Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У травні 2022 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеним позовом, який обґрунтовує тим, її син, [PERSON] , [INFO] досяг повноліття. Він є студентом другого курсу Хмельницького політехнічного фахового коледжу Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою навчального закладу за № 22379 від 26.05.2022 року Син перебуває на її утриманні, що підтверджується довідкою відділу реєстрації місця проживання за № П-03 -14077 від 26.05.2022 року. У зв`язку із навчанням сина позивач зазнає матеріальних труднощів, тому потребує додаткової матеріальної допомоги у виді стягнення аліментів. По досягненню повноліття, у зв`язку із продовження навчання сином позивач звернулась до суду із позовом про стягнення аліментів на період його навчання. Просить стягувати з відповідача аліменти в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача до закінчення терміну навчання. В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги зменшила та просить стягувати аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] в розмірі однієї шостої частини заробітку до закінчення дитиною навчання, з врахуванням того, що відповідач має двох малолітніх дітей від іншого шлюбу. Однак батьків відповідач не утримує, оскільки доказів такого утримання відповідач не надав, і вони мають пенсійне забезпечення. Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечила. Вважає що у відповідача в даний час відсутній заробіток, він має на утриманні двох малолітніх дітей, від іншого шлюбу. Тому змоги сплачувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який навчається, він не має. 2. Заяви і клопотання, інші процесуальні дії у справі Ухвалою судді від 01 червня 2022 року відкрито спрощене позовне провадження та призначено справу до судового розгляду на 20 червня 2022 року. 14 червня 2022 року відповідач подав відзив на позов у якому повністю заперечує про його задоволення у зв`язку із наявністю інших утриманців.. 20 червня 2022 року справу розглянуто по суті з ухваленням рішення. 3. Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин Перевіривши доводи представника позивача та заперечення представника відповідача, дослідивши матеріали справи доказами, проаналізувавши законодавство, яке регулює дані правовідносини, суд приходить до висновку, що позов підлягає частковому задоволенню, внаслідок наступного. Судом безспірно установлено, що від шлюбу сторони мають сина [PERSON] . [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії [NUMBER] . Син досяг повноліття та наразі навчається на 2 курсі Хмельницького політехнічного фахового коледжу Національного університету «Львівська політехніка», що підтверджується довідкою навчального закладу за № 22379 від 26.05.2022 року, термін навчання з 01.09.2020 року по 30.01.2024 року. Оскільки син навчається на платній формі навчання, відповідно позивач змушена нести витрати у зв`язку з його навчанням. Батьком дитини згідно свідоцтва про народження є відповідач. Цих обставин сторони не заперечують. Позивач вважає, що відповідач має змогу сплачувати аліменти на утримання сина у зв`язку з навчанням в розмірі однієї шостої частини заробітку відповідача. 4. Докази, відхилені судом, та мотиви їх відхилення. Позивач обґрунтовує поданий позов тим, що у зв`язку з навчанням сина вона змушена оплачувати вартість освітніх послуг, витрачає кошти на придбання спецодягу та підручників, самостійно таких витрат син нести не може та їх несе лише матір. В той же час батько ніякої участі в його матеріальному забезпеченні не бере, хоча в змозі таку матеріальну допомогу надавати. Тому розмір аліментів має становити 1/6 частину його заробітку. Проте така позиція є хибною та не відповідає зібраним доказам та вимогам закону. В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». Судом достовірно установлено та не заперечується представником позивача, що відповідач має на утриманні двох малолітніх дітей, та має мінімальний дохід що підтвердила представник відповідача. Тому суд вважає, що при таких обставинах у батька є можливість надавати допомогу повнолітньому сину, що продовжує навчання аліменти в розмірі лише однієї восьмої частини його заробітку. Такого висновку суд дійшов, оцінюючи зібрані докази у справі. По-перше доказів того, що на утриманні у відповідача перебувають батьки пенсійного віку суд не встановив, а відповідач таких обставин не довів. Так, дійсно [PERSON] та [PERSON] є особами пенсійного віку, проте будь-яких доказів перебування їх на утриманні відповідача матеріали справи не містять. Суд вважає, що відповідач може утримувати себе, двох малолітніх дітей та сплачувати аліменти на утримання дитини, що навчається в розмірі однієї восьмої частини його заробітку (доходу) та при цьому не знаходить підстав для стягнення аліментів в розмірі однієї шостої заробітку щомісяця. 5. Норми права застосовані судом. Відповідно до статті 198 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх працездатних доньку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно положень ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. За змістом ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України, а саме: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. За змістом ст. 199 СК України обов`язок утримувати повнолітнього сина (доньку), який продовжує навчання, покладено на обох батьків. Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Відповідно до статті 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 (провадження № 61-12495св18) щодо застосування статті 199 СК України, який полягає у тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину). Згідно з ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. З урахуванням наявних у справі доказів, обов`язку матері в рівній мірі з батьком утримувати свою дитину, суд приходить до висновку, що відповідач може таку допомогу надавати повнолітній дитині, яка продовжує навчатись, у розмірі лише в розмірі однієї восьмої частини його заробітку (доходу) щомісяця до закінчення терміну навчання сином 30 січня 2024 року та не знаходить підстав для задоволення позову в повному обсязі. Позивач звільнена від сплати судового збору, тому відповідно до статті 141 ЦПК України на користь держави слід стягнути з відповідача судовий збір в сумі 992,4 грн. Відповідно до положень статті 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. На підставі викладеного та

Outcome: partial