Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду з позовом до ПАТ «Перший Український міжнародний банк», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. В обгрунтування позову зазначено, що 21.03.2018 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 1575 про стягнення із неї на користь ПАТ «ПУМБ» заборгованість у розмірі 65 411,28 грн. Вважає, що виконавчий напис № 1575 від 21.03.2018 вчинено з грубими порушеннями порядку вчинення виконавчих написів нотаріусами, і як наслідок, неправомірне виконавче провадження щодо виконання вказаного виконавчого напису із наступних підстав: Так, 21 березня 2018 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріальне округу Хара Н.С. було вчинено виконавчий напис № 1575 про стягнення із [PERSON] на користь ПАТ«ПУМБ» заборгованість у розмірі 65 411,28 грн. Як зазначено у виконавчому написі, дана заборгованість виникла за Кредитним договором № GP - 5384581 від 07.11.2013 укладеним із АТ «Банк ренесанс капітал» правонаступником усіх прав та обов`язків якого є ПАТ «Перший Український міжнародний банк» та становить 65 411 (шістдесят п`ять тисяч чотириста одинадцять гривень 28 копійок). Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяною Леонідівною про відкриття виконавчого провадження від 17.12.2018 відкрито виконавче провадження за номером 57929819 в АСВП.Вважає, що виконавчий напис № 1575 від 21.03.2018 приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. про стягнення заборгованості є протиправним, тобто такий, що винесений з порушенням вимог чинного законодавства України та не підлягає виконанню. Вважає, що вищевказаний виконавчий напис є незаконним, оскільки його було вчинено відповідно до суми, яка є спірною, виконавчий напис вчинено на окремому бланку нотаріальних дій, а тому виконавчий напис має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню. На підставі вищевикладеного просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хари Н.С. № 1575 від 21.03.2018 про стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості за кредитним договором в сумі 65411,28 грн. Також просить стягнути із відповідача на користь позивача судові витрати, а саме: судовий збір за подання позову в сумі 992,40 грн. Ухвалою суду 26.05.2022 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. Позивач [PERSON] та представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явилися. Про дату час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник позивача Мельник В.В. на адресу суду надав заяву про розгляд справи без участі позивача та без його участі, позов підтримують у повному обсязі. Представник відповідача - АТ «Перший Український Міжнародний Банк» Височин Є.М. надіслав до суду заяву, в якій позовні вимоги [PERSON] визнав та просив позов задоволити. Також просив стягнути із відповідача 50% від суми сплаченого позивачем судового збору відповідно до ст. 142 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С., в судове засідання не з`явилась. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлялася у встановленому законом порядку. Письмових пояснень щодо позову до суду не надсилала. Відповідно до частини другої статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось, оскільки розгляд справи відповідно до положень цього Кодексу здійснювався судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі. Судом на підставі безпосередньо досліджених доказів, встановлені такі фактичні обставини та відповідні їм спірні правовідносини. 21 березня 2018 року у м. Києві приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. вчинила виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 1575, про звернення стягнення з [PERSON] на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк», що є правонаступником АТ «Банк Ренесанс Капітал», заборгованість за Кредитним договором від 07.11.2013 № GP -5384581, за період з 12.03.2017 по 12.03.2018 у розмірі 65411,28 грн., яка складається з заборгованості за сумою кредиту в розмірі 24999,83 грн, прострочена заборгованості за процентами в розмірі 8410,17 грн, строкова заборгованість за процентами в розмірі 0 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» стягнуто плати із стягувача в розмірі 400,00 грн., які підлягають стягненню з боржника на користь стягувача. Постановою приватного виконавця виконавчого округу міста Києва Вольф Т.Л. від 17.12.2018 було відкрито виконавче провадження №57929819 за виконавчим написом №1575 від 21.03.2018, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу ХАрою Н.С. про стягнення з [PERSON] заборгованості в розмірі 64411,28 грн.. Перевіряючи дотримання вимог законодавства щодо підстав видачі приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. виконавчого напису від 21.03.2018, реєстровий №1575, суд прийшов до висновку про доведені порушення закону при його видачі з огляду на наступне. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість; перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до пунктів 1 та 2 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса» зі змінами та доповненнями (далі - Перелік документів), для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року у справі № 826/20084/14 визнано незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 26.11.2014 року № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» у тому числі, в частині доповнення Переліку новим розділом «2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін. Резолютивну частину постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 21 березня 2017 року №23; резолютивну частину ухвали Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року у справі № 826/20084/14 опубліковано в інформаційному бюлетені «Офіційний вісник України» від 24 листопада 2017 року № 92. Постановою Великої Палати Верховного Суду № 11-174ас18 від 20.06.2018 року у задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 1 листопада 2017 року відмовлено. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Харою Н.С. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису не враховано тієї обставини, що норми, які визначають перелік документів, що підтверджують безспірність заборгованості по кредитним договорам, за якими боржниками допущено прострочення платежів, не були чинними на час вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 року у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Відповідно до ч. 1 ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року; якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Таким чином, кредитна заборгованість, у зв`язку з наявністю якої було вчинено оспорюваний виконавчий напис, не є безспірною. Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Встановлені обставини дають підстави для визнання виконавчого напису приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. від 21.03.2018, зареєстрованого в реєстрі №1575, таким, що не підлягає виконанню. Згідно ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відповідно до ч.1 ст.142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. На підставі викладеного, суд вважає, що 50 відсотків сплаченого позивачем судового збору слід повернути позивачу з державного бюджету, а решту 50 відсотків - стягнути з відповідача на користь позивача.

Outcome: approved