Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

1.Позиція позивача. У серпні 2021 року позивач [PERSON] , яка діє як опікун в інтересах дитини-сироти неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно Розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 15 грудня 2017 року № 114-р, звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро), третя особа: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради «про усунення перешкод в оформленні права власності шляхом скасування арешту». Згідно до змісту позову, просить: -усунути перешкоди неповнолітній [PERSON] [INFO] в оформлені права власності на частку квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , шляхом скасування обтяження: арешту всього нерухомого майна [PERSON] , а саме: номер запису про обтяження: 7599385 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 06 листопада 2014.; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 06.11.2014., видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17022414 від 06.11.2014., Івашина Анатолій Андрійович , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Заводський відділ державної виконавчої служби, Дніпродзержинського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно, а також, номер запису про обтяження: 9505525 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 28 квітня 2015; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 47290376, виданий 28.04.2015., видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20972340 від 28.04.2015., Івашина Анатолій Андрійович , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Заводський відділ державної виконавчої служби, Дніпродзержинського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. В обґрунтування позову зазначила, що даний позов пред`являється в інтересах неповнолітньої [PERSON] , 2007 року народження, опікуном якої є позивач на підставі Розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 15 грудня 2017. №114-р, відповідно до якого [PERSON] встановлений статус дитини-сироти, над нею встановлено опіку та позивача, [PERSON] , призначено її опікуном. Третім пунктом даного Розпорядження позивач зобов`язана прийняти спадщину на дитину від померлої матері. Саме з метою прийняття та, відповідно, оформлення на ім`я дитини-сироти спадщини після її померлої матері позивач звернулася з даним позовом. Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 22 квітня 2005 р., виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська, квартира, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності належить [PERSON] та членам її сім`ї [PERSON] , [PERSON] . Квартира приватизована згідно Законом України «Про приватизацію державного житлового фонду». Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 22 квітня 2005 року №5/642-р. Факт набуття права власності також підтверджується Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 9417366 від 26 грудня 2005. Інші співвласники квартири є, відповідно, чоловіком та донькою позивача, а [PERSON] - її онукою. [INFO] донька позивача - [PERSON] зареєструвала шлюб з [PERSON] , про що в книзі реєстрації шлюбів Ленінського відділу реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського управління юстиції Дніпропетровської області 17 листопада 2006 р. зроблено відповідний актовий запис №1074, у зв`язку з чим її прізвище змінилося на [PERSON] . [INFO] донька позивача [PERSON] померла, про що 02 листопада 2017 р. Заводським у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області складено відповідний актовий запис №1177. Внаслідок смерті доньки на належне їй майно, яким є відповідна частка квартири, яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] , - відкрилася спадщина. Оскільки заповіт померлою не складався, то спадкоємицею за законом першої черги є її донька і, відповідно, онука позивача, яка перебуває під її опікою - [PERSON] . Але отримати свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] після її померлої матері на теперішній час можливості не має, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про арешт всього нерухомого майна [PERSON] , а саме: номер запису про обтяження: 7599385 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 06.11.2014.; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 06.11.2014., видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17022414 від 06.11.2014., Івашина Анатолій Андрійович , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Заводський відділ державної виконавчої служби, Дніпродзержинського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. А також, номер запису про обтяження: 9505525 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 28.04.2015.; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 47290376, виданий 28.04.2015., видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20972340 від 28.04.2015., Івашина Анатолій Андрійович , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Заводський відділ державної виконавчої служби, Дніпродзержинського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. Після звернення до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) щодо двох зазначених номерів записів про обтяження, мною був отриманий лист від 15 червня 2021. №5/15572 наступного змісту. Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Електронний архів»), в період з 05 листопада 2014 року по 22 червня 2017 року на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, перебувало виконавче провадження №45309411 з примусового виконання виконавчого листа №208/2482/14 від 22 жовтня 2014 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» у сумі 22849,22 грн. Державним виконавцем, 05 листопада 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №45309411. 06 листопада 2014 року, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відповідності до вимог п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження, 22 червня 2017 року, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено, що: «Згідно акту державного виконавця майно на яке може бути звернуто стягнення, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». Згідно даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Електронний архів»), в період з 24 квітня 2015 року по 22 червня 2017 року на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, перебувало виконавче провадження № 47290376 з примусового виконання виконавчого листа № 208/3156/14 від 15 січня 2015 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 1969,41 грн. Державним виконавцем, 24 квітня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47290376. 28 квітня 2015 року, державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відповідності до вимог п.2 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», 22 червня 2017 року, державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документа стягувану, державним виконавцем зазначено, що: «Згідно акту державного виконавця майно на яке може бути звернуто стягнення, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». Вищезазначені виконавчі провадження були передані державним виконавцем до архіву Заводського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, зі строком зберігання до 22 червня 2020 року. Розпорядженням начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4 від 13 січня 2021 року «Про створення комісії для знищення документів, переданих до архіву Заводського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, відповідно до вимог п.п. 9.9 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 грудня 2009 р. № 2392/5, для знищення документів, переданих до архіву, по яких закінчився строк зберігання, - вищезазначені виконавчі провадження було знищено про що складено акт про вилучення від 26 лютого 2021 року. Станом на 15 червня 2021 року, вищезазначені виконавчі документи повторно на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили та на примусовому виконанні, не перебувають. Враховуючи зазначене, позивачу було запропоновано звернутися до суду з позовом про звільнення майна з-під арешту. Не зважаючи на те, що на час подання даної позовної заяви нотаріусом онуці позивача ще не видане свідоцтво про право на спадщину на відповідну частку квартири, - вона має законні майнові права на спадкове майно і за відсутності відповідного свідоцтва в силу положення ч.5 ст.1268 ЦК України, відповідно до якого незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, в силу положення ч.4 ст.1268 ЦК України, відповідно до якого малолітня, неповнолітня, недієздатна особа, а також особа, цивільна дієздатність якої обмежена, вважаються такими, що прийняли спадщину, крім випадків, встановлених частинами другою - четвертою статті 1273 цього Кодексу, а також в силу положення ч.3 ст.1296 ЦК України, відповідно до якого відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Оскільки спадщина в відповідній частці належить онуці з часу відкриття спадщини, то вона, щодо спадщини має права тотожні з правом власності та, відповідно, має повноваження вимагати усунення порушення цих прав. Отримати свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] після її померлої матері на теперішній час можливості не має, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про арешт всього нерухомого майна [PERSON] . 2. Позиція відповідача. Відповідач, Заводський відділ державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції м. Дніпро, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, в судове засідання явку свого представника не забезпечив. Крім того, відповідач не скористався своїм правом та не подав в строк, який не може бути меншим п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття позовного провадження, відзив на позов, який має відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, та докази в підтвердження обставин, на яких ґрунтується заперечення, а також не подав зустрічний позов. 30 листопада 2021 року через канцелярію суду старшим державним виконавцем Литвин-Олійник А. подано клопотання про розгляд справи за позовом [PERSON] без участі представника відділу, згідно до змісту клопотання просить прийняти рішення згідно з вимогами чинного законодавства. 3. Позиція третьої особи. Третя особа, Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради в особі представника Силца В.В., яка діє на підставі довіреності від 05 березня 2021 року № 04-11/490 27 жовтня 2021 року (а.с.32) через канцелярію суду подала заява про розгляд справи без участі представника третьої особи, згідно до змісту заяви просить прийняти рішення у відповідності до норм чинного законодавства (а.с.31). 4. Процесуальні питання пов`язанні з розглядом справи. У серпні 2021 року позивач [PERSON] , яка діє як опікун в інтересах дитини-сироти неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , згідно Розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради від 15 грудня 2017 року № 114-р, звернулась до Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області із позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Кам`янського району Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м Дніпро), третя особа: Департамент комунальної власності земельних відносин та реєстрації речових прав на нерухоме майно Кам`янської міської ради «про усунення перешкод в оформленні права власності шляхом скасування арешту» (а.с.2-9). 09 серпня 2021 року ухвалою Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області відкрито справу в порядку загального позовного провадження. 11 листопада 2021 року через канцелярію суду від адвоката Фесюка Ю.О., який діє в інтересах позивача [PERSON] надійшла заява згідно змісту якої просить закінчити підготовче провадження та призначити справу до розгляду по суті (а.с.33). Ухвалою суду від 11 листопада 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 11 травня 2022 року через канцелярію суду адвокатом Фесюком Ю.О, подано заяву про розгляд справи без його участі за наявними у матеріалах справи документами. Сторонами не заявлено клопотань про витребування інших доказів, виклик свідків чи призначення судових експертиз, а тому суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів, відповідно до ст. ст. 12, 13 ЦПК України. В зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється на підставі ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України. Статтею 223 Цивільного процесуального кодексу України визначені наслідки неявки учасника справі у судове засідання. Зокрема, згідно з частиною 3 статті 223 Цивільного процесуального кодексу України якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки. Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, суд розглядає справу за відсутності сторін. Судом враховано, що в силу вимог частини 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов`язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням частини 1 статті 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнова проти України»). Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України № 1-5/45 від 25 січня 2006 року у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі. Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд. Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету. 5. Фактичні обставини встановлені судом. Судом встановлено, що 06 листопада 2014 року 17:11:13 державним реєстратором Івашиною Анатолієм Андрійовичем створено запис про обтяження 7599385, підстава для держаної реєстрації - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер - б/н, виданий 06 листопада 2014 року, видавник - [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область. Крім того, 28 квітня 2015 року 10:47:17 державним реєстратором Івашиною Анатолієм Андрійовичем створено запис про обтяження 9505525, підстава для держаної реєстрації - постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер - 47290376, виданий 28 квітня 2015 року, видавник - [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область. Викладені вище обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта (а.с.13). Згідно до відповіді Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16 червня 2021 року № 5/15572 (а.с.14) зазначено наступне. Згідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Електронний архів»), в період з 05 листопада 2014 року по 22 червня 2017 року на виконані у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, перебувало виконавче провадження № 45309411 з примусового виконання виконавчого листа № 208/2482/14 від 22 жовтня 2014 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» у сумі 22 849,22 грн. Державним виконавцем 05 листопада 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45309411. 06 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відповідності до вимог п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 22 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено що : «Згідно акту державного виконавця майно на яке може бути звернено стягнення, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». Крім того, згідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Електронний архів»), в період з 24 квітня 2015 року по 22 червня 2017 року на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 47290376 з примусового виконання виконавчого листа № 208/3156/14 від 15 січня 2015 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ Дельта Банк» у сумі 1 969,41 грн. Державним виконавцем 24 травня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47290376. 28 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відповідності до вимог п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 22 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено що : «Згідно акту державного виконавця майно на яке може бути звернено стягнення, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». Зазначені вище виконавчі провадження були передані державним виконавцем до архіву ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, зі строком зберігання до 22 червня 2020 року. Розпорядженням начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4 від 13 січня 2021 року «Про створення комісії для знищення документів, переданих до архіву Заводського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, відповідно до вимог п.п. 9.9 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 грудня 2009 р. № 2392/5, для знищення документів, переданих до архіву, по яких закінчився строк зберігання, - вищезазначені виконавчі провадження було знищено, про що складено акт про вилучення від 26 лютого 2021 року. Станом на 15 червня 2021 року (дата звернення [PERSON] із заявою щодо зняття арешту з майна), вищезазначені виконавчі документи повторно на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили та на примусовому виконанні, не перебувають. Враховуючи вищевикладене, Заводський відділ державної виконавчої служби у міста Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не має можливості надати більш детальну інформацію у зв`язку зі знищенням виконавчого провадження. Крім того, [PERSON] роз`яснено щодо звернення до суду із позовом про зняття арешту з майна [PERSON] . Позивач, [PERSON] є матір`ю [PERSON], [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим 13 травня 1981 року Дніпродзержинським міським ЗАГС (а.с.16). 17 листопада 2006 року між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] укладено шлюб, який зареєстрований Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу змінено з « [PERSON] » на « [PERSON] », що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] (а.с.17а). [INFO] народилася [PERSON] , про що в книзі реєстрації народжень 10 січня 2007 зроблено відповідний актовий запис № 28, що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданим Ленінським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області. Батьками зазначені: [PERSON] та [PERSON] (а.с.18). [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] у віці 36 років, про що 02 листопада 2017 року складено відповідний актовий запис № 1177, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданим Заводським районним у місті Кам`янське відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області (а.с.17). Згідно до розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янької міської ради від 15 грудня 2017 року № 114-р. «Про встановлення статусу дитини сироти малолітній [PERSON] та встановлення над нею опіки» (а.с.10) вирішено: 1.Встановити статус дитини-сироти малолітній [PERSON] , [INFO] . 2.Встановити опіку над малолітньою [PERSON] , [INFO] та призначити її опікуном гр. [PERSON] . 3.Зобов`язати гр. [PERSON] забезпечити дитині всі необхідні умови для виховання, розвитку, догляд та лікування, у встановлений законом строк прийняти спадщину на дитину від померлої матері. 4.Зберегти право малолітньої [PERSON] , [INFO] на користування житловим приміщенням за адресою: [ADDRESS]. 5 .Відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб адміністрації Заводського району Кам`янської міської ради ([PERSON]) не здійснювати будь-які дії щодо житлового приміщення за адресою: [ADDRESS] , де зареєстрована малолітня [PERSON] , [INFO] , без попереднього погодження з органом опіки та піклування. Згідно до копії Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22 квітня 2005 року виданого Фондом комунальної власності м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області (а.с.11), квартира яка знаходиться за адресою: [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та членам її сім`ї: [PERSON] , [PERSON] . Згідно до копії Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно, номер витягу: 9417366 від 26 грудня 2005 року, реєстраційний номер: 13375723, власниками квартири [ADDRESS] є: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , форма власності: приватна спільна сумісна, частки: 1/1 (а.с.12). 6. Мотиви, з яких виходить суд при вирішенні спору та застосовані норми права. Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Ст. 4 ЦПК України визначає, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Відповідно до ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Ст. 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів в їх сукупності. Статтею 11 Цивільного кодексу України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV). Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення. Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. При цьому, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 79 ЦПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача. У рішенні Конституційного суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою. Відповідно до ст. ст. 316, 317, 319 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправне позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Позивачу [PERSON] з відомостей Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта стало відомо, що на належне її доньці - [PERSON] нерухоме постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 06 листопада 2014 року накладений арешт, номер обтяження: 7599385, зареєстрований 06 листопада 2014 року 17:11:13 державним реєстратором Івашиною Анатолієм Андрійовичем, та постановою Заводського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області від 28 квітня 2015 року, номер обтяження: 7599385, зареєстрований 06 листопада 2014 року 17:11:13 державним реєстратором Івашиною Анатолієм Андрійовичем. Згідно до відповіді Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 16 червня 2021 року № 5/15572 (а.с.14) зазначено наступне. Згідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Електронний архів»), в період з 05 листопада 2014 року по 22 червня 2017 року на виконані у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, перебувало виконавче провадження № 45309411 з примусового виконання виконавчого листа № 208/2482/14 від 22 жовтня 2014 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» у сумі 22 849,22 грн. Державним виконавцем 05 листопада 2014 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 45309411. 06 листопада 2014 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відповідності до вимог п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 22 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено що : «Згідно акту державного виконавця майно на яке може бути звернено стягнення, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». Крім того, згідно до даних Автоматизованої системи виконавчих проваджень («Електронний архів»), в період з 24 квітня 2015 року по 22 червня 2017 року на виконанні у Заводському відділі державної виконавчої служби міста Кам`янське Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області перебувало виконавче провадження № 47290376 з примусового виконання виконавчого листа № 208/3156/14 від 15 січня 2015 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ Дельта Банк» у сумі 1 969,41 грн. Державним виконавцем 24 травня 2015 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 47290376. 28 квітня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження. У відповідності до вимог п. 2 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження» 22 червня 2017 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачу. В постанові про повернення виконавчого документа стягувачу, державним виконавцем зазначено що : «Згідно акту державного виконавця майно на яке може бути звернено стягнення, що належить боржнику не виявлено і здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними». Зазначені вище виконавчі провадження були передані державним виконавцем до архіву ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, зі строком зберігання до 22 червня 2020 року. Розпорядженням начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) № 4 від 13 січня 2021 року «Про створення комісії для знищення документів, переданих до архіву Заводського ВДВС м. Кам`янське ГТУЮ у Дніпропетровській області, відповідно до вимог п.п. 9.9 «Про затвердження Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби» (зі змінами), затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 18 грудня 2009 р. № 2392/5, для знищення документів, переданих до архіву, по яких закінчився строк зберігання, - вищезазначені виконавчі провадження було знищено, про що складено акт про вилучення від 26 лютого 2021 року. Станом на 15 червня 2021 року (дата звернення [PERSON] із заявою щодо зняття арешту з майна), вищезазначені виконавчі документи повторно на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили та на примусовому виконанні, не перебувають. Оскільки, [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , що підтверджується матеріалами справи, на належне їй майно, яким є відповідна частка квартири [ADDRESS] , відкрилася спадщина. Враховуючи, що заповіт померлою [PERSON] не складався, то спадкоємицею за законом першої черги є її донька, і відповідно онука позивача [PERSON] - [PERSON] , [INFO] . Згідно до розпорядження Адміністрації Заводського району Кам`янької міської ради від 15 грудня 2017 року № 114-р. опікуном малолітньої [PERSON] , 2007 року народження є [PERSON] . Отримати свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] після її померлої матері на теперішній час можливості не має, оскільки в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно містяться відомості про арешт всього нерухомого майна [PERSON] , а саме: номер запису про обтяження: 7599385 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 06 листопада 2014.; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: б/н, виданий 06 листопада 2014., видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 17022414 від 06 листопада 2014., Івашина Анатолій Андрійович , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжував: Заводський відділ державної виконавчої служби, Дніпродзержинського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. А також, номер запису про обтяження: 9505525 (спеціальний розділ); дата державної реєстрації: 28 квітня 2015.; державний реєстратор: Івашина Анатолій Андрійович, Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава для державної реєстрації: постанова, Постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер: 47290376, виданий 28 квітня 2015., видавник: [PERSON] , Заводський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, Дніпропетровська область; підстава внесення запису: Рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер: 20972340 від 28 квітня 2015., Івашина Анатолій Андрійович , Дніпродзержинське міське управління юстиції, Дніпропетровська область; вид обтяження: арешт нерухомого майна; відомості про суб`єктів обтяження: обтяжувач: Заводський відділ державної виконавчої служби, Дніпродзержинського управління юстиції; особа, майно/права якої обтяжуються: [PERSON] ; опис предмета обтяження: все нерухоме майно. З наведеного випливає, що вищезгадані обтяження були застосовані в рамках двох виконавчих проваджень: виконавчого провадження № 45309411 з примусового виконання виконавчого листа № 208/2482/14 від 22 жовтня 2014 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Акцент-Банк» у сумі 22849,22 грн., та виконавчого провадження № 47290376 з примусового виконання виконавчого листа №208/3156/14 від 15 січня 2015 року виданого Заводським районним судом м. Дніпродзержинська про стягнення боргу з [PERSON] на користь ПАТ «Дельта Банк» у сумі 1 969,41 грн. При цьому дані виконавчі листи повернуті стягувачам відповідними постановами від 22 червня 2017 року, самі виконавчі провадження було знищено, про що складено акт про вилучення від 26 лютого 2021 року, дані виконавчі листи, як виконавчі документи, повторно на адресу Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Кам`янське Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не надходили та на примусовому виконанні, не перебувають. Відповідно до ч.5 ст.37 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-XIV від 21 квітня 1999 року (надалі - Закон № 606-XIV) повернення виконавчого документа стягувану з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 12 цього Закону. Відповідно до ч. ч. 1, 5 ст. 12 Закону № 606-XIV виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців, а у разі повернення виконавчого документа стягувану у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення. З огляду на те, що вищевказані виконавчі листи були повернуті стягувачам постановами від 22 червня 2017 року, а станом на 15 червня 2021 року (день складання листа Заводського ВДВС у м. Кам`янське) вони повторно не пред`явлені до виконання, що свідчить про те, що строк їх пред`явлення сплинув. [INFO] донька позивача - [PERSON] , померла. Відповідно до п.3 ч.1 ст.39 Закону № 606-XIV виконавче провадження підлягає закінченню у разі, в тому числі, смерті, оголошення померлим або визнання безвісно відсутнім стягувача чи боржника. Відповідно до ч.1 ст.40 цього Закону у разі закінчення виконавчого провадження (крім закінчення виконавчого провадження за судовим рішенням, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також, крім випадків нестягнення виконавчого збору або витрат виконавчого провадження, нестягнення основної винагороди приватним виконавцем), повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. З зазначених правових норм випливає, що смерть боржника у виконавчому провадженні є підставою для його закінчення, а наслідком закінчення виконавчого провадження є заняття арешту з майна боржника та скасування інших вжитих заходів. Також необхідно приймати до уваги те, що відповідно до ч.1 ст. 56 Закону № 606-XIV арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Відповідно до частини 1 статті 26 Закону №606-ХІV виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону до завершення виконавчого провадження у встановленому цим Законом порядку, а саме: закінчення виконавчого провадження - згідно із статтею 39 цього Закону; повернення виконавчого документа стягувачу - згідно із статтею 37 цього Закону; зупинення виконавчого провадження у разі поновлення судом строку подання апеляційної скарги або прийняття такої апеляційної скарги до розгляду, - згідно із статтею 38 цього Закону. Наслідки завершення виконавчого провадження передбачені статтею 40 Закону №606-ХІV. За її змістом, у разі закінчення виконавчого провадження (крім направлення виконавчого документа за належністю іншому органу державної виконавчої служби, закінчення виконавчого провадження за рішенням суду, винесеним у порядку забезпечення позову чи вжиття запобіжних заходів, а також крім випадків не стягнення виконавчого збору або витрат, пов`язаних з організацією та проведенням виконавчих дій), повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, арешт, накладений на майно боржника, знімається, скасовуються інші вжиті державним виконавцем заходи примусового виконання рішення, а також провадяться інші дії, необхідні у зв`язку із завершенням виконавчого провадження. У разі якщо у виконавчому провадженні державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, державний виконавець зазначає про зняття арешту, накладеного на майно боржника. Зі змісту наведеного вбачається дійсна мета застосування процедури арешту майна боржника для забезпечення реального виконання виконавчого документу. Тобто, існування арешту накладеного державним виконавцем дозволяє йому ефективно здійснювати дії щодо реального виконання виконавчих листів та інших виконавчих документів, упереджує недобросовісну поведінку боржника щодо уникнення сплати ним свого боргу шляхом реалізації або переоформлення належного йому рухомого та нерухомого майна. Таким чином, існування арешту майна, накладеного державним виконавцем має чітко окреслені граничні строки з прийняття відповідної постанови про накладення арешту до завершення виконавчого провадження. Відтак, наведені обставини свідчать, по-перше, про відсутність правових підстав у відповідача зберігати накладений ним арешт на майно померлої особи, а по-друге, існування арешту майна моєї померлої доньки при визнанні відповідачем факту завершення всіх виконавчих проваджень відносно неї порушує саму мету застосування відповідної процедури. Вимоги про звільнення майна з-під арешту, що ґрунтуються на праві власності на нього, виступають способом захисту зазначеного права (різновидом негаторного позову) і виникають з цивільних правовідносин, відповідно до частини першої статті 19 ЦПК України можуть бути вирішені судом цивільної юрисдикції. У відповідності до вимогст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Стаття 41 Конституції України закріплює положення про те, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. У відповідності до вимогст.16 ЦК України, захист права позивача необхідно вчинити шляхом припинення дії, яка порушує право та відновлення становища, яке існувало до порушення, тобто звільнити майно з-під арешту. Статтею 41 Конституції України встановлено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути його протиправно позбавлений. Статтею 317 ЦК України визначено, що власникові належить право володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Згідно зі ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Приписами ст.321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Статтею 1241 цього Кодексу передбачено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова(вдівець)та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Відповідно до ч. 5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно з положеннями ч. 1 ст. 40 Закону України «Про виконавче провадження» в редакції, що діє на час розгляду цієї справи, у разі закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, повернення виконавчого документа до суду, який його видав, арешт, накладений на майно (кошти) боржника, знімається, відомості про боржника виключаються з Єдиного реєстру боржників, скасовуються інші вжиті виконавцем заходи щодо виконання рішення, а також проводяться інші необхідні дії у зв`язку із закінченням виконавчого провадження. Відповідно до ч.2 цієї статті, про зняття арешту з майна (коштів) виконавець зазначає у постанові про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа, яка в день її винесення надсилається органу, установі, посадовій особі, яким була надіслана для виконання постанова про накладення арешту на майно (кошти) боржника, а у випадках, передбачених законом, вчиняє дії щодо реєстрації припинення обтяження такого майна. Підставою для зняття виконавцем арешту з усього майна (коштів) боржника або його частини є погашення заборгованості із сплати періодичних платежів, якщо виконання рішення може бути забезпечено в інший спосіб, ніж звернення стягнення на майно боржника (п.7 ч.4 ст.59 вказаного Закону). Як свідчить практика Європейського суду з прав людини (далі ЄСПЛ), найчастіше втручання в право власності фізичних та юридичних осіб відбувається з боку державних органів, зокрема, органів виконавчої влади, іноді органів законодавчої й судової влади, шляхом прийняття законодавчих актів чи при винесенні незаконного рішення суду, тоді як ст. 1 Першого Протоколу до Європейської конвенції з прав людини забороняє будь-яке невиправдане втручання державних органів. Практика ЄСПЛ визначає, що стаття 1 Протоколу 1, яка спрямована на захист особи (юридичної особи) від будь-якого посягання держави на право володіти своїм майном, також зобов`язує державу вживати необхідні заходи, спрямовані на захист права власності (рішення по справі "Броньовський (Broniowski) проти Польші" від 22.06.2004 р.). Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Отже, в силу вимог ст. ст. 2,4,12,76-81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом. Статтею 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд вбачає, що існуючі обтяження майна позивача, що є предметом у даній справі, на даний момент не зняті та перешкоджають позивачу подальшому розпоряджуватись власним майном. Одним з елементів верховенства права є дотримання прав людини, зокрема права сторони спору на представлення її позиції та права на справедливий судовий розгляд (пункти 41 і 60 Доповіді "Верховенство права", схваленої Венеційською Комісією на 86-му пленарному засіданні, м. Венеція, 25-26 березня 2011 року). Ідея справедливого судового розгляду передбачає здійснення судочинства на засадах рівності та змагальності сторін. Створення рівних можливостей учасникам процесу у доступі до суду та до реалізації і захисту їх прав є частиною гарантій справедливого правосуддя, зокрема принципів рівності та змагальності сторін Такі правові регулювання містяться і в ст.1 Першого протоколу Європейської Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод». Європейський суд з прав людини вказує на те, що «пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод зобов`язує суди давати вмотивування своїх рішень, хоч це не може сприйматись, як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо вмотивування, що випливає зі статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, може бути визначено лише у світлі конкретних обставин справи» (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» («Pronina v. Ukraine») від 18 липня 2006 року, заява № 63566/00, § 23). Таким чином, враховуючи характер, суть та підстави заявлених позивачем вимог, норми права, якими вони регулюються, суд приходить до висновку, що збереження арешту майна чинить позивачу [PERSON] як опікуну малолітньої [PERSON] , 2007 року народження перешкоди у користуванні та розпорядженні успадкованим майном, правові підстави щодо збереження арешту майна після закінчення виконавчих проваджень відсутні. У порядку цивільного судочинства захист майнових прав стягувача, боржника та інших осіб здійснюється шляхом оскарження рішення, дії або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби, а також у позовному провадженні. Крім того, цивільне законодавство України надає позивачу, який має підстави передбачити можливість порушення свого права власності іншою особою, право звернення до суду з вимогою про заборону відповідачеві вчинення дій, що можуть порушити право позивача, або вимагати вчинення певних дій для запобігання такому порушенню (ст. 386 ЦК України). Отже, позивач має право не тільки вимагати усунення перешкод у здійсненні прав, що вже існують, а й вимагати попередження їх можливого порушення у майбутньому, якщо є підстави очікувати їх наступ. Позивач за негаторним позовом має право вимагати усунути наявні перешкоди чи зобов`язати відповідача утриматися від учинення дій, що можуть призвести до виникнення таких перешкод. Означений спосіб захисту спрямовано на усунення порушень прав власника, не пов`язаних із позбавленням його володіння майном (постанова Великої Палати Верховного Суду від 04.07.2018 р.). Для цілей визначення наявності в особи права володіння нерухомим майном має бути застосовано принцип реєстраційного підтвердження володіння, який полягає в тому, що особа, яка зареєструвала право власності на об`єкт нерухомості, набуває щодо нього всі повноваження власника, визначені в ч. 1 ст. 317 ЦК України, зокрема набуває й право володіння. Таким чином, з наведеної позиції ВП ВС убачається, що власник нерухомого майна перестає бути володільцем цього майна лише в разі припинення державної реєстрації його права власності та перереєстрації цього права за іншою особою. Отже, власник нерухомого майна не втрачає права володіння ним навіть тоді, коли таке майно протиправно або на підставі відповідного титулу використовує інша особа. Оскільки боржником у виконавчому провадженні була особа, яка померла, і захист майнових прав шляхом оскарження бездіяльності державного виконавця неможливий, суд прийшов до висновку, що іншого способу поновити своє порушене право позивач не має, тому обґрунтовано звернувся до суду з вказаним позовом. Суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, враховуючи наявність правових підстав для скасування арешту на нерухоме майно, що належало померлій [PERSON] , [INFO] , РНОКПП [NUMBER] , накладений на підставі постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження б/н від 06 листопада 2014 року виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер обтяження 7599385, зареєстрований 06 листопада 2014 17:11:13, та постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження, серія та номер 47290376 від 28 квітня 2015 року виданої Заводським відділом державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції Дніпропетровської області, номер обтяження 9505525, зареєстрований 28 квітня 2015 10:47:17, приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, в даній частині, як такі що підлягають задоволенню. В іншій частині позовних вимог, враховуючи вище зазначене, суд приходить до висновку про їх необґрунтованості, та відсутності підстав для задоволення позовних вимог в частині усунення перешкод неповнолітній в оформленні права власності на частку квартири. 7. Розподіл судових витрат між сторонами. Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат пов`язаних з розглядом справи. Згідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача ; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачем [PERSON] при зверненні до суду з позовною заявою сплачений судовий збір, що підтверджується квитанцією про сплату від 23 липня 2021 року у сумі 908 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок (а.с.1), який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Outcome: partial