до суду не доведено обставин, на які вона посилається в змісті позовної заяви та не доведено наявність порушеного права позивача при отриманні свідоцтва про право на спадщину за законом відповідачем [PERSON] . Крім того, зазначила, що позов подано з порушенням строку позовної давності, позивачем не доведено той факт, що вона не могла дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загальних норм, встановлених ст. 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається, як на підставу вимог або заперечень. А тому вважає, що позовна заява позивача [PERSON] до відповідача [PERSON] про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом задоволенню не підлягає в повному обсязі. Просить відмовити в задоволенні позову. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні відповідача [PERSON] подала письмові пояснення, в яких зазначила, що її залучено у якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, вказала, що вона придбала у [PERSON] , за договором купівлі продажу ј частки житлового будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] . Вказана частка належала їй на праві власності згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 р. за реєстровим №301. Оскільки дане свідоцтво є предметом спору у цій справі згідно якої вона на даний час є власником Ѕ частки будинку ( ј частку будинку за вищевказаною адресою вона успадкувала після смерті матері, а іншу ј частку купила у [PERSON] за договором купівлі продажу 2 серпня 2016 р). У даній справі [PERSON] є відповідачем. У позовній заяві [PERSON] надала договір купівлі продажу та пояснила, що [PERSON] відчужила свою частку у праві спільної часткової власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] на користь [PERSON] . Тому, на момент звернення до суду з позовом, [PERSON] жодним чином не могла порушити, не визнати суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача [PERSON] . При цьому посилалася на результати розгляду справи Черкаським апеляційний судом від 22 квітня 2021 року справа №395/853/19 та постанови Верховного Суду від 27 січня 2022 року справа №395/853/19 провадження №61-8483 св21 за позовом [PERSON] до Новомиргоросдької міської ради, [PERSON] , [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом на спадкове майно за адресою: [ADDRESS] , в якій Верховним Судом надане детальне роз`яснення, що [PERSON] є неналежним відповідачем у даній цивільній справі, оскільки станом на час подання позову [PERSON] до [PERSON] , яка не являється співвласником спірного майна та за результатами розгляду справи суд відмовив в позові,у зв`язку з неналежним відповідачем (том 3 а.с.157-158). Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, зазначених в позові. Представник позивача адвоката Запорожець Ф. просив задовольнити позов в повному обсязі. \~ \~ \~ \~Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору [PERSON] в судовому засіданні просила відмовити повністю в задоволенні позову, з посиланням на письмові пояснення, надані нею. Також зазначила, що [PERSON] при звернення до суду із даним позовом пропустила строк позовної давності. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] звернулася до суду із заявою (том №2, а.с. 204), в якій позовні вимоги позивача [PERSON] не визнала, просила провести судовий розгляд без її участі. Завідувач Новомиргородської районної державної нотаріальної контори Кіровоградської області подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи без його участі та заперечив у задоволенні позову, так як Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] 24.03.2015 року у відповідності до Глави 26 «Право спільної власності» ЦК України та ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», так як розділ у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відкривається на цілий об`єкт нерухомого майна, а у «Праві власності зазначено лише частка». Начальником ОКП «Кіровоградське ООБТІ» подано заяву, в якій зазначено, що Новомиргородська дільниця ОКП «Кіровоградське ООБТІ» як третя особа просить розглянути справу за наявними матеріалами без участі представника БТІ. Заслухавши учасників\~справи, дослідивши докази по справі в їх сукупності, з`ясувавши підстави та предмет позову, характер спірних правовідносин, прав та інтересів, за захистом яких звернулася позивач, виходячи з положень ст.12 та ст.13 ЦПК України, якими цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, які мають рівні права щодо подання доказів та доведення перед судом їх переконливості, при цьому, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи, суд приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що на підставі договорів купівлі-продажу від 26 листопада 1980 року [PERSON] та [PERSON] придбали по ј частині будинку з надвірними будівлями на [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 1312,3 кв. м, який складається з одноповерхового дерев?яномазаного жилого будинку, облицьованого цеглою, загальною площею 108,8 кв. м, та надвірних будівель: сарай під\~\~літ. «Г», погріб під літ. «В», вбиральня під літ. «У» (том №1, а.с. 14-15). Новомиргорордською дільницею ОКП Кіровоградське ООБТІ на заяву [PERSON] повідомлено наступне: гараж (8,30 х 4,30 м), було узаконено та визнано право власності рішенням виконкому Новомиргородської міської ради від 25.12.2008 р. №1382 за померлою [PERSON] . Після узаконення самовільного будівництва змінилися частки. Після проведення перерахунку часток попередні правовстановлюючі документи гасяться та видаються свідоцтва про право власності на нові частки. Заяв на перерахунок часток до БТІ не надходило, перерахунок часток не виконувався, залишилися правовстановлюючі документи, які не відповідають новим часткам. За відсутності згоди всіх співвласників щодо зміни часток питання вирішується в судовому порядку (том №1, а.с. 17). Відповідно до експертного висновку про технічний стан будівлі, розташованої на [ADDRESS] , зробленого Проектно-вишукувальним інститутом «Кіровоградагропроект» у 2006 році, по комплексному стану конструктивних елементів будівля під літ. «А» на момент обстеження знаходилася в аварійному стані, подальша експлуатація будівлі житлового будинку неможлива. Обстежена будівля не підлягає ремонту так як затрати на її ремонт перевищують витрати на будівництво нового аналогічного будинку. Будівлі господарського призначення під\~\~літ. «Б», «В», «Г», «Д»,\~«Е», «У» на момент обстеження знаходилися у напівзруйнованому або повністю зруйнованому стані і не підлягають ремонту (том №1, а.с. 18-21). Постановою Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 04 травня 2007 року у адміністративній справі за позовом [PERSON] до виконкому Новомиргородської міської ради Кіровоградської області про скасування рішення про відмову у постановці на квартирний облік та зобов?язання поставити на квартирний облік та надати житло, скасовано рішення\~виконкому Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 17 серпня 2006 року № 149 та зобов?язано виконком Новомиргородської міської ради Кіровоградської області вчинити дії щодо постановки на квартирний облік та надання житла [PERSON] (том №1, а.с. 22-24). Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.03.2015 року, зареєстрованого в реєстрі за № 301, виданого державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Заліпським В.О., [PERSON] прийняла спадщину після смерті батька [PERSON] та набула право власності на 1/4 частки житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Житловий будинок, в якому знаходиться вищезазначена частина дерев`яномазаний, обкладений цеглою, що зазначений на плані літ. Аакр, розміром загальної площі всього будинку 157,2 кв.м, розміром житлової площі всього будинку 91,6 кв.м, та господарсько-побутові будівлі : сарай літ.Б, погріб - літ. В, сарай літ.Д, гараж літ. Ж, убиральня літ. У, огорожа №-№3, вимощення літ. I II. (том 1, а.с. 99). Копія свідоцтва надана завідувачем Новомиргородської районної державної нотаріальної контори В.О. Заліпським на виконання узвали суду від 03.09.2019 року про витребування копії спадкової справи після смерті 1982 року [PERSON] (том 1, а.с.78-99). В подальшому, 02 серпня 2016 року, [PERSON] передала у власність [PERSON] ј частку житлового будинку з господарчо-побутовими будівлями, що розташований за адресою: [ADDRESS] , що належала їй на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року за реєстровим номером 301. (Том №1, а.с. 5-8). Позивач [PERSON] являється співвласником будинку [ADDRESS] , та їй на праві особистої приватної власності на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, посвідченого державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Заліпським В.О. 24 січня 2009 року у спадковій справі №177/08 зареєстрованого в реєстрі за №142, належить Ѕ частина житлового будинку з господарсько-побутовими будівлями, що знаходиться в [ADDRESS] . Житловий будинок, в якому знаходиться вищезазначена частина дерев`яномазаний, обкладений цеглою, що зазначений на плані літ. Аакр, розміром житлової площі всього будинку 91,6 кв.м, розміром загальної площі всього будинку 157,2 кв.м, та господарсько-побутові будівлі: сарай літ.Б,Д, погріб - літ. В, гараж літ. Ж, убиральня літ. У, огорожа літ. №1-3, замощення літ. І-ІІ, яку вона прийняла як спадок після смерті [INFO] її матері [PERSON] (том 1, а.с.9). Згідно з рішенням виконкому Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 25 грудня 2008 року № 1382, обговоривши заяву [PERSON] про оформлення права власності на самовільне будівництво господарських споруд померлою [PERSON] на власній присадибній ділянці на [ADDRESS] та враховуючи Акт перевірки дотримання вимог чинного законодавства в галузі будівництва від 23 грудня 2008 року, оформлено право власності на самовільно побудовані: тамбур розміром\~\~1,40 м * 2,88 м; гараж розміром 8,30 м * 4,80 м, та збільшено загальну площу на 6,6 кв. м, збільшено житлову площу на 1,5 кв. м без порушення технічних норм забудови (Том №1, а.с. 10). Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] , зазначив, що позивач є його дружиною, по [ADDRESS] , проживала його теща [PERSON] , та з 2000 по 2002 рік за її кошти відбувалося будівництво гаража, огорожі та вимощення. Вказаний гараж будували наймані будівельники [PERSON] і [PERSON] , а він їм допомагав, привозив шлакоблок, копали цоколь. [PERSON] та [PERSON] ніякої участі в будівництві не брали, біля гаража ніколи не бачив, як і батька [PERSON] , який помер ще у 1982 році. [PERSON] від батька не могла прийняти спадщину у вигляді гаража, вимощення й огорожі, через те, що він жодної участі в будівництві не брав, все було побудовано з 2000 по 2022 рік. Коли хотіли врегулювати спір мирним шляхом та приїздили до [PERSON] вона сказала, що ні вона, ні її батько нічого не будував та вона ніяких претензій немає. Допитаний в судовому засіданні в якості свідка [PERSON] пояснив, що позивач [PERSON] наймала його для виконання будівельних робіт, в якому році це було не пам`ятає, крім інших будівельних робіт виконував і будову гаража з нуля. Бачив, що в іншій частині будинку було пусто. Багато було свідків хто бачив, як вони працювали. При будівництві не бачив ні [PERSON] , ні [PERSON] . Батька [PERSON] не знає. Оплату за виконану роботу здійснювала [PERSON] , гараж був побудований на її стороні ділянки. Батько [PERSON] купити гараж не міг, тому що в тих роках був навіть інший шлакоблок. Третя особа [PERSON] в судовому засіданні на запитання головуючого у справі відповіла, що не знає коли та хто будував гараж. Статтею 41 Конституції України визначено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Таким чином, підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту є порушення, невизнання або оспорення суб`єктивного права. При вирішенні спору, суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх\~задоволенні. Відповідно до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі статтею 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Статтею 1261 ЦК України передбачено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той ж подружжя, який його пережив, та батьки. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з час відкриття спадщини (частина п`ята статті 1268 ЦК України). Згідно з частиною першою статті 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Положеннями статті 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є майно та/або майнові права, які обтяжені, та/або нерухоме майно та інше майно, щодо якого здійснюється державна реєстрація, зобов`язаний звернутися до нотаріуса або в сільських населених пунктах до уповноваженої на це посадової особи відповідного органу місцевого самоврядування за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на таке майно. Відповідно до статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, а також в інших випадках, встановлених законом. Виходячи з положень статті 1301 ЦК України свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, установлених законом. Іншими підставами можуть бути: визнання заповіту недійсним. Визнання відмови від спадщини недійсною, визнання шлюбу недійсним, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб тощо. Подібні правові висновки містяться в постановах Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-1316/2227/11 (провадження № 61-12290св18), від 11.12.2019 у справі\~№ 414/811/17, від 11\~листопада2020\~року у\~справі №. 752/8119/17-ц. Звертаючись до суду із зазначеним позовом [PERSON] зазначила, що внаслідок видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року порушується її право на нерухоме майно, зокрема гараж під літ. «Ж», огорожа літ. №№3 та вимощення літ І. ІІ., що збудовані її матір`ю [PERSON] за її власні кошти, яка померла [INFO] , та на підставі рішення виконкому Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 25 грудня 2008 року № 1382 за [PERSON] оформлено право власності на самовільно побудовані споруди, в тому числі і гараж розміром 8,30 м * 4,80 м. 24 січня 2009 року [PERSON] видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно з яким до спадкового майна увійшов гараж під літ. «Ж», огорожа літ.№1-3, замощення літ. І-ІІ. Згідно з технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок на [ADDRESS] , виготовленим Обласним комунальним підприємством «Кіровоградське обласне об`єднане бюро технічної інвентаризації» станом на 10 липня 2014 року, гараж під літ. «Ж», огорожа №-№3, вимощення І ІІ є об`єктами права власності. Вказано, що [PERSON] придбав ј частку житлового будинку та господарські будівлі і споруди на підставі договорів купівлі-продажу від 26.11.1980 року, за реєстраційними номерами 141, 1143, проте в договорах таке майно як гараж, огорожа, вимощення відсутнє. (том №1, а. с. 11-13). Згідно з пунктами 212, 216 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 03 березня 2004 року № 20/5 (далі Інструкція № 20/5), яка була чинною на час відкриття спадкової справи до майна [PERSON] , нотаріус при видачі свідоцтва про право на спадщину за законом перевіряє факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства за законом осіб, які подали заяву про видачу свідоцтва, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців обов`язково вимагаються відповідні документи.\~Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, провадиться нотаріусом після подання правовстановлювальних документів про належність цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна, у тому числі наявності чи відсутності податкової застави та інших застав за даними відповідних реєстрів.\~Якщо до складу спадкового майна входить нерухоме майно, що підлягає реєстрації (за винятком земельної ділянки), нотаріус вимагає, крім правовстановлювального документа, витяг з Реєстру прав власності, а в місцевостях, де інвентаризація не проводилась, довідку відповідного органу місцевого самоврядування. У Главі 10 Розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі Порядок № 296/5), який був чинним на час видачі відповідачу [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом, визначено порядок видачі свідоцтв про право на спадщину. Так пунктом 1.2 Порядку № 296/5 передбачено, що при зверненні спадкоємця у зв`язку з відкриттям спадщини нотаріус з`ясовує відомості стосовно факту смерті спадкодавця, часу і місця відкриття спадщини, кола спадкоємців, наявності заповіту, наявності спадкового майна, його складу та місцезнаходження, необхідність вжиття заходів щодо охорони спадкового майна. При видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє: факт смерті спадкодавця, час і місце відкриття спадщини, наявність підстав для закликання до спадкоємства, якщо має місце спадкування за законом, прийняття спадкоємцем спадщини у встановлений законом спосіб, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. На підтвердження цих обставин від спадкоємців витребовуються документи, які підтверджують вказані факти. Видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна (пункти 4.14, 4.15 Порядку № 296/5). Згідно з пунктом 4.22 Порядку № 296/5 нотаріус у випадку видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, квартиру та інше нерухоме майно вносить відомості про перехід права власності на ім`я спадкоємця до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно в порядку, установленому законодавством у сфері державної реєстрації речових прав на нерухоме майно. Свідоцтво про право на спадщину за законом, видане [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 301, на ј частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, в тому числі і на гараж під\~\~літ. «Ж», огорожа №-№3, вимощення літ.І ІІ оскільки таке майно належало спадкодавцю [PERSON] : на 1/8 частку на підставі Дублікату договору купівлі продажу, виданого Державним нотаріальним архівом в Кіровоградській області 05 червня 2013 року за реєстром № 167, оригінал якого посвідчений Новомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області 26 листопада 1980 року за реєстром №1141 і на 1/8 на підставі Дублікату договору купівлі продажу, виданого Державним нотаріальним архівом в Кіровоградської області 05 червня 2013 року за №168, оригінал якого посвідчений НЕовомиргородською державною нотаріальною конторою Кіровоградської області у листопаді 1980 року за реєстром №1143 та зареєстровані в бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №2 номер запису №292. Проте при видачі відповідачу свідоцтва про право на спадщину за законом нотаріус не перевірив чи зареєстровано за позивачем право власності на таке нерухоме майно як гараж під літ. «Ж», огорожа №-№3, вимощення літ.І ІІ, на підставі рішення виконкому\~Новомиргородської міської ради Кіровоградської області від 25 грудня \~\~2008 року № 1382, яке є чинним, ніким не скасовано, та прийнято у зв`язку з виключною компетенцією органу місцевого самоврядування. \~ \~ \~ \~Суд констатує, що внаслідок видачі [PERSON] свідоцтва про право на спадщину за законом порушено права [PERSON] , оскільки як у свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 січня 2009 року, виданого на ім`я [PERSON] , так і у свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року, виданого на ім`я [PERSON] , яка є спадкоємцем майна [PERSON] , який помер [INFO] , а також у договорі купівлі-продажу від 02 серпня 2016 року, за умовами якого [PERSON] продала [PERSON] ј частину будинку з господарсько-побутовими будівлями на [ADDRESS] , до складу спадщини включено нерухоме майно, власником якого на підставі чинного рішення органу місцевого\~самоврядування була [PERSON] , після смерті якої спадщину прийняла [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Наявність цього нерухомого майна у свідоцтві про право на спадщину за законом від 24 березня\~2015\~року,\~виданому на\~ім`я [PERSON] , є перешкодою у володінні, користуванні та розпорядженні [PERSON] нерухомим майном, отриманим у спадщину, що і стало підставою для звернення останньої до суду за захистом свого права. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Вирішуючи даний спір, суд враховує постанову Верховного Суду від 07 липня 2021 року у справі №395/332/19 та висновки зроблені в ній Верховним Судом(том №2, а.с.172-180 ). Також судом враховано ухвалу Верховного Суду від 30 квітня 2020 року у справі №395/1053/16-ц, якою зупинено виконання рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 10 липня 2018 року, в тому числі, із підстав розглядом Маловисківським районним судом Кіровоградської області цивільної справи №395/763/19 за позовом [PERSON] про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого [PERSON] (том №2, ас. 247-249). Крім того, суд враховує, що станом на час ухвалення судом рішення у даній справі судове рішення у справі №395/1053/16-ц не ухвалено та відповідно не набрало законної сили. При цьому, суд вважає помилковими ствердження третьої особи [PERSON] , з посиланням на постанови Черкаського апеляційного суду від 22 квітня 2021 року справа №395/853/19 та Верховного Суду від 27 січня 2022 року справа №395/853/19 провадження №61-8483 св21, про те, що [PERSON] є неналежним відповідачем у даній цивільній справі, оскільки станом на час подання позову [PERSON] до [PERSON] , яка не являється співвласником спірного майна та за результатами розгляду справи, суд відмовив в позові,у зв`язку з неналежним відповідачем, з огляду на таке. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідач - це особа, яка на думку позивача, або відповідного право уповноваженого суб`єкта, порушила не визнала чи оспорила суб`єктивні права, свободи чи інтереси позивача. Відповідач притягується до справи у зв`язку з позовною вимогою, яка пред`являється до нього. Під неналежними відповідачами розуміють таких відповідачів, щодо яких судом під час розгляду справи встановлено, що вони не є зобов`язаними за вимогою особами. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року по справі №759/3515/19. Предметом позову у даній справі є свідоцтво про право на спадщину за законом від 24.03.2015 року, зареєстроване в реєстрі за № 301, видане саме [PERSON] , а не [PERSON] , після смерті її ( [PERSON] ) батька Змієнка, та таким свідоцтвом порушено права [PERSON] . Судом враховано, що на час звернення [PERSON] до суду з даним позовом, [PERSON] продала успадковану частину будинку з господарськими будівлями [PERSON] , та рішення суду у даній справі може вплинути на її права та обов`язки, як власника майна, а тому вона була залучена судом до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору стороні відповідача. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Крім того, не заслуговує на увагу, посилання третьої особи [PERSON] на ту обставину, що позивач [PERSON] не має права оскаржувати вказане свідоцтво про право на спадщину за законом, оскільки не перебуває у родинних відносинах ні з нею, ні з відповідачем [PERSON] , та відповідно її право на спадкування не може бути порушене. \~ \~ \~ \~Разом з тим, як раніше зазначалося судом, свідоцтво про право на спадщину може бути визнано недійсним не лише тоді, коли особа, якій воно видане, не мала права на спадкування, але й за інших підстав, зокрема, порушення у зв`язку з видачею свідоцтва про право на спадщину прав інших осіб. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Тобто, позивач [PERSON] , вважаючи порушеними її права на володіння, користування та розпорядження нерухомим майном, зазначеному в оскаржуваному свідоцтві про право на спадщину за законом, звернулася до суду з позовом про визнання недійсним такого свідоцтва, отже, на переконання суду, [PERSON] є належним позивачем. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ Що стосується заяви, зробленої відповідачем у відзиві, щодо застосування строків позовної давності суд відзначає наступне. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Згідно зі статтею 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України). Частиною першою статті 260 ЦК України визначено, що позовна давність обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими статтями 253-255 цього Кодексу. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України). За правилами частини третьої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Відповідно до частини четвертої статті 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Виходячи з вимог статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. Тобто, перш ніж застосувати позовну давність, суд має з?ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той\~звернувся до\~суду.\~Якщо таке\~право чи\~інтерес не\~порушені,\~суд відмовляє в позові з підстави його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв?язку зі спливом позовної давності за відсутності поважних причин її пропущення, наведених позивачем. Подібні правові висновки викладено Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 22 травня 2018 року у справі № 369/6892/15-ц (провадження № 14-96цс18). Так,\~під час\~розгляду справи\~в суді,\~позивачем наголошувалося,\~що вона\~звернулася до\~суду з\~даним позовом\~після ухвалення\~рішення Новомиргородським\~районним судом\~Кіровоградської області\~від\~10\~липня 2018\~року,\~у справі\~№ 395/1053/16-ц\~за позовом\~ [PERSON] \~до [PERSON] \~про виділ\~в натурі\~Ѕ частки\~будинку та\~усунення перешкод\~у виділі\~та приватизації\~Ѕ частки\~земельної ділянки\~для обслуговування\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами.\~Під час\~розгляду якої\~судом витребувано\~спадкову справу\~на померлого\~Змієнка та\~позивач дізналася\~про існування\~свідоцтва про\~право на\~спадщину за\~законом видане [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за № 301. \~ \~ \~ \~Як вбачається з матеріалів справи, позивачем додано копію постанови Верховного суду від 04 листопада 2020 року у справі №395/1053/16-ц за позовом [PERSON] до [PERSON] , третя особа Новомиргородська міська рада Кіровоградської області про виділ в натурі Ѕ частки будинку та усунення перешкод у виділі та приватизації Ѕ частки земельної ділянки для обслуговування будинку з господарськими будівлями та спорудами. Із постанови вбачається, що [PERSON] звернулася до суду із вказаним позовом у серпні 2016 року. Рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області ухвалено 10 липня 2018 року. Вказане рішення переглянуто Кропивницьким апеляційним судом та постановою від 17 вересня 2019 року залишено без змін.(Том №2, а.с. 163-171). Як вбачається з матеріалів справи 395/763/19 [PERSON] звернулася до суду з позовом про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом 12 червня 2019 року (том №1, а.с.1). Також із вказаної постанови ВС від 04 листопада 2020 року вбачається, що під час розгляду справи №395/1053/16-ц судами досліджувалося свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 березня 2015 року, видане [PERSON] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Отже суд приходить до висновку, що позивач [PERSON] звернулася до суду з даним позовом в межах строку позовної давності, визначеному ст. 257 ЦК України. \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~При цьому, суд зауважує, що судовому рішенні не надано оцінку заяві відповідача [PERSON] про застосування строку позовної давності, яка надійшла до суду 21.06.2022 року за вх. №4518, передана судді 21.06.2022 року о 16 год. 10 хв., в той час як судове засідання призначено на 20.06.2022 на 14.30 год., та після виходу з нарадчої кімнати 21.06.2022 року о 10.20 год. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення. \~ \~ \~ \~Враховуючи викладені обставини, суд приходить до висновку про наявність підстав та задоволення позову та визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом виданого державним нотаріусом Новомиргородської державної нотаріальної контори Заліпським В.О. 24 березня 2015 року за реєстровим номером 301 спадкоємцю [PERSON] на спадкове майно її батька [PERSON] , який помер [INFO] . \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Рішення суду\~лише про\~визнання свідоцтва\~про право\~на спадщину\~недійсним (без\~врегулювання правовідносин\~своїм рішенням)\~зумовлюватиме обов`язок\~нотаріуса видати\~нове свідоцтво\~з врахуванням\~рішення суду.\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~Відповідно до ст.141 ЦПК України\~з відповідача підлягають стягненню витрати, понесені позивачем по оплаті судового збору за подачу позовної заяви в сумі 768 грн. 40 коп. \~ \~ \~ \~

Outcome: approved