Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про визнання батьківства та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини. Позовні вимоги обгрунтовує тим, що протягом трьох років перебувала у фактичних шлюбних відносинах із відповідачем та [INFO] у них народилася донька [PERSON] . На момент здійснення державної реєстрації факту народження дитини, [PERSON] не заперечував факту свого батьківства, не заперечував проти внесення до актового запису про народження дитини відомостей про те, що він є її батьком та був присутній під час реєстрації актового запису, однак у виданому свідоцтві про народження вказана інша особа - [PERSON] . На даний час шлюбні стосунки між сторонами припинені, [PERSON] з донькою не спілкується, відмовляється від участі у її вихованні, матеріальну допомогу не надає, останній раз бачив доньку 01.09.2018 року, коли вона йшла до першого класу - він був присутній на святі першого дзвоника. [PERSON] є дитиною-інвалідом, навчається у спеціалізованому навчальному закладі школі-інтернаті №26 та потребує щомісячного лікування та реабілітації, щоденно вона приймає ліки. Утриманням дочки займається позивачка самостійно, оскільки відповідач самоусунувся від виховання і утримання спільної дитини. У зв`язку з викладеним, позивачка змушена звернутися до суду за захистом порушених прав та просила визнати батьківство [PERSON] стосовно його дочки [PERSON] , стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини та витрати щодо сплати судового збору та отримання правничої допомоги. Ухвалою від 23.07.2021 року відкрито провадження у справі та постановлено проводити її розгляд у загальному позовному провадженні. Ухвалою суду від 10.11.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду. Позивачка [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила задовольнити, не заперечувала проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання повторно не з`явився, будучи належним чином повідомленим за зареєстрованим місцем проживання, не повідомив про причини неявки. Правом на подання відзиву не скористався. Представник третьої особи - Карлівського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Полтавському районі Полтавської області Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми) у судове засідання не з`явився, направили до суду клопотання про розгляд справи без участі представника, щодо вирішення справи покладалися на розсуд суду. 13.08.2021 року до суду надійшли пояснення третьої особи щодо необхідності уточнення позивачкою позовних вимог, а саме у частині того, які саме відомості про батька дитини повинні бути внесені до актового запису про народження дитини (прізвище, ім`я та по батькові батька дитини, дата його народження, громадянство, місце проживання: держава, область, місто, район, вулиця, будинок, квартира) та уточнити вимоги щодо по батькові дитини. Суд, заслухавши позивачку та свідків та дослідивши письмові докази, приходить до наступних висновків. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого виконавчим комітетом Попівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, [PERSON] народилася [INFO] . Батьками її вказано - [PERSON] та [PERSON] (а.с.17). Відповідно до Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження №00031101199 від 08.06.2021 року, відомості про батька [PERSON] внесено відповідно до заяви матері від 15.07.2010 року вх.№02-05.09 (а.с.18-19. Згідно посвідчення серії [NUMBER] , [PERSON] , 2010 року народження, являється дитиною з інвалідністю (а.с.20-21) та згідно заключення ВКК від 05.12.2016 року (а.с.22), картки стану здоров`я і розвитку дитини від 04.10.2016 року (а.с.23) та консультативного висновку №294 від 19.10.2016 року (а.с.23а) має ряд хронічних захворювань та потребує лікування. На підтвердження витрат на лікування та утримання дитини, позивачкою надано до суду копії чеків (а.с.25-27). Відповідно до Угоди від 28.08.2018 року дочка [PERSON] навчається у спеціальній школі-інтернаті №26 (а.с.24). Факт того, що [PERSON] є батьком [PERSON] у судовому засідання підтвердили свідки: [PERSON] , яка проживала по сусідству і підтвердила, те, що сторони спільно проживали понад два роки та у них народилася спільна дитина - [PERSON] ; а також [PERSON] , який є двоюрідним братом відповідача та підтвердив, що позивачка і відповідач спільно проживали із 2010 року (приблизно 2 роки) та у них народилася спільна дитина - [PERSON] . [PERSON] визнавав своє батьківство та проявляв до дитини батьківські почуття. На підтвердження факту спільного проживання із відповідачем, позивачкою надано до суду фотокартки (а.с.28-30). Згідно із ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 125 СК України, якщо мати та батько дитини не перебувають у шлюбі між собою, походження дитини від батька визначається за заявою матері та батька дитини, за рішенням суду. Згідно ч.1 ст.126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Відповідно до ст. 128 СК України за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 СК України, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Законодавством визначено перелік осіб, які вправі звернутися з позовом про визнання батьківства. Зокрема, позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Пунктом 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» визначено, що справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні, у таких справах позови осіб, зазначених у ч. 3 ст. 128 СК приймаються до судового розгляду, якщо, зокрема дитина народжена матір`ю, яка не перебуває у шлюбі, немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду і запис про батька дитини в Книзі реєстрації народжень учинено за прізвищем матері, а ім`я та по батькові дитини записано за вказівкою матері. Відповідно до роз`яснень п. 9 Постанови, рішення щодо визнання батьківства (материнства) має ґрунтуватися на всебічно перевірених судом даних, що підтверджують або спростовують заявлені вимоги чи заперечення проти них, а його резолютивна частина - містити всі відомості, необхідні для реєстрації батьківства (материнства) в органах РАЦС (прізвище, ім`я та по батькові матері й батька, число, місяць і рік їх народження, громадянство, а також номер актового запису про народження дитини, коли та яким органом його вчинено). Питання щодо походження дитини суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це. Сімейне законодавство України не визначає будь-яких особливостей щодо предмета доказування у даній категорії справ. Доказами у такій справі можуть бути будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, а також інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, показань свідків, письмових або речових доказів, висновків експертів. Тобто при вирішенні спору про визнання батьківства мають враховуватись усі передбачені законом докази в їх сукупності.

Outcome: approved