Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

02.06.2022 позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача на користь КНП «Валківська ЦРЛ» грошові кошти в рахунок відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілої від злочину [PERSON] в розмірі 7227,60 грн. В обґрунтування позовних вимог вказує, що вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 11.08.2021 [PERSON] визнано винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.263 КК України. В результаті злочинних дій відповідача потерпіла [PERSON] отримала тілесні ушкодження, в зв`язку з чим перебувала на стаціонарному лікуванні в хірургічному відділенні КНП «Валківська ЦРЛ» з 10.06.2021 по 22.06.2021, тобто протягом 12 ліжко-днів. На лікування потерпілої закладом охорони здоров`я витрачено 7227,60 грн., які підлягають стягненню з відповідача в порядку ст.127,128 КПК України, ст.1206 ЦК України на користь бюджету. Після виконання вимог ст.187 ЦПК України, на підставі ухвали суду від 09.06.2022 відкрито провадження у цивільній справі. З урахуванням вимог ст.274 ЦПК України судовий розгляд вирішено проводити в порядку спрощеного позовного провадження та роз`яснено сторонам про порядок та строки виконання ними вимог цього Кодексу. Клопотання сторін про розгляд справи в судовому засіданні з їх повідомленням у відповідності до ч.5 ст.279 ЦПК України до суду не надходило. 28.06.2022 до суду надійшла заява відповідача, зі змісту якої судовий розгляд просить проводити за його відсутності, позов прокурора визнає. Правом щодо подання інших заяв по суті справи в передбаченому ст.174 ЦПК України порядку сторони не скористалися. Будь-які заяви чи клопотання щодо проведення інших процесуальних дій, в тому числі забезпечення доказів, вжиття заходів забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження у справі, учасниками справи не заявлялися. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 10.06.2021 в передвечірній час у період з 17:00 до 20:00 год. [PERSON] перебував разом із співмешканкою [PERSON] у сусідів [PERSON] та [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , де у них відбувалось спільне застілля з приводу свята. Після спільного вживання алкогольних напоїв [PERSON] і [PERSON] повернулися за місцем свого проживання за адресою: [ADDRESS] , куди через деякий час прийшли [PERSON] і [PERSON] , які вчинили сварку, в ході якої образили [PERSON] . В цей же день 10.06.2021 в проміжок часу з 20:00 до 22:00 год. у [PERSON] на ґрунті виниклих неприязних відносин виник злочинний умисел, направлений на умисне спричинення тяжких тілесних ушкоджень [PERSON] з причин помсти їй за образу співмешканки [PERSON] , реалізуючи який 10.06.2021 приблизно о 21:30 год., усвідомлюючи суспільно небезпечний характер свого діяння, передбачаючи настання суспільно-небезпечних наслідків та бажаючи їх настання, діючи умисно, маючи при собі ніж, прибув за місцем проживання потерпвлої за адресою: [ADDRESS] та постукав у двері. В той час, коли [PERSON] відчинила двері та стояла обличчям навпроти [PERSON] , дістав ніж, клинком якого, тримаючи в руці, умисно наніс один удар у черевну порожнину [PERSON] , в результаті чого спричинив потерпілій тілесні ушкодження відповідно до висновку експерта №12-14/51-НВ/21 від 23.07.2021: поранення передньої стінки живота з шкіряною колото-різаною раною у лівому підребер`ї розмірами 3х1 см, проникаючою в черевну порожнину з ушкодженнями шлунку та брижі товстої кишки, внутрішньочеревною кровотечею, яке за ступенем тяжкості відноситься до тяжких тілесних ушкоджень за критерієм небезпечних для життя. Вироком Нововодолазького районного суду Харківської області від 11.08.2021 у справі №615/1174/21 [PERSON] визнано винуватим у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч.1 ст.121, ч.2 ст.263 КК України та призначено покарання з урахуванням положень ч.1 ст.70 КК України у виді 5 років позбавлення волі. На підставі ст.75 КК України [PERSON] звільнено від відбування призначеного покарання із випробуванням строком 3 роки. Вирок суду не оскаржений, набрав законної сили 11.09.2021 та звернутий до виконання. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. За інформацією КНП «Валківська ЦРЛ» №96-ю від 17.05.2022, [PERSON] перебувала на лікуванні в хірургічному відділенні з 10.06.2021 по 22.06.2021, тобто 12 ліжко-днів. Вартість ліжко-дня становить 602,30 грн. Фактичні витрати за червень 2021 року по КНП «Валківська ЦРЛ» на 1 ліжко-день становлять: 2111 «Заробітна плата» 1 ліжко-день 359,28 грн.; 2120 «Нарахування на заробітну плату» 1 ліжко-день 78,09 грн.; 2210 «Предмети, матеріали, обладнання» 1 ліжко-день 8,92 грн.; 2220 «Медикаменти» 1 ліжко-день 154,16 грн.; 2230 «Продукти харчування» 1 ліжко-день 1,85 грн. Загальна вартість лікування [PERSON] складає 7227,60 грн. (602,30х12=7227,60). Заходів щодо відшкодування збитків, завданих лікарні у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні потерпілої [PERSON] адміністрація КНП «Валківська ЦРЛ» не вживала. Згідно ч.2 ст.1191 ЦК України держава, Автономна Республіка Крим, територіальні громади, юридичні особи мають право зворотної вимоги до фізичної особи, винної у вчиненні кримінального правопорушення, у розмірі коштів, витрачених на лікування особи, яка потерпіла від цього кримінального правопорушення. За змістом ст.1206 ЦК України особа, яка вчинила кримінальне правопорушення, зобов`язана відшкодувати витрати закладові охорони здоров`я на лікування потерпілого від цього кримінального правопорушення, крім випадку завдання шкоди при перевищенні меж необхідної оборони або у стані сильного душевного хвилювання, що виникло раптово внаслідок насильства або тяжкої образи з боку потерпілого. Якщо лікування проводилося закладом охорони здоров`я, що є у державній власності, у власності Автономної Республіки Крим або територіальної громади, кошти на відшкодування витрат на лікування зараховуються до відповідного бюджету. Відповідно до п.3 ПП ВСУ №11 від 07.07.1995 «Про відшкодування витрат на стаціонарне лікування особи, яка потерпіла від злочину та судових витрат» питання про відшкодування витрат на стаціонарне лікування потерпілого вирішується згідно з «Порядком обчислення розміру фактичних витрат закладу охорони здоров`я на стаціонарне лікування потерпілого від злочинного діяння та зарахування стягнених з винних осіб коштів до відповідного бюджету і їх використання», затвердженим постановою КМУ №545 від 16.07.1993. Витрачені на стаціонарне лікування кошти підлягають відшкодуванню у повному обсязі і зараховуються до відповідного державного бюджету залежно від джерел фінансування закладу охорони здоров`я або на рахунок юридичної особи, якій належить останній. Сума коштів, яка підлягає відшкодуванню, згідно до п.2 Порядку визначається закладом охорони здоров`я, в якому перебував на лікуванні потерпілий, виходячи з кількості ліжко-днів, проведених ним в стаціонарі, та вартості витрат на його лікування в день. Ст.89 Бюджетного кодексу України встановлено, що витрати, які спрямовуються на охорону здоров`я, здійснюються з місцевого бюджету, а тому несплата коштів відповідачем суттєво впливає на інтереси держави у зв`язку з недоотриманням коштів для фінансування закладу охорони здоров`я. Згідно ст.3 ЗУ «Про основи законодавства України про охорону здоров`я» закладом охорони здоров`я є юридична особа будь-якої форми власності та організаційно-правової форми або її відокремлений підрозділ, що забезпечує медичне обслуговування населення на основі відповідної ліцензії та професійної діяльності медичних (фармацевтичних) працівників. Ч.3 ст.128 КПК України передбачає, що цивільний позов в інтересах держави пред`являється прокурором. Враховуючи, що посадовими особами КНП «Валківська ЦРЛ» не вживалися заходи щодо стягнення витрат на стаціонарне лікування потерпілого від злочину, що порушує державні інтереси, які полягають в забезпеченні повернення до бюджету відповідного державного закладу охорони здоров`я понесених витрат, позовні вимоги прокурора підлягають задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved