Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

В провадженні Богунського районного суду м. Житомира перебуває цивільна справа за позовом [PERSON] до [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради, Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради про усунення перешкод в користуванні власним майном. В обґрунтування позовних вимог позивач вказав, що він, [PERSON] є власником 58/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право власності № [NUMBER] від 29 січня 1996 р. виданого Богунською районною радою народних депутатів, договору дарування від 17 вересня 2004 р., посвідченого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Сєтак В.Я. за реєстровим номером 11762, рішення Богунського районного суду міста Житомира від 03 липня 2012 р. в справі № 2-2376/12, що підтверджується Інформаційною довідкою № 184554508 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 жовтня 2019 р. (а. с. 8, 7-16). Відповідач [PERSON] є власником 4/100 частин житлового будинку [ADDRESS] на підставі свідоцтва про право на спадщину виданого приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Гаркушею О.Л. 23 червня 2016 р. за реєстровим номером 243, що підтверджується Інформаційною довідкою № 184321041 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 11 жовтня 2019 р. (а. с. 9, 7-16). Позивач звернув увагу, що житловий будинок [ADDRESS] та житловий будинок [ADDRESS] побудовані поряд на земельній ділянці загальною площею 6 842 кв. м. Крім того, на цій же земельній ділянці побудований житловий будинок [ADDRESS] , який також перебуває в спільній частковій власності громадян. Зазначене підтверджується планом земельної ділянки садибного (індивідуального) житлового будинку по [ADDRESS] , [ADDRESS] , який є невід`ємною частиною Технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок [ADDRESS] , що виготовлений станом на 20 січня 2012 р. Комунальним підприємством «Житомирське обласне міжміське бюро технічної інвентаризації» Житомирської обласної ради. (а. с. 14-16). У відповідності з листом Комунального підприємства «Житомирський міський центр земельних відносин» від 25 листопада 2005 р. № 773/вих. земельна ділянка за адресою [ADDRESS] знаходиться в спільному користуванні співвласників та квартиронаймачів будинку і розподілу не підлягає. (а. с. 17). Листом Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради від 17 жовтня 2018 р. № 5460/13 позивачу було повідомлено, що відповідно до наявних архівних матеріалів станом на 28 вересня 2018 р. право користування земельною ділянкою на якій розташовані житлові будинки по [ADDRESS] , [ADDRESS] не посвідчено правовстановлюючими документами, рішень про передачу у власність та користування земельної ділянки міською радою не приймалось, угода про порядок користування земельними ділянками за вказаною адресою не виготовлялись. (а. с. 18). Зі змісту листа Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою міста Житомира» Житомирської міської ради № 622 від 02 травня 2019 р. свідчить, що земельна ділянка, на якій розміщені домоволодіння по [ADDRESS] , [ADDRESS] , знаходиться у спільному користуванні співвласників та квартиронаймачів будинків. (а. с. 20). Проведення земельних робіт пов`язаних з реалізацією вищевказаного проекту було ним, [PERSON] погоджено з мешканцями (власниками) квартир [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] , що наближені до траси каналізації, що підтверджується їх підписами на робочому проекті. В цей же період часу ним, [PERSON] було здійснено реалізацію вищевказаного проекту тобто були виконані роботи з водопостачання та каналізації належного йому, [PERSON] житлового приміщення. В 2016 р. після смерті [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] (з якою він, [PERSON] погоджував робочий проект), відповідач [PERSON] набув право власності на 4/100 частин житлового будинку [ADDRESS] , яка наближена до траси водопостачання та каналізації, що була зроблена ним, [PERSON] . Після цього, [PERSON] було самовільно встановлено капітальний паркан, внаслідок чого він, [PERSON] був позбавлений належного доступу до власних мереж газопостачання, водопостачання та каналізації. Також у випадку виникнення аварійних ситуацій з вказаними мережами у комунальних служб також буде відсутній доступ до мереж, або вкрай обмежений, що може призвести до тяжких наслідків, що є недопустимим. Крім того, вказаний паркан створює перешкоди іншим мешканцям в належному користуванні земельною ділянкою, так як він заважає під`їзду транспортних засобів та проходу. На думку позивача, відповідачем [PERSON] створені умови, які перешкоджають в користуванні належним йому, [PERSON] майном. Позивач просив усунути перешкоди в користуванні ним, [PERSON] власним майном за адресою: квартира [ADDRESS] , що полягає у відсутності належного доступу до власних мереж газопостачання, водопостачання та каналізації шляхом зобов`язання [PERSON] здійснити за власний рахунок демонтаж самовільно встановленого капітального паркану на земельній ділянці, що перебуває у спільному користуванні співвласників та квартиронаймачів житлових будинків [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] . В судовому засіданні позивач та його представник наполягали на задоволені позовних вимог посилаючись на надані суду докази. Представник відповідача заперечував проти задоволення позовних вимог Представник Комунального підприємства «Інспекція з благоустрою м. Житомира» Житомирської міської ради направила суду заяву про розгляд позовної заяви без участі представника за наявними в матеріалах справи документами. (а. с. 135). Дана справа розглядається в рамках цивільного судочинства. Положеннями процесуального закону, який регулює правила розгляду таких справ, визначено, що розглядаючи цивільні справи суд керується принципом диспозитивності та змагальності, які визначають, що кожна сторона повинна самостійно подавати докази та доводити ті обставини на які посилається, в тому числі, шляхом подання доказів, заявлення клопотань і несе ризик настання наслідків пов`язаних із вчиненням або не вчиненням нею процесуальних дій. Доказування заявлених вимог не може перебирати на себе суд або інша сторона. (ст. ст. 12, 13 та 81 ЦПК України). Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона, повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справу не інакше як за зверненням особи поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ст.13 ЦПК України). Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ст. 77 ЦПК України). Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування (ч. 2 ст.78 ЦПК України). Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. (ч. 6 ст. 81 ЦПК України). Дослідивши повно, всебічно та об`єктивно обставини справи, заслухавши учасників процесу, оцінивши безпосередньо в судовому засіданні всі зібрані у справі докази в їх сукупності, суд,

Outcome: approved