Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У квітні 2022 року представник позивача звернувся до суду з зазначеним вище позовом, в якому просив визнати за [PERSON] право на завершення приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087 для ведення особистого селянського господарства та здійснення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] , яка померла [INFO] . Позов мотивований тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка була матір`ю позивачки. Після смерті [PERSON] спадщину прийняла [PERSON] , яка дізналася про те, що Головним управлінням Держгеокадастру у Полтавській області було надано дозвіл [PERSON] на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність. Посилаючись на вищезазначені обставини представник позивача звернувся до суду з даним позовом та просить задовольнити його вимоги у повному обсязі. У подальшому [PERSON] було виготовлено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, було проведено державну реєстрацію та присвоєно земельній ділянці кадастровий номер 5324285700:00:003:0087. [PERSON] тричі зверталася до ГУ Держгеокадастру у Полтавській області про затвердження проекту землеустрою та надання земельної ділянки у власність, однак тричі їй було відмовлено. 04 лютого 2022 року позивачка звернулася до приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Ю.Д. із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вказану вище земельну ділянку, однак постановою нотаріуса їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, які б підтверджували право власності [PERSON] на земельну ділянку з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087. Таким чином, завершення процедури приватизації земельної ділянки є неможливим, оскільки, оскільки звернутись із клопотанням про затвердження проекту землеустрою та передання земельної ділянки у власність може лише особа, яка отримала дозвіл на розробку проекту землеустрою та здійснила державну реєстрацію земельної ділянки. 12 травня 2022 року до суду надійшов відзив, у якому представник відповідача просив відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на ті обставини, що позивачка не вжила всіх дій перед зверненням до суду з даним позовом, а саме, не оскаржила в порядку, передбаченому ст. 118 ЗК України, неприйняття ГУ Держгеокадастру у Полтавській області наказу про затвердження проекту землеустрою земельної ділянки та передання її у власність. Також, посилаючись на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 723/1061/17, представник відповідача зазначив, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності юридичних факів у їх сукупності, а у даному випадку відсутнє рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю та відсутня реєстрація права власності на земельну ділянку. Також, у відзиві зазначено, що рішенням Решетилівської міської ради від 10.12.2021 № 823-16-VIII [PERSON] надано дозвіл на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087. Так, Решетилівською міською радою встановлено повне співпадіння земельних ділянок щодо якої розроблено проект землеустрою [PERSON] та на яку претендує [PERSON] . Тому, з огляду на вищевикладені обставини, представник відповідача вважає, що звернення [PERSON] до суду є безпідставним та необґрунтованим. Ухвалою судді від 19.04.2022 у справі відкрите загальне позовне провадження та призначене підготовче засідання на 16.05.2022. 16 травня 2022 року ухвалою суду справу призначено до судового розгляду по суті на 14.06.2022. У судовому засіданні представник позивачки просив задовольнити позов, посилаючись на обставини, зазначені у позовній заяві. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, при вирішенні справи покладаються на розсуд суду (а.с. 89). Суд, дослідивши матеріали справи та давши їм належну оцінку, доходить висновку, що позов [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Павлюк І.О., про визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування підлягає до часткового задоволення з огляду на наступне. Суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (ст. 4 ЦПК України). Судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] (а.с. 6) У заповіті [PERSON] , [INFO] , посвідченого секретарем виконавчого комітету Шилівської сільської ради Поповою В.Г., від 03.12.2019 року зазначила, що: «на випадок моєї смерті роблю таке розпорядження, все належне мені майно, де б воно не було та з чого б не складалось і взагалі все те, що буде належати мені на день смерті і на що я за законом матиму право повністю заповідаю дочці [PERSON] , 1990 року народження» (а.с. 11). Згідно довідки, виданої 04.02.2022 приватним нотаріусом Полтавського районного нотаріального округу Бєлашом Ю.Д., після смерті [INFO] [PERSON] відкрита спадкова справа та станом на 04.02.2022 спадщину прийняла [PERSON] , [INFO] (а.с. 14). Однак, постановою приватного нотаріуса Полтавського районного нотаріального округу Полтавської області Бєлаша Ю.Д. від 04.02.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка розташована за межами с. Онищенки Полтавського району Полтавської області, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з тим, що вона не надала документів, які підтверджують право власності на нерухоме майно про належність цього майна спадкодавцеві (а.с. 12-13). Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно зі ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. З досліджених вище доказів встановлено, що [PERSON] є єдиним спадкоємцем за заповітом та єдиною, яка прийняла спадщину після смерті [PERSON] , однак позивачці було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельну ділянку, яка розташована за межами с. Онищенки Полтавського району Полтавської області, після смерті [INFO] [PERSON] , у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу. Стороною позивачки подано до суду проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність [PERSON] для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області, виготовлений ФОП [PERSON] (далі - Проект) (а.с. 20-47). Так, з матеріалів Проекту встановлено, що наказом ГУ Держгеокадастру у Полтавській області надано дозвіл [PERSON] на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність орієнтовною площею 2,00 га земель сільськогосподарського призначення державної власності для ведення особистого селянського господарства на території Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області за межами населених пунктів (а.с. 23). Також, з матеріалів Проекту встановлено, висновком експерта державної експертизи [PERSON] про розгляд проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки від 11.03.2019 № 4138/82-19, погоджено проект землеустрою (а.с. 47). Згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-5309799192019, на підставі проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, виготовленого ФОП [PERSON] 14.03.2019 проведено державну реєстрацію земельної ділянки та присвоєно їй кадастровий номер 5324285700:00:003:0087 (а.с. 16-19). Листами ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 08.04.2019, 14.05.2019 та 26.07.2019 [PERSON] запропоновано звернутися до розробника землевпорядної документації для приведення проєкту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у відповідність до вимог чинного земельного законодавства України (а.с. 49-50, 51-52, 53-54). Зокрема, потребували уточнення дані щодо віднесення (не віднесення) земельної ділянки до особливо цінних земель, визначених в п. «г» ч. 1 ст. 150 Земельного кодексу України. 04 липня 2019 року Виконавчий комітет Шилівської сільської ради Решетилівського району Полтавської області видав довідку, згідно якої земельна ділянка, яка передається у власність [PERSON] не відноситься до особливо цінних земель, земель історико-культурного призначення, а також на вказаній земельній ділянці відсутні об`єкти археології (а.с. 15). Згідно з п. «г» ч. 1 ст. 81 ЗК України, громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Захист прав громадян на земельні ділянки здійснюється, в тому числі, шляхом визнання права (п. 1 ч. 3 ст. 152 ЗК України). Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають із моменту державної реєстрації цих прав. У пункті 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Як встановлено судом рішення про завершення процедури приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087 не прийнято. Таким чином, право на завершення приватизації та отримання даної земельної ділянки у власність, яке належало померлій [PERSON] на момент відкриття спадщини не припинилося внаслідок його смерті. Це право в порядку спадкування переходить до її спадкоємця за заповітом, яким є позивачка у справі [PERSON] . Суд не приймає до уваги заперечення представника відповідача у відзиві на позов, в яких посилається на постанову Великої Палати Верховного Суду від 20.03.2019 у справі № 350/67/15-ц та постанову Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 17.04.2019 у справі № 723/1061/17 щодо набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування, оскільки предметом даного позову є саме визнання права на завершення приватизації земельної ділянки у порядку спадкування, а не визнання права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087. Також, суд не приймає до уваги доводи представника відповідача щодо невчинення усіх дій перед зверненням до суду з даним позовом, а саме, не оскаржено відмову ГУ Дерджгеокадастру у Полтавській області у затвердженні проекту землеустрою, оскільки відмова була надана саме [PERSON] та позивачка правомірно звернулася до суду з даним позовом, що відповідає п. 3.5. листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування». Крім того, суд не приймає до уваги доводи відзиву щодо прийняття Решетилівською міською радою рішення від 10.12.2021 № 823-16-VIII про надання [PERSON] дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087, на яку виготовляла технічну документацію померла [PERSON] , оскільки у судовому засіданні 14.06.2022 представник позивачки [PERSON] повідомив, що [PERSON] відмовилася від свого права на безоплатне отримання вказаної земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087. Тому, надані стороною відповідача докази, а саме: клопотання [PERSON] про надання дозволу на виготовлення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087 від 04.10.2021 та витяг про реєстрацію в спадковому реєстрі № 66108162 (а.с. 70), викопіювання з Публічної кадастрової карти (а.с. 74), результати поіменного голосування від 10.12.2021 (а.с. 75, 76) та витяг з рішення Решетилівської міської ради № 823-16-VIII від 10.12.2021 (а.с. 77), жодним чином не спростовують позовні вимоги [PERSON] . Тому, з огляду на вищезазначене, суд доходить висновку, що позов в частині визнання за [PERSON] права на завершення приватизації земельної ділянки з кадастровим номером 5324285700:00:003:0087 в порядку спадкування за заповітом після померлої [PERSON] підлягає задоволенню. Щодо визнання за [PERSON] права на здійснення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] суд зазначає наступне. Відповідно до ст. 125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав. Положеннями ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (далі - державна реєстрація прав) - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Тобто, державна реєстрація права власності на нерухоме майно є підтвердженням факту, зокрема, набуття права власності на таке майно. Предметом даного спору є саме визнання права на завершення приватизації земельної ділянки в порядку спадкування, а не визнання права власності на земельну ділянку в порядку спадкування. У п. 3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» зазначено, якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно ст. 125 Земельного кодексу України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акту про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Таким чином, позивач наділений конкретно у даному випадку лише правом на звернення до суду із позовом про визнання права на завершення приватизації та одержання правовстановлюючих документів про право власності на землю на ім`я спадкоємця. Питання про державну реєстрацію має місце лише у випадку наявності правовстановлюючого документу, який у даній справі відсутній, що і стало підставою для звернення до суду із цим позовом. З урахуванням вищезазначеного, суд доходить висновку що у задоволенні вимоги позовної заяви про визнання за [PERSON] права на здійснення державної реєстрації права власності на вказану земельну ділянку в порядку спадкування за заповітом після [PERSON] слід відмовити. Враховуючи вищевикладене, та

Outcome: partial