Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

[PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] , третя особа: Покровський відділ державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про звільнення від сплати заборгованості по сплаті аліментів. Позовні вимоги обґрунтував тим, що рішенням Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року (справа №2-891) з позивача стягнуто аліменти в розмірі 1/3 частини заробітку на користь відповідачки [PERSON] на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки- [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частки його заробітку (доходу), але менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.08.2009 року до досягнення дітьми повноліття. Дане рішення суду набрало чинності 03.09.2009 року. Проте в період з 03.09.2009 року по 01.09.2019 рік, неповнолітні діти проживали з позивачем, окремо від матері (відповідачки) [PERSON] та перебували на його повному матеріальному утриманні та вихованні за адресою: [ADDRESS] . Діти навчалися в Покровському ліцеї, про що свідчать відповідні довідки. При цьому, відповідачка проживала окремо від них в м. Дніпро. Після того, як діти закінчили школу в 2019 році, вони переїхали проживати до матері в м. Дніпро в зв`язку з тим, що вступили на навчання до навчальних закладів. Вказані обставини є підставою для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , відповідно ч. 2 ст. 197 СК України. У зв`язку з чим, позивач просить суд звільнити позивача від сплати заборгованості зі сплати аліментів на утримання неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньки - [PERSON] , [INFO] , за період з 03.09.2009 року по 01.09.2019 рік, що повинні бути сплачені на користь [PERSON] , згідно рішення Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року (справа №2-891); стягнути з відповідачки на його користь судові витрати по справі. В судовому засіданні позивач [PERSON] позов підтримав, посилаючись на обставини викладені в ньому. В подальшому надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов підтримав, просив задовольнити. Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та день розгляду справи судом була повідомлена належним чином, причини неявки не повідомила. Позивач не заперечує проти винесення заочного рішення. Представник третьої особи Покровського відділу державної виконавчої служби у Синельниківському районі Дніпропетровської області Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Барна Ю.А. в судове засідання не з`явилася, надіслала заяву про розгляд справи за її відсутності. Свідок [PERSON] надав до суду письмове пояснення в якому зазначив, що позивача [PERSON] знає, він проживає неподалік від нього. [PERSON] відомо, що [PERSON] на утриманні має неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] та доньку - [PERSON] , які проживали разом з ним та бабусею [PERSON] по [ADDRESS] . З 2017 року [PERSON] купувала у них молоко, для приготування їжі дітям. Протягом якого періоду діти проживали разом з батьком точно сказати не може, але йому відомо, що вони навчалися в Покровському ліцеї. Відповідачку [PERSON] разом з дітьми він не бачив, де вона проживає йому не відомо. Підтверджує, що саме на утриманні позивача [PERSON] перебували його неповнолітні діти. Свідок [PERSON] надала до суду письмове пояснення в якому зазначила, що з 1985 року проживає по сусідству з [PERSON] . Підтверджує той факт, що діти позивача [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] починаючи з народження і до 2019 року проживали за адресою: [ADDRESS] , разом з позивачем. Мати дітей, [PERSON] переїхала до іншого місця проживання в 2009 році, а діти залишилися проживати разом з батьком за вищевказаною адресою. Тобто з 2009 р. по 2019 рік діти перебували на повному утриманні батька [PERSON] , у вихованні дітей йому допомогала його мати, бабуся [PERSON] та [PERSON] . Суд, дослідивши письмові пояснення свідків, письмові докази, з`ясувавши фактичні обставини, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, прийшов до наступних висновків. Судом встановлено, що позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано 23.04.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу, серії [NUMBER] , виданого відділом державної реєстрації актів цивільного стану Покровського РУЮ у Дніпропетровській області 25.12.2015 року, актовий запис №37 (а.с.6). Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: сина - [PERSON] , [INFO] та доньку - [PERSON] , [INFO] . Згідно копії виконавчого листа Покровського районного суду Дніпропетровської області від 03.09.2009 року, з [PERSON] щомісячно стягуються аліменти на користь [PERSON] на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , та сина [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку починаючи з 13.08.2009 року до досягнення дитиною повноліття (а.с. 7). Як вбачається з інформаційної довідки про виконавче провадження №39265411 від 28.10.2021 року, 21.05.2018 року державним виконавцем Каліберда А.Ю., при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-891/2009 від 18.09.2009 року, винесено постанову про арешт майна боржника; 21.04.2020 року начальником відділу Варданян А.Т. винесено постанову про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (а.с.8-10). Згідно розрахунку заборгованості по аліментам у відношенні [PERSON] на користь [PERSON] , заборгованість зі сплати аліментів станом на 20.03.2018 року становить 93902,86 грн.; заборгованість за період з 01.04.2018 року по 18.10.2021 рік - відсутня. Загальна сума заборгованості становить 89648,65 грн. (а.с. 11-12). Як вбачається з копії довідки про зареєстрованих у житловому будинку осіб №8693, виданої виконавчим комітетом Покровської селищної ради 02.11.2021 року, у житловому будинку за адресою: [ADDRESS] зареєстровані: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] (а.с. 13). Згідно копії довідки КЗО «Покровський ліцей» Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №213 від 01.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] навчався в КЗО НВК «Загальноосвітня школа I-III ступенів №1 - Покровський ліцей» Покровської селищної ради Дніпропетровської області з 01.09.2013 року по 09.08.2019 рік. Відрахований із складу учнів навчального закладу у зв`язку із переходом на навчання до КЗО «СЗШ «93» м. Дніпро, наказ №9-р від 09.08.2019 року (а.с. 14). Згідно копії довідки КЗО «Покровський ліцей» Покровської селищної ради Покровського району Дніпропетровської області №212 від 01.11.2021 року, [PERSON] , [INFO] навчалася в КЗО НВК «Загальноосвітня школа I-III ступенів №1 - Покровський ліцей» Покровської селищної ради Дніпропетровської області з 01.09.2008 року по 26.06.2019 рік. Відрахована із складу учнів навчального закладу на підставі наказу №8-р від 26.06.2019 року (а.с. 15). Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. З урахуванням вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; як розподілити між сторонами судові витрати; чи є підстави допустити негайне виконання судового рішення; чи є підстави для скасування заходів забезпечення позову. При ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 141 СК України батьки мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Статтею 150 цього Кодексу визначені обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, а саме: батьки зобов`язані піклуватися за виховання дитини, про її здоров`я, фізичний, духовний розвиток, готувати до самостійного життя. Відповідно до ст. 180 СК України визначено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно із ч. 2 ст. 188 СК України батьки можуть бути звільнені від обов`язку утримувати дитину тільки за рішенням суду. Згідно ч. 2 ст. 197 СК України, за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до положень ст. 273 СК України якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у статтях 267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Законодавець не обмежує суд при прийнятті рішення про звільнення від сплати аліментів тільки вказаними двома підставами та наголошує, що при наявності інших обставин, що мають істотне значення, компетентні органи можуть прийняти таке рішення. В сімейному законодавстві не надається хоча б приблизного переліку таких обставин, отже, суд при розгляді кожної справи має самостійно вирішувати це питання з огляду на докази. Відповідно до п.22 постанови пленуму Верховного Суду України «Про застосування судами окремих норм СК України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15 травня 2006 року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З аналізу зазначеної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. Викладене повністю узгоджується з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові №343/860/17 від 21.11.2018 року та №344/12158/16-ц від 01.08.2018 року. Обставинами, що мають істотне значення можуть бути визнані судом такі обставини, які вказують на те, що платник аліментів фактично виконав свій обов`язок по утриманню дитини, але зробив це у інший спосіб, ніж визначений у рішенні суду, однак співмірною вартістю, яка не була зарахована під час примусового виконання рішення суду про стягнення аліментів. Проживання дітей разом з батьком, з якого стягнуто аліменти, утримання батьком своїх дітей, виховання дітей, добровільне виконання батьківських обов`язків і несплату аліментів внаслідок утримання дітей, суд вважає суттєвою обставиною, що має істотне значення. Оскільки, [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в період з 03.09.2009 року по 01.09.2019 рік, проживали з батьком [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , та перебували на його утриманні, що підтверджується дослідженими матеріалами справи, тому суд приходить до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати по сплаті судового забору в сумі 908.00 грн. Згідно зі ст.ст. 180-182, 183 Сімейного Кодексу України та

Outcome: approved