Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з даним позовом, посилаючись на факт проживання однією сім`єю з померлим [INFO] [PERSON] , як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу в період з 1996 року по день його смерті, а тому просить встановити юридичний факт цього. В суді [PERSON] та її представник просили про задоволення заяви з викладених у ній підстав. [PERSON] в суді пояснила, що з 1996 року проживала разом з [PERSON] за адресою [ADDRESS] . [INFO] в них народилася спільна дитина [PERSON] , відомості про батька якого записані у свідоцтві про народження дитини з її слів. За час спільного проживання як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу вони вели спільне господарство, мали спільний побут, спільний бюджет, разом виховували дитину, фактично виконували права та обов`язки подружжя. [INFO] [PERSON] помер, а вона разом з сином продовжила проживати у тому ж будинку. Оскільки шлюб між нею та [PERSON] офіційно не зареєстрований, вона позбавлена можливості отримати свідоцтво про право на спадщину після смерті чоловіка. Державний нотаріус Вишгородської районної нотаріальної контори Київської області подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Представник АТ КБ «Приватбанк» подав суду письмові пояснення по справі, в яких зазначив, що заявницею у своїй заяві не зазначено будь-яких доказів, що підтверджують факт родинних відносин з померлим [PERSON] , окрім показів свідків. Представник АТ КБ «Приватбанк» до суду не прибув, подав заяву про відкладення розгляду справи по суті. Оскільки суд позбавлений можливості відкласти розгляд справи на підставі ст. 223 ЦПК України, в межах строку встановленого ст. 210 ЦПК України, дану справу слід розглянути на підставі наявних доказів, коли неявка заінтересованої особи не є перешкодою для розгляду справи. Заслухавши заявницю та її представника, допитавши свідків, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного. Встановлено, що [INFO] [PERSON] помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть [NUMBER] від 05 лютого 2020 року. Згідно довідки виконавчого комітету Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області про реєстрацію місця проживання особи №61 від 27 червня 2020 року [PERSON] з 12 липня 1978 року по день смерті [INFO] був зареєстрований в [ADDRESS] . Як вбачається з довідки виконавчого комітету Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області №211 від 27 червня 2020 року [PERSON] , який помер [INFO] , на момент смерті постійно проживав та був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . На день смерті разом з ним в даному житловому будинку були зареєстровані, проживали і проживають на даний час: [PERSON] та [PERSON] . Заповіт від імені [PERSON] Козаровицькою сільською радою не посвідчувався. Згідно довідок виконавчого комітету Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області про реєстрацію місця проживання особи №62 та №64 від 27 червня 2020 року, [PERSON] з 08 листопада 2013 року, а [PERSON] з 22 січня 2014 року та по теперішній час зареєстровані в [ADDRESS] . Відповідно до довідки виконавчого комітету Козаровицької сільської ради Вишгородського району Київської області №62 від 05 лютого 2020 року [PERSON] поховала за власний рахунок [PERSON] . З акту про фактичне проживання особи складеного 19 листопада 2021 року старостою с. Козаровичі [PERSON] , [PERSON] з 1996 року по 21 січня 2020 року проживала спільно з [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . Виховували сина [PERSON] , [INFO] , вели спільне господарство (обробляли земельну ділянку, робили капітальний ремонт будинку за адресою: [ADDRESS] ). Як вбачається з довідок Вишгородського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Вишгородському районі Київської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) №21.9-32.1/4279 від 11 грудня 2021 року та 22.19-32.1 від 03 травня 2022 року ані [PERSON] , ані [PERSON] в зареєстрованому шлюбі не перебували. На підставі претензії кредитора АТ КБ «Приватбанк» від 22 травня 2020 року за Вх. №251/02-14, після смерті [PERSON] заведено спадкову справу № 74/2020. [PERSON] у встановлений ст. 1270 ЦК України строк подала до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України. \~ \~ \~ \~ Інших спадкоємців після смерті [PERSON] немає, що підтверджується матеріалами згаданої спадкової справи. Постановою державного нотаріуса Вишгородської районної державної нотаріальної контори Київської області від 28 липня 2020 року заявниці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після померлого [INFO] [PERSON] , у зв`язку відсутністю документів, що підтверджуючих родинні стосунки із померлим. Згідно ст. 61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. На підставі ст. 74 СК України якщо жінка та чоловік проживають однією сім`єю, але не перебувають у шлюбі між собою або в будь-якому іншому шлюбі, майно, набуте ними за час спільного проживання, належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено письмовим договором між ними. Згідно ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом». Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року №5-рп/99 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, але й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. У постанові Верховного Суду від 15 липня 2020 року у справі №524/10054/16, суд вказав, що належними та допустимими доказами проживання чоловіка та жінки однією сім`єю без реєстрації шлюбу є, зокрема: свідоцтва про народження дітей; довідки з місця проживання; свідчення свідків; листи ділового та особистого характеру тощо; свідоцтво про смерть одного із «подружжя»; свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько; виписки з погосподарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого, так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Факт проживання заявниці та [PERSON] однією сім`єю також підтверджується показаннями в суді свідків [PERSON] та [PERSON] , які є сусідами заявниці та показали, що [PERSON] з 1996 року, а [PERSON] з 2004 року знайомі з заявницею та їм відомо, що [PERSON] з того часу проживала разом з [PERSON] , як чоловік та дружина та спільно вели господарство. Крім того обставини спільного проживання [PERSON] та [PERSON] підтвердив в суді й допитаний як свідок син заявниці - [PERSON] , 2005 року народження, який вважає [PERSON] своїм рідним батьком, що постійно проживав з [PERSON] як чоловік та дружина, займався його вихованням. Також факт спільного проживання [PERSON] та [PERSON] як чоловіка та жінки підтверджується численними спільними фотографіями, із зображенням останніх в побуті, на сімейних святах та під час спільного відпочинку. Таким чином у суду не має сумнівів, що [PERSON] та [PERSON] проживали як чоловік та жінка без шлюбу з 1996 року, з того часу останні жили спільно, не приховуючи своїх відносин, вели спільне господарство, мали спільні права та обов`язки й усталені стосунки притаманні подружжю. Встановлення даного факту має юридичне значення для вирішення питання про оформлення свідоцтва про право на спадщину після смерті [PERSON] . З огляду на викладене, суд вважає доведеним факт постійного проживання\~ [PERSON] \~та [PERSON] \~з 1996 року по день його смерті [INFO] . На підставі викладеного, а також враховуючи те, що законом не передбачено іншого порядку встановлення цього факту, суд приходить до висновку про задоволення заяви [PERSON] . За таких обставин заява є обґрунтованою та підлягає задоволенню. На підставі викладеного і

Outcome: approved