Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У січні 2022 року [PERSON] звернувся до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 20695 від 22.06.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгенієм Михайловичем щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 262 517,87 грн. В обґрунтування позову вказував, що 10.11.2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. відкрито виконавче провадження № 67459395 щодо стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості в розмірі 262 517,87 грн. Вказане виконавче провадження відкрито на підставі виконавчого напису № 20695 від 22.06.2021 року, який вчинено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем. В межах виконавчого провадження прийнято постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 18.11.2021 року. Позивач вважає, що вказаний виконавчий напис не відповідає вимогам закону, а стягнута заборгованість є спірною. 12.01.2022 року відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану справу передано на розгляд судді Цуранову А.Ю. 11.01.2022 року ухвалою суду вжито заходів забезпечення позову шляхом зупинення стягнення у виконавчому провадженні № 67459395, відкритому приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедалом Олександром Олександровичем на підставі виконавчого напису № 206795 від 22.06.2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Київської області Остапенко Євгеном Михайловичем про стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" боргу. 18.01.2022 року ухвалою судді відкрито провадження у даній справі та призначено справу до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи, за клопотанням позивача витребувано від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича належним чином завірені копії матеріалів виконавчого провадження № 67459395, в тому числі і виконавчий напис № 206795 від 22.06.2021 року, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Остапенком Євгеном Михайловичем від 22.06.2021 року № 206795. 03.02.2022 року від приватного виконавця виконавчого округу Київської області Канцедал Олександра Олександровича на адресу суду надійшла лист про надання документів на виконання ухвали суду від 18.01.2022 року з доданими до неї додатками. Відповідно до частини 5 статті 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. В матеріалах справи містяться відомості про отримання сторонами копії ухвали про відкриття провадження, а також копії позовної заяви з додатками відповідачем та приватним виконавцем Канцедал О.О. Будь-яких інших заяв (заперечень) від учасників справи на адресу суду не надходило. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. 22.06.2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євгеном Михайлович вчинив виконавчий напис, реєстровий № 206795, про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 600234686 від 11.06.2013 року в період з 16.01.2019 року по 26.05.2021 року в сумі 262 517,87 грн., що складається з заборгованості за тілом кредиту - 101 733,52 грн.; заборгованості за нарахованими та несплаченими процентами та комісією - 160 284,35 грн.; суми плати за вчинення виконавчого напису (розмір не вказаний). Загальна сума за виконавчим написом становить 262 517,87 грн. На підставі вказаного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Київської області Канцедал О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження від 10.11.2021 року № 67459395 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № 600234686 від 11.06.2013 року в розмірі 262 517,87 грн. В матеріалах виконавчого провадження міститься копія публічної пропозиції ПАТ «Альфа банк» про комплексне банківське обслуговування від 11.06.2013 року про видачу [PERSON] кредиту, «бажана сума кредиту 20 000 гривень». Також в матеріалах виконавчого провадження міститься виписка з особового рахунку № [NUMBER] - [PERSON] , період 16.01.2019 - 26.05.2021 року, сума разом - 262 017,87 грн. Вказані обставини підтверджуються наявними в матеріалах справи письмовими доказами. При вирішенні справи, суд виходить з наступного. Відповідно до частини 1 статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно статті 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Відповідно до статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами, зокрема, Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом МЮУ від 22.02.2012 року № 296/5, у якому Главою 16 передбачено порядок вчинення виконавчих написів. Згідно з п. 1.1 глави 16 цього Порядку для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Пунктом 1.2 глави 16 Порядку передбачено перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, установлюється Кабінетом Міністрів України. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року (ст. 88 Закону України «Про нотаріат). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 року № 1172. Вирішуючи спір про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи сторін у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість узагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було не вирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Наведена правова позиція висловлена Великою Палатою Верховного Суду у постановах від 27.03.2019 року у справі № 137/1666/16-ц (провадження № 14-84цс19), від 02.07.2019 року у справі № 916/3006/17 (провадження № 14-278 гс18) та у постанові Другої судової палати Касаційного цивільного суду Верховного суду від 01.04.2020 року у справі № 201/15282/16-ц (провадження № 61-40796св18). З матеріалів справи вбачається, що кредитний договір з позивачем укладено 11.06.2013 року, період «прострочення платежів» з 16.01.2019 по 26.05.2021 року, однак відомості про рух коштів по рахунку позичальника у справі відсутній. Суд враховує правовий висновок Великої Палати Верховного Суду від 28.03.2018 року у справі № 444/9519/12, від 06.02.2019 року у справі № 175/4753/15-ц, яким роз`яснено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання. Крім цього, вчиняючи виконавчий напис приватний нотаріус не врахував, що постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в судовому порядку визнана незаконною та нечинною в частині, зокрема, доповнено перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту: Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин. Таким чином, для одержання виконавчого напису нотаріусу повинні подаватися саме нотаріально посвідчені кредитні угоди, що передбачають сплату грошових сум, в оригіналі разом з документами, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Наведене підтверджується постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14, яка залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року. У пункті 83 постанови від 21.09.2021 року по справі № 910/10374/17 Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок: «Таким чином, оскільки у судовому порядку постанову № 662 визнано незаконною та нечинною у вказаній вище частині, кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса». Отже, нотаріус та відповідач, звертаючись із заявою про вчинення виконавчого напису, наведені вище обставини не з`ясували, тому суд дійшов висновку про доведеність вимоги позивача про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає до виконання. Стаття 12 ЦПК України визначає принцип змагальності цивільного судочинства. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Таким чином, дослідивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Outcome: approved