Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

у лютому 2022 року до Саратського районного суду Одеської області надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про зміну розміру стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, в якій позивачка просить стягнути з відповідача на її корить аліменти у твердій грошовій сумі у розмірі 5000 гривень, по 2500 гривень на кожну дитину щомісяця, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісяця, починаючи з дня подачі позовної заяви до повноліття доньки [PERSON] , тобто до [INFO] , потім 2500 грн. до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , з індексацією відповідно до закону. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 04 лютого 2015 року рішенням Саратського районного суду Одеської області. Сторони мають двох дітей, доньку [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] . Рішенням Саратського районного суду Одеської області від 15 квітня 2015 року з [PERSON] на її користь стягнуто на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , аліменти в сумі 1000 гривень, щомісячно, починаючи з 13 березня 2015 року по 500 гривень на кожну дитину, до повноліття [PERSON] , тобто до [INFO] , потім 500 гривень до повноліття сина [PERSON] , тобто до [INFO] , з індексацією відповідно до закону, або зміни матеріального становища сторін. На цей час діти потребують додаткових затрат, пов`язаних з необхідністю їх інтелектуального та духовного розвитку, придбання необхідних для цього речей, іграшок. Матеріальний стан позивачки не дозволяє їй утримати неповнолітніх дітей на рівні розміру аліментів, стягнутих судовим рішенням від 15 квітня 2015 року. Відповідач [PERSON] отримує великі доходи, однак систематично скриває свої реальні доходи, ніякої іншої допомоги на утримання дітей їй не надає, у зв`язку із чим позивачка змушена звернутись до суду із вказаним позовом. 09 лютого 2022 року ухвалою судді Саратського районного суду Одеської області провадження у справі відкрито, її розгляд призначений у порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін. 10 березня 2022 року від відповідача до суду надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого відповідач частково визнає позовні вимоги позивача в частині збільшення розміру аліментів до 1309 гривень щомісяця на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття, а також зазначає, що доводи [PERSON] щодо спроможності відповідача сплачувати аліменти у розмірі 5000 гривень взагалі жодним чином не обґрунтовані та не доведені. Також надуманими є доводи позивача про те, що відповідач отримує великі доходи, однак приховує їх та не надає ніякої допомоги на утримання дітей. Так, на теперішній час відповідач [PERSON] не має постійного та офіційного місця роботи, на обліку у центрі зайнятості не перебуває. Дохід відповідача є мінливим та не регулярним. Відповідач зазначає, що він не ухиляється від виконання обов`язку щодо утримання своїх дітей та систематично сплачує аліменти в розмірі, встановленому судом, що підтверджується копіями чеків про сплату аліментів та відсутністю довідки державного виконавця про наявність заборгованості по сплаті аліментів, що також спростовує доводи позивача щодо ненадання відповідачем матеріальної допомоги на утримання дітей. Крім того, у позивача змінився сімейний стан в бік погіршення можливості сплати збільшеного розміру аліментів, оскільки 22 червня 2016 року відповідач зареєстрував шлюб з [PERSON] та [INFO] у них народилася дочка [PERSON] . Також, відповідач вказує на те, що за місцем його реєстрації також проживає його мати, яка страждає на ряд хронічних захворювань, у зв`язку з чим відповідачем витрачено досить велику суму грошових коштів, що в своїй сукупності свідчить про значне погіршення його матеріального становища. 17 березня 2022 року до суду надійшла відповідь на відзив в якій позивачка зазначає, що відповідач достовірно знає про те, що його донька [PERSON] з дитинства хворіє хронічною хворобою - природжена диспеазія обох тазостегнених суглобів. Міонія середній ступені, постійно потребує додаткового обстеження та лікування. Тривалий час відповідач не надає будь-якої допомоги на лікування дитини. Аліменти у розмірі 500 грн. в місяць, які виплачує [PERSON] не вистачає навіть на харчування дітей протягом одного тижня, без урахування харчування протягом одного місяця, придбання одягу, предметів щоденного туалету, ліків та інших необхідних витрат. Відповідач приховує свої доходи, долучені довідки до відзиву є недостовірними та не відповідають дійсності. Просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі. Позивачка до суду не з`явилася, належним чином була повідомлена про час та місце розгляду справи, будь-яких клопотань або заяв не подавала. Відповідач та його представник - адвокат Гетманченко І.С. позов визнали частково з підстав викладених у відзиві. Також представник зазначив, що довідки, які долучені до відповіді на відзив не є належними доказами, та надані із перевищенням повноважень сімейним лікарем, висновки про проведення оглядів надані приватними установами, та не належними доказами обставин викладених у відповіді на відзив. Дослідивши матеріали справи, заслухавши відповідача та його представника, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та суд дійшов до таких висновків. Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України, позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів). Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій (ч.3, 4 ст.12 ЦПК України). Згідно частин 1, 5, 6, 7 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод принципу справедливості розгляду справи судом. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що сторони з 20 листопада 2004 року перебували у шлюбі, який було розірвано рішенням Саратського районного суду Одеської області від 04 лютого 2015 року. Також, сторони мають доньку [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] , та сина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] . 15 квітня 2015 року рішенням Саратського районного суду Одеської області стягнуто з [PERSON] , [INFO] , аліменти на утримання дітей: [PERSON] , [INFO] ; [PERSON] , [INFO] , в сумі 1000 (одна тисяча) гривень, щомісячно, починаючи з 13 березня 2015 року по 500 (п`ятсот) гривень на кожну дитину, до повноліття дочки [PERSON] , тобто до [INFO] , потім по 500 (п`ятсот) гривень до повнолітня сина [PERSON] , тобто до [INFO] , з індексацією відповідно до закону, або до зміни матеріального становища сторін. 22 червня 2016 року [PERSON] зареєстрував новий шлюб, з [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 18 серпня 2016 року виданим Білгород-Дністровським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області. Відповідно до довідки виконавчого комітету Мологівської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області від 17 лютого 2022 року №231, [PERSON] , [INFO] , мешкає в [ADDRESS] , з ним проживає за вищевказаною адресою мати - [PERSON] , [INFO] . Відповідно до довідки Одеського обласного центру зайнятості від 21 лютого 2022 року №177/02/14-22, [PERSON] , [INFO] , зареєстрований в с.Випасне, Одеській області, станом на 21 лютого 2022 року не перебуває на обліку у Саратській районній філії Одеського обласного центру зайнятості як безробітний, та допомогу по безробіттю не отримує. Відповідно до відомостей з державного реєстру фізичних осіб-платників податків про джерела та суми доходів, отриманих від податкових агентів, та/або про суми доходів, отриманих самозайнятими особами, а також суму річного доходу, задекларованого фізичною особою в податковій декларації про майновий стан і доходи за період з І кварталу 2021 року по І квартал 2022 року, відомості про отримання доходів [PERSON] , РНОКПП [NUMBER] , відсутні. Згідно положень ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. У відповідності до ст. 19 Конвенції про права дитини, яка ратифікована постановою Верховної Ради України №789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, набула чинності в Україні з 27 вересня 1991 року і відповідно до ст. 9 Конституції України є складовою національного законодавства, держави-учасниці, які її підписали, взяли на себе зобов`язання вживати усіх необхідних законодавчих та інших заходів з метою захисту дитини від неналежного піклування з боку батьків чи будь-якої іншої особи. Одним із способів захисту прав неповнолітньої дитини при ухиленні батьків від обов`язку її утримувати є передбачена ст. 181 СК України можливість судового стягнення коштів на її утримання. Так, у судовому порядку з [PERSON] на користь [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , стягнуто аліменти в розмірі 1000 гривень щомісячно, по 500 гривень на кожну дитину, починаючи з 13 березня 2015 року до досягнення дітьми повноліття. Частиною першою статті 192 СК України передбачено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів (ч. 2 ст. 182 СК України). Вказана норма передбачає гарантію, що надана державою, дитині та тому з батьків, з ким вона проживає, щодо мінімального розміру аліментів, які можуть стягуватися з їх платника. Підвищивши цей мінімальний розмір Законом № 2037-VІІІ від 17 травня 2017 року, держава тим самим підвищила соціальні стандарти в галузі охорони прав дитини, що узгоджується із положеннями ст.3 Конвенції про права дитини в тім, що: в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ст. 7 Закону України Про Державний бюджет України на 2022 рік, прожитковий мінімум на одну дитину віком від 6 до 18 років встановлений в розмірі з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні. Звертаючись до суду із позовом, позивачка просила збільшити розмір аліментів, які стягуються за рішенням суду з 1000,00 грн. до 5000,00 грн. щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на покращення матеріального становища відповідача, що є підставою визначеною законом, а саме ст. 192 СК України, для зміни розміру стягуваних аліментів. Враховуючи положення вказаної норми, позивачем не було доведено, що доходи відповідача дозволяють йому сплачувати аліменти в розмірі 5000 грн. щомісяця. Наявність в матеріалах справи довідки від 14 березня 2022 року та результатів обстеження від 25 вересня 2020 року, 01 жовтня 2019 року, 30 вересня 2019 року, 20 грудня 2021 року не є належним доказом наявності витрат позивачки на лікування дітей та погіршення її матеріального становища. З урахуванням викладеного, виходячи із засад справедливості та захисту прав неповнолітніх дітей, враховуючи рівність обов`язків батьків щодо матеріального утримання дитини, встановлений Законом України Про державний бюджет України на 2022 рік прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, і який батьки повинні забезпечити дітям, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про зміну розміру стягуваних аліментів на утримання неповнолітніх дітей слід задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання дітей у твердій грошовій сумі в розмірі 2618 грн. (1309*2), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При наявності у позивачки доказів про одержання відповідачем доходів у більшому розмірі, позивачка не позбавлена можливості заявити повторно вимогу про збільшення розміру аліментів або зміну порядку стягнення аліментів з відповідача. Новий розмір аліментів сплачуються з дня набрання рішенням законної сили, про що зазначено у п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів. Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення. Отже, у зв`язку з тим, що позивачка звільнена від сплати судового збору відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, судовий збір на користь держави компенсується за рахунок відповідача.

Outcome: partial