Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулася до Березанського міського суду Київської області з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу. Свої вимоги мотивує тим, що з відповідачем по справі [PERSON] вони уклали шлюб, який був зареєстрований 10 липня 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 88 (свідоцтво серії [NUMBER] ). Від шлюбу з відповідачем мають дитину: неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] , актовий запис № 188 (свідоцтво серії [NUMBER] ). Як вказує позивачка, спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства. Сумісне життя і збереження сім`ї стали неможливими. [PERSON] зазначила, що спільне господарство ними не ведеться, кожен з них не бажає підтримувати сімейні відносини. На даний час сторони проживають окремо. Підстав для примирення позивачка не вбачає, вважає, що сім`я розпалася остаточно і її збереження буде суперечити спільним інтересам. Відтак, [PERSON] просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та [PERSON] , зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 10 липня 2010 року, актовий запис № 88, стягнути з [PERSON] на її користь сплачений нею судовий збір в сумі 992,40 грн. В силу приписів пункту 1 ч. 4 ст. 19, п. 4 ч. 6 ст. 19, п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України вказана цивільна справа може бути розглянута в порядку спрощеного позовного провадження. При вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, враховано, що дана справа не належить до категорії спорів, визначених ч. 4 ст. 274 ЦПК України, які не можуть бути розглянуті\~в порядку\~спрощеного позовного\~провадження, значення\~справи для\~сторін; обраний\~позивачем спосіб\~захисту; категорія\~та складність\~справи; обсяг та характер доказів у справі; кількість сторін. Розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у Главі 10 Розділу ІІІ ЦПК України (ч. 1 ст. 279 ЦПК України). Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Вказана вимога ЦПК України роз`яснена судом учасникам справи в ухвалі про відкриття провадження у справі. Враховуючи викладене вище, вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Ухвалою судді Березанського міського суду Київської області від 01.06.2022 було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі, розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Копію ухвали про відкриття провадження у справі та копію позовної заяви з доданими до неї документами відповідач отримав, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Суд створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, а також надав сторонам строк для подачі відзиву, відповіді на відзив, заперечень. Кожен з учасників справи мав право безпосередньо знайомитися з матеріалами справи, аргументами іншої сторони та реагувати на них відповідно до вимог ЦПК України. В силу приписів ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться. За вказаних обставин фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу суд не здійснює, що відповідає ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд дійшов такого висновку. Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно з ч. 1 ст.\~5\~ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Частиною 1 ст.\~12\~ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. В силу приписів ч. 1, 3 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Враховуючи положення ч. 2 ст. 77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Доказами згідно з ч. 1 ст. 76 ЦПК України, є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Статтею 7\~Сімейного кодексу\~України (далі\~-\~СК України)\~визначено загальні засади регулювання сімейних відносин. Так, згідно з ч. 1, 6 ст. 7 СК України сімейні відносини регулюються цим Кодексом та іншими нормативно-правовими актами. Жінка та чоловік мають рівні права і обов`язки у сімейних відносинах, шлюбі та сім`ї. Частиною першою статті 24\~СК України визначено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. (ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Відповідно до ч. 3 ст.\~105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно зі ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про шлюб серії [NUMBER] Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області 10 липня 2010 року було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 88 від 10.07.2010. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу: [PERSON] (а.с. 6). Сторони мають дитину - [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 30 листопада 2010 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Березанського міського управління юстиції Київської області, актовий запис № 188 від 30.11.2010 (а.с. 7). Шлюбні відносини між позивачем та відповідачем фактично припинені, спільне господарство ними не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу є неможливим. Судом з`ясовано\~дійсні причини\~позову про\~розірвання шлюбу,\~ встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам позивачки. Відповідач жодним чином заявлені до нього позовні вимоги не спростував. Зважаючи на те, що позивачка наполягає на розірванні шлюбу, відмова в розірванні шлюбу матиме ознаки примушування до шлюбу, що є недопустимим. Суд вважає позовні вимоги [PERSON] обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до вимог п.п. 3 п. 1 ч. 2 ст.\~4\~Закону України\~"Про\~судовий збір" за подання до суду позовної заяви про розірвання шлюбу ставка судового збору становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Позивачка при подачі позову до суду сплатила судовий збір в сумі 992,40 грн (а.с. 9). Таким чином [PERSON] належить сплатити [PERSON] 992,40 грн на відшкодування понесених нею судових витрат. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог у повному обсязі. На підставі ст. 7, 24, 105, 112 СК України,

Outcome: approved