Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

16 червня 2021 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , який продовжує навчання, в якому просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання їх сина у твердій грошщовій сумі у розмірі 4000 грн щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення дитиною 23 років. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 10.11.2001 по 15 лютого 2012 року, шлюб розірвано за рішенням суду. У шлюбі у подружжя народився син [PERSON] , [INFO] , який проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні, оскільки продовжує навчання на денній формі і не має змоги працювати та забезпечувати себе самостійно. Зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання сина, не надає матеріальної допомоги, холча знає, щ осин продовжує навчання. Вказує, що на даний час вона не взмозі самостійно забезпечити належний рівень життя та розвитку сина, його утримання в місяць складає приблизно 8000-9000 грн, відповідач же фізично здоровий, працює в АТ «Миколаївобленерго» та отримує достатню заробітну плату. Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 25.06.2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Розгляд справи неодноразово відкладався в зв`язку з неявкою сторін по справі. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв`язку, просить терміново розглянути її справу та задовольнити позов з викладених підстав. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився, повідомлявся судом належним чином, ні відзиву, ні письмових пояснень, ні будь-яких доказів щодо суті спору суду не надав. З урахуванням особливої категорії справи щодо захисту прав дітей на забезпечення рівня життя та здоров`я, з огляду на особливу вразливість позивачів у категорії справ про стягнення аліментів на утримання дітей , враховуючи, що відповідач за майже рік з отримання позовної заяви жодного разу не надав суду жодних заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову - судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі , від якого мають сина [PERSON] , [INFO] . Як підтверджується матеріалами справи, [PERSON] з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року навчався на денній формі навчання у Мигійському коледжі Миколаївського національного аграрного університету на спеціальності «ветеринарна медицина». Згідно довідки від 13.06.2022 року № 1150 Миколаївського аграрного університету , [PERSON] , навчається на другому курсі денної форми навчання за пеціальністю «технологія виробництва та переробки продукції тваринництва», закінчує навчання за СВО Бакалавр в червні 2024 року. Відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають інші особи, що його матеріальний стан, стан його здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дитини. Згідно з частиною другою статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 СК України). Статтею 199 СК України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 182 СК України у редакції, чинній на час вирішення справи судами попередніх інстанцій, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Відповідно до пункту 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: 1) досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; 2) продовження ними навчання; 3) потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; 4) наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Також при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим із батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Аналогічна правова позиція висвітлена в Постанові Верховного Суду від 17 червня 2020 року у справі № 761/10510/17. Відтак з системного аналізу вказаних норм слідує, що під час розгляду справ за позовом про стягнення аліментів на повнолітніх дітей, які продовжують навчання, підлягають доказуванню та встановленню обставини, зокрема, потреба повнолітньої дитини в матеріальній допомозі у зв`язку з продовженням навчання та наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Враховуючи надані сторонами матеріали та докази, а також встановлені обставини та факти, суд дійшов висновку, що відповідач здатний надавати матеріальну допомогу синові, який продовжує навчання. Так, судом установлено, що [PERSON] , який є сином відповідача, як на день звернення до суду, так і на час розгляду справи судом не досяг 23 років, продовжує навчання, не працює. Навчання на денній формі позбавляє [PERSON] можливості працевлаштуватися та одержувати певний дохід, у зв`язку з чим він потребує матеріальної допомоги. Таким чином, установивши, що син відповідача продовжує навчатися та у зв`язку з цим потребує матеріальної допомоги, а відповідач, який є працездатною особою, зобов`язаний та має можливість утримувати повнолітнього сина , сід дійшов висновку про стягнення з відповідача аліментів на повнолітнього сина, який продовжує навчання до завершення навчання, але не більше, ніж до досягнення ним 23-річного віку. При визначенні суми, яку потребує син відповідача на період навчання суд враховує обставини, визначені в ст. 182 СК України, а саме стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище відповідача, те, розмір прожиткового мінімуму, який існує в державі для працездатних осіб на час винесення судом рішення. Також суд враховує розмір ймовірної вартості витрат на навчання, оплату переїзду до місця навчання та у зворотному напрямку; на засоби індивідуальної гігієни, на харчування та на одяг дитини ( відповідних доказів вартості цих витрат позивач суду не надала) , ту обставину, що син відповідача, як повнолітня особа, повинен і самостійно приймати заходи до власного матеріального забезпечення та визначає їх у розмірі 3000 грн. щомісяця, починаючи з дня звернення до суду з позовом, тобто з 16 червня 2021 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30.06.2024, але не більше, ніж до досягнення ним двадцяти трьох років. Відповідно до ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів. На підставі викладеного та

Outcome: partial