Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

09.11.2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що 31.07.1993 року у виконкомі Добромильської міської ради Львівської області, вона зареєструвала шлюб з відповідачем. Від спільного подружнього життя дітей не мають. Життя з відповідачем не склалося, відповідач мало уваги приділяв їй як жінці, часто зневажав її, принижував її людську гідність, постійно обманював. Шлюбні відносини між ними фактично припинені і вони понад шістнадцять років не підтримують сімейних зв`язків та не ведуть подружнього життя, через що вона втратила до відповідача почуття поваги і любові, та прийшла до висновку, що їхній шлюб зберегти неможливо. Просить розірвати шлюб між нею та відповідачем, зареєстрований 31.07.1993 року у виконкомі Добромильської міської ради Львівської області, актовий запис №17. Ухвалою судді від 23.12.2021 року справу прийнято до розгляду, відкрито провадження та постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження, передбаченого ст.ст. 274-279 ЦПК України з повідомленням сторін, судове засідання призначено на 09 годину 50 хвилин 15.03.2022 року. Ухвалою суду від 15.03.2022 року судове засідання відкладено на 09 годину 40 хвилин 29.06.2022 року. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином. 22.02.2022 року в канцелярію суду надійшла заява від позивачки [PERSON] , в якій вона просить справу розглядати у її відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, строку на примирення не бажає, оскільки жодні спроби результату не дали. Вони тривалий час проживають окремо і стали один для одного чужими людьми (13). Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце слухання справи був належно повідомлений, в тому числі і через оголошення на офіційному сайті Судової влади України, відзив на позовну заяву не надав, заяву про розгляд справи у його відсутності не надіслав, про причини неявки суд не повідомив. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідач повідомлявся про час та місце слухання справи належним чином (а.с.19). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши письмові докази, суд вважає за необхідне позов задовольнити, виходячи з наступних підстав. Судом встановлені такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Сторони одружилися 31.07.1993 року, зареєструвавши шлюб у виконкомі Добромильської міської ради Львівської області, актовий запис №17 (а.с.5). Від спільного подружнього життя дітей не мають. Частиною 2 статті 3 СК України встановлено, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Судом встановлено, що між сторонами склалися неприязні відносини, вони проживають окремо, не підтримують подружніх відносин, стали чужими, сімейне життя у сторін не склалося через різні характери, погляди на сімейне життя та відносини в сім`ї. Відповідно до статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. У частинах третій та четвертій статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом. Позовні вимоги позивачки грунтуються на законі. Згідно до ч.1 ст.110 Сімейного кодексу України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч.3 ст.105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Згідно із ч.2 ст.112 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхньої дитини, що мають істотне значення. У відповідності до ч.3 ст.109 Сімейного кодексу України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що заява про розірвання шлюбу відповідає дійсній волі дружини та чоловіка і що після розірвання шлюбу не будуть порушені їхні особисті та майнові права. Відповідно до ст.112 Сімейного кодексу України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. З огляду на стійке волевиявлення позивачки та беручи до уваги наведені обставини, які свідчать про те, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивачки та стало неможливим. Також формальне існування шлюбу суперечить інтересам сторін із - за невизначеності їх соціального статусу, неможливості вирішувати особисте життя, а тому шлюб при таких обставинах слід розірвати. Враховуючи те, що позовні вимоги підлягають задоволенню, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача в користь позивачки понесені нею судові витрати - судовий збір в розмірі 908,00 гривень (а.с.1). А тому,

Outcome: approved