Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач у листопаді 2021 року звернувся до суду із позовною заявою, в якій просив звернути стягнення на належний відповідачці предмет іпотеки житловий будинок з відповідними побутовими спорудами, загальною площею 81,7кв.м., що знаходиться за адресою: [ADDRESS] (далі за текстом Будинок), в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №014/1842/82/113897 від 16.07.2007 в сумі 236 362,02 грн., шляхом продажу на прилюдних торгах згідно Закону України «Про виконавче провадження» за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна, визначеною на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності або незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій. Вимоги мотивовано тим, що 16.07.2007 між банком та [PERSON] укладений кредитний договір, за умовами якого він отримав кредит в сумі 28 тис.дол. США. Умови договору [PERSON] належним чином не виконував і станом на 18.06.2021 заборгованість за вказаним кредитним договором становить 236 362,02 грн. З метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між банком та відповідачкою 17.07.2007 укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку Будинок, який належить їй на праві приватної власності. Всупереч вимогам кредитного договору та додаткових угод до нього позичальник та іпотекодавець не виконують взяті на себе договірні зобов`язання, у зв`язку з чим з метою захисту майнових прав змушені звернутись до суду. Сторони в судове засідання не прибули. Представник позивача в заяві просила розгляд справи проводити без її участі, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити у повному обсязі. Відповідач та третя особа про дату слухання справи повідомлені вчасно та належним чином, відповідно до вимог розділу І глави 7 ЦПК України. Правом подати відзив на позов не скористались, у зв`язку з чим суд вважає за можливе ухвалити рішення заочно на підставі наявних доказів у справі, без фіксації судового процесу звукозаписувальним технічним засобом на підставі ч.2 ст.247 ЦПК України. Дослідивши матеріали справи та надані докази, суд дійшов до наступного висновку. Встановлено, що 16.07.2007 між Відкритим акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого є позивач, та [PERSON] , ІІІ особою по справі, укладений кредитний договір №014/1842/82/113897. Останній отримав кредит в сумі 28 тис.дол. США, який зобов`язався належним чином використати та повернути банку, а також сплатити відсотки за користування кредитом згідно договору. З метою забезпечення виконання зобов`язання №014/1842/82/113897 від 16.07.2007 між банком та відповідачкою [PERSON] 17.07.2007 укладений договір іпотеки, відповідно до умов якого вона передала в іпотеку свій Будинок. Предмет іпотеки належить іпотекодавцю ( [PERSON] ) на підставі договору дарування житлового будинку, посвідченого приватним нотаріусом Новоград-Волинського нотаріального округу Житомирської області Якубовською Т. О. 21.10.2002 за реєстровим №2023.; вартість предмету іпотеки становить 202\~000 грн. [PERSON] зобов`язання по договору належним чином не виконував та станом на 18.06.2021 заборгованість за кредитним договором №014/1842/82/113897 від 16.07.2007 становить 236 362,02 грн., яка складається з заборгованості за кредитом 204 431,43 грн. та заборгованості за відсоткам 31 930,59 грн. У вересні 2021 року представниками банку на адресу ІІІ особи [PERSON] направлена письмова вимога про дострокове виконання грошових зобов`язань за кредитним договором та на адресу відповідачки [PERSON] вимогу про усунення порушення основного зобов`язання та/або умов іпотечного договору, що стверджується копіями поштових повідомлень. Відповідно до ст.1 Закону України «Про іпотеку» (далі за текстом Закон) іпотекою визнається вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника в порядку, встановленому цим Законом. Стаття 33 Закону визначає підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Ця норма дублюється і у п.3.1.4 та п.6.2 укладеного між сторонами іпотечного договору. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється, окрім іншого, на підставі рішення суду. Право вибору конкретного способу звернення стягнення належить іпотекодержателю. У відповідності до вимог ст.ст.525, 526, 530 ЦК України не допускається одностороння відмова від зобов`язання, яке має виконуватися належним чином та у встановлений термін його виконання. Статтею 598 ЦК України визначено, що зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.599 ЦК України). Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін. Звернення стягнення на предмет іпотеки повинно задовольнити вимоги кредитора за основним зобов`язанням, і тільки в такому випадку ця обставина може бути підставою для припинення зобов`язання, що вважається виконаним згідно зі ст.599 ЦК України. При вирішенні даного спору суд приймає до уваги, що сума заборгованості по кредиту станом на 18.06.2021 становить 236 362,02 грн., а вартість предмету іпотеки відповідно до п.1.3 договору іпотеки становить 202 000 грн., тобто сума заборгованості за кредитом є співмірною з вартістю іпотечного майна. Також є доведеним факт неналежного виконання [PERSON] умов кредитного договору №014/1842/82/113897 від 16.07.2007, оскільки згідно розрахунку заборгованості, який не оспорений відповідачкою, сума заборгованості становить 236 362,02 грн., тому судом встановлені підстави для звернення стягнення на предмет іпотеки. Таким чином, невиконання відповідачем своїх договірних зобов`язань порушило право позивача на своєчасне та в повному обсязі отримання грошових коштів, які були надані в кредит. Відтак, суд вважає, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими, підтверджуються належними доказами та задовольняє їх в повному обсязі. З відповідачки також належить стягнути судовий збір, понесений позивачем при подачі позову.

Outcome: approved