Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

1. Зміст доводів пред`явленого позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] , 09.02.2022 року звернулись до Ямпільського районного суду Сумської області з позовом до відповідача про розірвання договору оренди земельної ділянки, просять суд ухвалити рішення, яким розірвати договір оренди землі без номеру від 02.04.2012 року укладений між спадкодавцем [PERSON] та Фермерським господарством "Воздвиженське". 2. Процесуальні дії, вчинені у цивільній справі. Ухвалою судді Ямпільського районного суду від 11 лютого 2022 року (а.с.24) було відкрито провадження у цивільній справі. Вирішено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням сторін. Сторонам встановлено строки для подачі заяв по суті справи 3. Ставлення учасників цивільного процесу до пред`явленого позову. Позивачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання не з`явились, надали суду заяви про розгляд справи без їх участі, позовні вимоги підтримують, наполягають на їх задоволенні. Відповідач в судове засідання не з`явися, був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання. Причини неявки суду невідомі. Справу вирішено за правилами заочного розгляду передбаченими ст.ст. 280-282 ЦПК України за відсутності відповідача повідомленого у встановленому законом порядку про дату, час і місце судового засідання, який не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, не подав відзиву проти позову, а позивач не заперечує проти такого порядку розгляду справи. 4. Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин. 02 квітня 2012 року [PERSON] уклала з ФГ «Воздвиженське» договір оренди земельної ділянки (а.с.5-7), за яким вона зобов`язалась передати земельну ділянки загальною площею 1,7762 га у користування відповідача, а ФГ «Воздвиженське» зобов`язалось щорічно виплачувати орендну плату в грошовій формі в розмірі 1605,49 гривень /4% від проіндексованої грошової оцінки земельної ділянки/, Договір укладено до 31.12.2022 року. Договір зареєстрований у Відділі Держкомзему у Ямпільському районі Сумської області. В порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] син [PERSON] набув право власності на ѕ частки земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,7762 га з кадастровим номером 5925683000:01:013:0182 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /рілля/, розташовану на території Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області (Орлівської сільської ради Ямпільського району Сумської області). Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 11.09.2021 року/а.с.8/ та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.10/, внаслідок чого [PERSON] набув права і обов`язки орендодавця з урахуванням положень ст. 1216, ч. 5 ст. 1268 ЦК України/. В порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] її дочка [PERSON] набула право власності на 1/4 частку земельної ділянки сільськогосподарського призначення, площею 1,7762 га з кадастровим номером 5925683000:01:013:0182 з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва /рілля/, розташовану на території Свеської селищної ради Шосткинського району Сумської області (Орлівської сільської ради Ямпільського району Сумської області). Ці обставини підтверджуються копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 11.09.2021 року/а.с.9/ та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності /а.с.11/, внаслідок чого [PERSON] набула права і обов`язки орендодавця з урахуванням положень ст. 1216, ч. 5 ст. 1268 ЦК України/. В матеріалах цивільної справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач виплатив орендну плату за 2018-2020 роки /Відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків на [PERSON] , [PERSON] за період 1 квартал 2018 - 4 квартал 2020 /а.с. 16-17/. 20 жовтня 2021 року позивачі у позасудовому порядку звертались до відповідача з приводу несплати орендної плати згідно договору оренди /а.с. 18/. Спірні правовідносини регулюються главою 53 «Укладення, зміна і розірвання договору» та главою 58 «Найм (оренда)» ЦК України, а також Законом України «Про оренду землі». 5. Норми права, якими керується суд при вирішенні спору та мотиви, якими керується суд при вирішенні спору. Відповідно до ст.792 ЦК України за договором найму (оренди) земельної ділянки наймодавець зобов`язується передати наймачеві земельну ділянку на встановлений договором строк у володіння та користування за плату. Відносини щодо найму (оренди) земельної ділянки регулюються законом, яким є Закон України «Про оренду землі». За положеннями ст.1 Закону України «Про оренду землі» оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно із ст.2 Закону України «Про оренду землі» відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються ЗК України, ЦК України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі. Відповідно до ст.13 цього Закону, договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. За змістом ст. 15 Закону України «Про оренду землі» орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату є однією із суттєвих умов договору оренди. Відповідно до ст. 21 Закону України «Про оренду землі» орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди. Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди. Положеннями ст.24 Закону України «Про оренду землі» передбачено право орендодавця вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. За положеннями частини першої статті 32 Закону України «Про оренду землі» на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24, 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених ЗК України та іншими законами України. Пунктом «д» ч.1 ст.141 ЗК України передбачено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до п.п. 36, 37 договору оренди земельної ділянки, що є предметом спору, за рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, дія договору припиняється шляхом його розірвання. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку допускається після збирання урожаю у разі при невиконанні умов договору та заборгованості орендаря по виплаті орендної плати до 20 грудня поточного року. Звертаючись до суду із позовом, позивач посилався на те, що відповідач порушив зобов`язання щодо своєчасного розрахунку за користування земельною ділянкою за 2014-2019 роки у строк до 20 грудня розрахункового року, що передбачено пунктом 11 договору. Відповідно до ст. 509, 510, 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Загальними умовами зобов`язання є те, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (статті 525, 625 ЦК України). Згідно із ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (стаття 612 ЦК України). Згідно із ч. 1 ст. 251 ЦК України строком є певний період у часі, зі спливом якого пов`язана дія чи подія, яка має юридичне значення. У спірних правовідносинах строком є виплата орендної плати саме до 20 грудня розрахункового року (п. 11 Договору), тому невиконання відповідачем обов`язку сплатити орендну плату у визначений умовами договору строк є несплатою орендної плати. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. За положеннями частини третьої статті 6 ЦК України сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами. Відповідно до змісту ст.ст. 13 та 14 Закону України «Про оренду землі» договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Договір оренди землі укладається у письмовій формі і за бажанням однієї із сторін може бути посвідчений нотаріально. Зазначені положення регулюють зміст правовідносин з оренди землі, а з урахуванням інших положень цього Закону і істотні умови цього договору. Зміст договору оренди земельної ділянки полягає у передачі земельної ділянки у володіння іншій ніж, зокрема власник особі за плату та використання нею земельної ділянки за цільовим призначенням. Отже, орендна плата є істотною умовою договору оренди (стаття 15 Закону України «Про оренду землі»), а тому орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, способу та умов розрахунків, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату повинні бути відображені у договорі оренди землі і її обов`язковість випливає зі змісту самого договору та актів цивільного законодавства, яке регулює правовідносини з оренди землі. Згідно з ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Підставами для захисту прав орендодавця на підставі вказаних норм є саме систематичність (два та більше випадків) несплати орендної плати, передбаченої договором, тоді як разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання. З огляду на викладене, установивши, що позивачі за 2018-2020 роки (систематично) не отримували орендну плату за договором оренди землі, а відповідач не виконав обов`язки, визначені ст. 24 Закону України «Про оренду землі», не надав суду доказів на підтвердження виконання умов договору та сплати позивачам коштів за користування земельною ділянкою, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для розірвання договорів оренди землі. Відповідачем не надано доказів виплати орендної плати за 2018 рік до 20 грудня 2018 року, за 2019 рік до 20 грудня 2019 року, та орендної плати за 2020 рік до 20 грудня 2020 року. Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно з ч.2 ст.89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. 6. Розподіл судових витрат. 6.1. Відповідно до ч. 1 ст.141 ЦПК України, - судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовій збір в сумі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved