Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до ТОВ «ФК «АЙКОНС», в якому просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 65680, вчинений 11.06.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. Позов обґрунтовує тим, що вказаний виконавчий напис нотаріуса вчинений з порушенням ст. 87,89 Закону України «Про нотаріат», а також Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, оскільки при його вчиненні нотаріусом не було перевірено безспірність нарахованої заборгованості та не перевірено наявності доказів направлення та отримання боржником письмової вимоги про усунення порушень; нотаріус не повідомив Боржника про те, що до нього звернулися з заявою про вчинення виконавчого напису. Ухвалою суду від 22.02.2022 відкрите провадження у справі, розгляд якої призначено у спрощеному позовному провадженні без виклику (повідомлення) сторін. За клопотанням позивача витребувано у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О. копію матеріалів виконавчого провадження № 68190719 з примусового виконання спірного виконавчого напису. Витребувані ухвалою документи, суду не надані. 01.07.2022 позивачем подано заяву про виправлення описки у написанні в позовній заяві територіальної юрисдикції приватного нотаріуса. Відповідачем відзив на позов не поданий. Треті особи пояснення щодо позову не подали. Відповідачу та третім особам копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позовної заяви з додатками направлялись поштою за місцем знаходження останніх. Вказані документи отримані учасниками справи. Згідно з ст.128 та ст.272 ЦПК України, учасники справи є повідомленими про розгляд справи належним чином. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що передбачено ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву та письмові докази, оцінивши їх за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. 19.10.2020\~між [PERSON] \~та ТОВ\~«ЛІНЕУРА УКРАЇНА»\~було укладено\~Договір №\~1160366\~про надання\~коштів на\~умовах фінансового\~кредиту,\~відповідно до\~умов якого\~ [PERSON] \~на умовах\~строковості,\~зворотності та\~платності отримав\~в кредит\~грошові кошти\~у сумі\~4200,00\~гривень (п.1.2).\~Строк кредиту\~ 29\~днів (п.1.3),\~який може\~бути \~продовжено у\~порядку та\~на умовах\~визначених у\~Розділі 4\~цього Договору.\~Занижена процентна\~ставка \~становить 1,90%\~від суми\~кредиту за\~кожен день\~користування кредитом\~(693,50\~%\~річних),\~яка застосовується\~у межах\~строку надання\~кредиту,\~якщо в\~цей строк\~клієнт здійснить\~повне погашення\~кредитної заборгованості\~або здійснить\~таке погашення\~протягом трьох\~календарних \~днів,\~що слідують\~за датою\~повернення кредиту\~(п.1.4.1).\~Стандартна \~процентна ставка\~складає 1,90\~%\~від суми\~кредиту за кожен день користування кредитом (693,50 % річних), яка застосовується у межах строку надання кредиту, якщо клієнт не виконав умови зазначені у п.1.4.1 Договору. Відповідно до п.2.1, Кредит надавався у безготівковій формі шляхом перерахування коштів кредиту на платіжну картку Клієнта , зазначену в Особистому кабінеті, що має наступні реквізити № [NUMBER] . 11\~червня 2021\~року приватним\~нотаріусом Києво-Святошинського\~районного нотаріального\~округу Київської\~області \~Грисюк Оленою\~Василівною було\~вчинено виконавчий\~напис №\~65680,\~згідно якого\~ [PERSON] є\~боржником за\~Кредитним договором\~№ 1160366\~від 19.10.2020,\~укладеним з\~ТОВ «ЛІНЕУРА\~Україна»,\~правонаступником усіх\~прав та\~обов`язків якого,\~на підставі\~Договору відступлення\~прав вимоги\~за кредитними\~договорами №\~1-26/04/2021\~від 26.04.2021\~є ТОВ\~«ФК «СІТІ\~ФІНАНС ГРУП», правонаступником усіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 1-26/04/2021 від 26.04.2021 є ТОВ «ФК «АЙКОНС» у сумі 14896,20 гривень. Строк платежу по Кредитному договору настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості здійснюється за період з 26.04.2021 по 25.05.2021. Сума заборгованості складає 13696,20 гривень, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту 4200,00 гривень, прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 2314,20 гривень, строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом 7182,00 гривні. Сума плати, що здійснена Стягувачем за вчинення виконавчого напису 1200 гривень, а всього 14896,20 гривень. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка Андрія Олександровича від 17.01.2022 було відкрито виконавче провадження № 68190719 про примусове виконання вказаного виконавчого напису. Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Як зазначено у правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 05.07.2017 у справі № 754/9711/14-ц, з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Відповідно до п. 2.1 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (далі Порядок №296/5), для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. Згідно з п. 3.1 Порядку № 296/5 нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Відповідно до п. 3.2 Порядку № 296/5 безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 (далі - Перелік № 1172). Відповідно до п. 3.3, 3.4 глави 16 Порядку № 296/5, якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку. Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу. Суд встановив, що п. 2 Переліку № 1172, на підставі якого приватним нотаріусом вчинений спірний виконавчий напис, втратив чинність 22.02.2017 на підставі постанови Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка набрала законної сили. Вказаним судовим рішенням визнана незаконною та нечинною постанова Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», у тому числі, в частині п. 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Редакція Переліку № 1172 до внесення змін, визнаних нечинними, не містила розділу про стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин, а тому приватний нотаріус не мала правових підстав для вчинення спірного виконавчого напису. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Вказана правова позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 23.06.2020 у справі № 645/1979/15-ц. З огляду на вищевказане, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження, а отже підлягають задоволенню, оскільки приватний нотаріус вчинив спірний виконавчий напис на підставі нечинного нормативно-правового акту, а також при його вчиненні не переконався у безспірності вимог стягувача, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат». Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тобто з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 992,40 гривні, сплачений за подачу позову.

Outcome: approved