Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Позивач [PERSON] звернулася до Жовківського районного суду Львівської області із позовною заявою до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Рава-Руської державної нотаріальної контори про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, визнання недійсною та скасування реєстрації права власності на земельну ділянку, визнання недійсним та скасування договору дарування житлового будинку та договору дарування земельної ділянки, скасування рішення про державну реєстрацію прав обтяжень, визнання права власності на земельні ділянки в порядку, спадкування за законом. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що [INFO] померла її мама [PERSON] , внаслідок чого після її смерті відкрилась спадщина. На випадок своєї смерті [PERSON] було вчинено заповіт на користь [PERSON] . На час смерті своєї мами [PERSON] вона [PERSON] була інвалідом ІІ групи та постійно проживала із нею за адресою [ADDRESS] , а тому мала право на обов`язкову частку у спадщині. На підставі вищевказаного заповіту на ім`я [PERSON] були видані свідоцтва про право на спадщину без врахування обов`язкової частки у спадщині, що становить ј , яка повинна належати їй в порядку спадкування за законом. Окрім цього, [PERSON] в подальшому подарував частину успадкованого майна, а саме будинок у [ADDRESS] та земельні ділянки площею 0.25 га та 0.0894 га [PERSON] та [PERSON] . Просить скасувати свідоцтва на право на спадщину в частині ј її обов`язкової частки, скасувати договори дарування земельних ділянок частині ј частки та визнати за нею право власності на земельні ділянки площею 0.0894 га, кадастровий номер №4622782000:01:021:0016, площею 0,5502 га кадастровий №4622782000:20:000:0064; площею, 0,4022 га кадастровий №4622782000:18:000:0118; площею, 1.3445 кадастровий № 4622782000:19:000:0034; площею, 0,3212 га; [INFO] позивачка - [PERSON] померла, у звязку із чим судом в порядку ст. 55 ЦПК України було залучено в якості правонаступника дочку [PERSON] [PERSON] . Після вступу у справу правонаступника позивача, нею збільшено (уточнено) позовні вимоги, з врахуванням яких [PERSON] просила: визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право на спадщину, визнати за нею право власності на ј частки земельних ділянок площею, 0,4022 га кадастровий №4622782000:18:000:0118; площею 0,5502 га кадастровий №4622782000:20:000:0064; 0,3212 га кадастровий номер №4622782000:21:000:0020; площею, 1.3445 кадастровий № 4622782000:19:000:0034; площею 0.9152 га кадастровий №4622782000:19:000:0041; витребувати у [PERSON] та [PERSON] по 1/8 частки земельної ділянки площею 0.0894 га, кадастровий номер №4622782000:01:021:0016 та земельної ділянки площею 0.25 га кадастровий номер 4622782000:01:021:0015 та визнати за нею право власності на ј частки даних земельних ділянок. В подальшому у зв`язку із досягненням згоди з відповідачем [PERSON] з приводу земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва позивачем було заявлено клопотання про роз`єднання позовних вимог в окремі самостійні провадження. Ухвалою Жовківського районного суду Львівської області від 09.05.2022 року роз`єднано позовні вимоги. Вирішено позовні вимоги [PERSON] в інтересах неповнолітньої [PERSON] до [PERSON] про визнання недійсними свідоцтва про право на спадщину серія та номер 408: ННТ №944190; серія та номер 407: ННТ №944189; серія та номер 704: НОА №429062; серія та номер 703: НОА №429061; серія та номер 765: НОА №429114, визнання права власності на 1\\4 частки земельних ділянок №4622782000:18:000:0118 площею 0,4022 (га); №4622782000:20:000:0064 площею 0,5502 (га); №4622782000:21:000:0020 площею 0,3212 (га); №4622782000:19:000:0034 площею 1,3445 (га); №4622782000:19:000:0041 площею 0,9152 (га) розглядати в окремому провадженні. Інші позовні вимоги виріцшено розглядати в межах провадження цивільної справи № 444/2646/19. З врахуванням роз`єднаних позовних вимог позивачем остаточно заявлені наступні позовні вимоги: Визнати недійсними та скасувати свідоцтва про право на спадщину після смерті гр.. [PERSON] , серія та номер [NUMBER] та серія та номер: [NUMBER] видані Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області 07.06.2017 р., на ім`я [PERSON] , стосовно спадщини яка складається із земельних ділянок площею 0.0894 га кадастровий номер №4622782000:01:021:0016 та площею 0,25 га кадастровий номер 4622782000:01:021:0015 які розташовані по [ADDRESS] в частині визнання за [PERSON] права власності ј права власності. Витребувати у [PERSON] та [PERSON] в користь [PERSON] , правонаступником якої є [PERSON] по 1/8 часток даних земельних ділянок та визнати за нею право власності на ј частки останніх. Сторони у судове засідання не з`явились. Однак, представник позивача подав на адресу суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задоволити. Відповідачі [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] в судове засідання не з`явилися, хоча про дату, час та місце проведення такого були повідомлені належним чином, однак на адресу суду направили заяви про розгляд справи у їх відсутності. Окрім цього, відповідачі [PERSON] , [PERSON] у заяві зазначили, що щодо вирішення спору покладаються на думку суду. Представник третьої\~особи,\~яка\~не заявляє\~самостійних вимог\~на предмет\~спору:\~Рава-Руської\~державної нотаріальної\~контори в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце проведення такого був повідомлений належним чином, однак подав на адресу суду клопотання про розгляд справи у її відсутності. Зазначила, що покладається на розсуд суду при вирішенні справи по суті. Суд приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності учасників, які не з`явилися, зважаючи на подані ними заяви про розгляд справи у їх відсутності. Суд вважає, що наявних доказів достатньо для ухвалення правильного та законного рішення у справі. Оскільки всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, фіксування судового процесу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку . Ч. 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до положень ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Оглянувши та дослідивши матеріали спадкової справи № 173/2016, відкритої після смерті [PERSON] , суд дійшов наступного. Згідно заповіту складеного в с. Гійче Жовківського району Львівської області 20.07.2016 р. в приміщенні Гійченської сільської ради Жовківського району Львівської області [PERSON] на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: все її майно, де б воно не було чи з чого б воно не складалось і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право, заповіла [PERSON] , 1949 року народження, мешканцю с.Гійче Жовківського району Львівської області. 07.06.2017 р. державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Сапелюк М.О. видано свідоцтво серія та номер: [NUMBER] про право на спадщину за заповітом - [PERSON] .. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 0,2500 гектара, кадастровий номер 4622782000:01:021:0015 (для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських споруд і будівель), яка розташована в [ADDRESS] . 07.06.2017 р. державним нотаріусом Рава-Руської державної нотаріальної контори Львівської області Сапелюк М.О. видано свідоцтво серія та номер 427: [NUMBER] про право на спадщину за заповітом - [PERSON] .. Спадщина, на яку видано свідоцтво складається з земельної ділянки, площею 0.0894 гектара, кадастровий номер №4622782000:01:021:0016 (для ведення особистого селянського господарства), яка розташована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Таким чином, [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , подавши до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини, в яких [PERSON] вказав про відсутність інших спадкоємців. \~ \~ \~ \~Судом встановлено, що постановою Львівського апеляційного суду від 14.12.2021 р. у справі №444/1762/17 за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог: Рава-Руської ДНК про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину, витребування майна з чужого незаконного володіння та визнання права власності в порядку спадкування за законом, що стосувалась іншого спадкового майна, а саме будинку [ADDRESS] , судом апеляційної інстанції було встановлено, що [PERSON] на час смерті своєї матері [PERSON] була особою з інвалідністю ІІ групи та така проживала разом зі своєю матір`ю на день її смерті. Відповідно слід вважати, що вона прийняла спадщину після смерті матері фактично та є спадкоємцем як особа з інвалідністю ІІ групи, що має право на обов`язкову частку у спадщині згідно ст. 1241 ЦК України. Вищевказана обставина у відповідності до положень ч. 4 ст. 82 ЦПК України не потребує доказування у даній справі. Окрім цього, те що первинний позивач [PERSON] являлася особою з інвалідністю 2-ї групи, підтверджується копіями таких документів: довідки до акта МСЕК, пенсійного посвідчення № [NUMBER] , рішення Франківського районного суду м. Львова від 18.12.2017 року та рішення Червоноградськог міського суду Львівської області від 02.08.2018 року (а.с. 19-23). З огляду на це, первинний позивач [PERSON] мала право на обов`язкову частку у спадщині після смерті матері у відповідності до положень ст.1241 ЦК України, яка не була врахована нотаріусом на час видачі на ім`я [PERSON] оскаржуваних свідоцтв про право на спадщину. Враховуючи вказане, спірне свідоцтво про право на спадщину за заповітом, після смерті гр. [PERSON] , серія та номер: [NUMBER] видане Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області 07.06.2017 р., на ім`я [PERSON] , стосовно спадщини, яка складається з земельної ділянки, площею 0,2500 гектара, кадастровий номер 4622782000:01:021:0015, яка розташована в [ADDRESS] , в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частки вказаного спадкового майна слід вважати видано незаконно, без врахування вказаних обставин, що мали значення та таке суд визнає недійсним у цій частині. Аналогічно,\~свідоцтво про\~право на\~спадщину за\~заповітом,\~після смерті\~гр.\~ [PERSON] , серія та номер [NUMBER] видане Рава-Руською державною нотаріальною конторою Львівської області 07.06.2017 р., на ім`я [PERSON] , стосовно спадщини, яка складається з земельної ділянки, площею 0.0894 гектара, кадастровий номер №4622782000:01:021:0016, яка розташована в [ADDRESS] , в частині визнання за [PERSON] права власності на 1/4 частки вказаного спадкового майна слід вважати видано незаконно, без врахування вказаних обставин, що мали значення та таке суд визнає недійсним у цій частині. \~ \~ \~ \~Також, як вбачається з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно за 142313217 від 23.10.2018р. [PERSON] на підставі договору дарування, земельної ділянки серія та номер 1276 від 04.07.2017р. посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Шайда С.С., відчужив в користь [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки кожному земельної ділянки площею 0.25 га, кадастровий номер 4622782000:01:021:0015, яка розташована в [ADDRESS] . \~ \~ \~ \~Окрім цього, з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №183777304 від 07.10.2019 р. [PERSON] на підставі договору дарування, земельної ділянки серія та номер 1281 від 04.07.2017р. посвідченого приватним нотаріусом Жовківського районного нотаріального округу Шайда С.С., відчужив в користь [PERSON] та [PERSON] по Ѕ частки кожному земельної ділянки площею 0,0894 га, кадастровий номер 4622782000:01:021:0016, яка розташована в [ADDRESS] . Так, з постанови Великої Палати Верховного Суду від 09.11.2021 року у справі №466/8649/16-ц вбачається, що відповідно до усталеної практики Великої Палати Верховного Суду, якщо позивач вважає, що його право порушене тим, що право власності зареєстроване за відповідачем, то належним способом захисту є віндикаційний позов, оскільки його задоволення, тобто рішення суду про витребування нерухомого майна із чужого незаконного володіння, є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Натомість вимоги про скасування рішень, записів про державну реєстрацію права власності на це майно за незаконним володільцем не є необхідним для ефективного відновлення його права (див., зокрема, пункт 100 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18)). Як зазначено вище, задоволення віндикаційного позову є підставою для внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Водночас такий запис вноситься виключно в разі, якщо право власності на нерухоме майно зареєстроване саме за відповідачем, а не за іншою особою. Такі висновки сформульовані, зокрема, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 183/1617/16 (провадження № 14-208цс18), у пункті 98 постанови Великої Палати Верховного Суду від 7 листопада 2018 року у справі № 488/5027/14-ц (провадження № 14-256цс18). Отже, ефективність віндикаційного позову забезпечується саме наявністю державної реєстрації права власності за відповідачем, оскільки за відсутності такої реєстрації судове рішення про задоволення віндикаційного позову не є підставою для державної реєстрації права власності за позивачем. Крім цього, із згаданої позиції суду касаційної інстанції вбачається, що у випадку обрання позивачем способу захисту такого як заявлення віндикаційного позову до задоволення підлягають вимоги про визнання недійсним первинного правовстановлюючого документу (свідоцтва, акту, правочину, тощо), що виданий незаконно та задоволення вимоги про витребування майна від останнього володільця такого майна (додатково ст. 388 ЦК України), (у даному випадку ј частини спірних земельних ділянок. Тим більше у даному випадку майно вибуло за безвідплатним договором). З вищенаведеного вбачається, що первинний позивач - [PERSON] мала право на обовязкову частку у спадковому майні після смерті своєї матері - [PERSON] , яка померла [INFO] та за життя склала заповіт в користь [PERSON] , який оформив спадкове майно вцілому по заповіту на своє імя, так як нотаріусом при відкритті спадщини не було встановлено спадкоємця на обовязкову частку. У звязку із цим, опікун [PERSON] - [PERSON] звернувся до суду в її інтересах за захистом її прав та інтересів із даним позовом. За час перебування справи на розгляді у Жовківському районному суді Львівської області, а саме [INFO] [PERSON] померла. Згідно копії спадкової справи № 59/2021 року, яка була витребувана Жовківським районним судом, із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася її дочка - [PERSON] . В подальшому [PERSON] була залучена до участі в справі в якості правонаступника позивача [PERSON] . Після смерті [PERSON] спадкоємцем всього її майна є її дочка [PERSON] та саме її право порушене. Оскільки, [PERSON] та [PERSON] є власниками спірних земельних ділянок у розмірі по Ѕ частки кожному, тому ефективним способом захисту порушеного права [PERSON] , буде витребування в останніх по 1/8 частки з кожного та визнання за позивачем права власності на ј часток спірних земельних ділянок. Згідно з вимогами ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Стаття 12 ЦПК України передбачає, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно гуртуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. На підставі вищевикладеного, виходячи з принципів правової визначеності та рівності прав усіх учасників цивільно-правових відносин, закріплених в частині 1 статті 1 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити. Згідно ч. 1, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12ААА № 376416 [PERSON] (первинний позивач) являється інвалідом 2-ї групи, що вбачається із копії даної довідки долученої позивачем до матеріалів справи (а.с.19). У відповідності до п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються особи з інвалідністю I та II груп, законні представники дітей з інвалідністю і недієздатних осіб з інвалідністю. У зв"язку із вищенаведеним, при подачі позовної заяви первинний позивач - [PERSON] не сплачувала судового збору. Так як, суд прийшов до висновку про обгрунтованість позовних вимог позивача та їх задоволення, а тому сума судового збору підлягає стягненню з відповідачів до спеціального фонду Державного бюджету України. Судом встановлено, що позовна заява містить кілька позовних вимог з яких: 4 позовні вимоги немайного характеру та 2 позовні вимоги майнового характеру. У відповідності ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру. У разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру. У відповідності ст. 4 Закону України "Про судовий збір" (станом на день подачі позивачем позову) судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Станом на 01.01.2019 року прожитковий мінімум для працездатних осіб становив 1921,00 грн. Відповідно до\~ст.\~4\~Закону України\~«Про судовий\~збір» ставки\~судового збору\~встановлюються у\~таких розмірах,\~зокрема,\~за подання\~до суду\~позовної заяви\~немайнового характеру\~-\~0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. За подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою - підприємцем 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. З вищенаведеного суд робить висновок, що позивач, при подачі позову, змушена була сплатити судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (яка була встановлена станом на 01.01.2019 року) за позовні вимоги майнового характеру 768,40 грн. та в сукупності 3073,60 грн. за чотири позовні вимоги немайнового характеру (4*768,40 грн.). Тобто, в сукупності судовий збір мав би бути сплачений у розмірі 3842,00 грн. (768,40 грн. + 3073,60 грн.). Оскільки, первиний позивач була звільнена від сплати судового збору, а тому такий підлягає стягненню з відповідачів в користь Державного бюджету, тобто по 1280,67 грн. з кожного (3842,00 :3). Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог позивача.

Outcome: approved