Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Представник позивачки адвокат Андрієнко М.В. у лютому 2022 року звернулася до суду із указаним позовом, який мотивувала тим, що сторони 07.03.2019 року уклали шлюб. Від шлюбу дітей не мають. Відповідача у 2022 році був затриманий, йому обрано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою у зв`язку із підозрою його у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 307 КК України. Крім того, відносно відповідача судом розглядається інше кримінальне провадження за частиною 1 статті 309 КК України. Наразі шлюб фактично припинив існування. Подальше спільне життя і збереження шлюбу неможливе. Посилаючись на указані обставини, представник позивачки просить суд розірвати шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 07.03.2019 року Виконавчим комітетом Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис №04. Ухвалою суду від 21.02.2022 року було відкрито провадження, вирішено здійснювати розгляд за правилами спрощеного позовного провадження та призначено судове засідання. Позивачка у судове засідання не з`явилася надала заяву, в якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала. Судові витрати просила покласти на відповідача. Відповідач також у судове засідання не з`явився, подав заяву про те, що проти розірвання шлюбу не заперечує, визнає позов і просить справу розглянути без його участі. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких мотивів. Судом установлено, що між [PERSON] та [PERSON] 07.03.2019 року було зареєстровано шлюб у Виконавчому комітеті Кириківської селищної ради Великописарівського району Сумської області, актовий запис №04. Після реєстрації шлюбу позивачці присвоєно прізвище « [PERSON] » (а.с.6). Відповідно до статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді чоловіка та жінки. Примушування чоловіка та жінки до шлюбу не допускається. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість (стаття 56 СК України). У силу статті 112 Сімейного кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. Дослідивши матеріали справи, ураховуючи визнання відповідачем позову, суд дійшов висновку, що подальше спільне проживання і збереження шлюбу буде суперечити інтересам сторін, підстав для відмови у прийнятті визнання відповідачем позову не установлено, примушування для збереження шлюбних відносин є порушенням прав чоловіка та дружини на свободу, а тому шлюб необхідно розірвати. При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить з таких мотивів. Позивачкою при зверненні з цим позовом до суду сплачено судовий збір в розмірі 992,40 грн. 00 коп. Відповідно до статті 141 ЦПК судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Разом з тим, відповідно до частини 1 статті 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Отже, оскільки відповідач визнав позов, з останнього на користь позивачки слід стягнути 50% суми судового збору, яка підлягає відшкодуванню позивачу у розмірі 496,20 грн., решту суми слід компенсувати позивачу з держаного бюджету. На підставі викладеного та

Outcome: approved