Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивач [PERSON] звернувся до Кілійського районного суду Одеської області з позовом до відповідача Кілійської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача [PERSON] про визнання права власності на спадщину. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач в позовній заяві вказав, що [INFO] померла дружина позивача, [PERSON] , після смерті якої залишилася спадщина у вигляді земельної ділянки сільськогосподарського призначення, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, площею 2,4949 га на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, яка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право приватної власності на землю серія ЯА № 296352, виданого Кілійським районним відділом земельних ресурсів Одеської області 03.06.2005 року. Приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу, після смерті спадкодавця, була заведена спадкова справа № 84/2018. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину від 21.08.2018 року позивач є спадкоємцем за законом після смерті [PERSON] . Однак, нещодавно ним було знайдено копію сертифікату серія ОД 0058528, площею 3,44 умовних кадастрових гектарів, виданого на ім`я [PERSON] , матері спадкодавця, тобто його тещі. Також позивач вказує, що [INFO] помер [PERSON] , чоловік [PERSON] . [INFO] померла [PERSON] . Позивачу було повідомлено державним нотаріусом, що 13.03.2004 року була заведена спадкова справа № 145/2004 після смерті [PERSON] . За життя спадкодавець заповідала усе своє майно дружині позивача - [PERSON] . Після смерті своєї матері, [PERSON] подала заяву про вступ у спадщину, однак не встигла належним чином оформити спадщину. Таким чином, оскільки [PERSON] є спадкоємцем за заповітом та подала заяву на вступ у спадщину, після чого померла, позивач є спадкоємцем першої черги після смерті [PERSON] . При зверненні до нотаріальної контори, позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. В зв`язку з зазначеним, позивач просив суд: -встановити факт належності права на земельну частку (пай) по КСП «Маяк» Кілійської ради Кілійського району Одеської області, що посвідчується сертифікатом про право на земельну частку (пай) серія ОД № 0058528, зареєстрований за порядковим номером № 6072 в Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай), [PERSON] ; -визнати за [PERSON] право на земельну частку (пай) по КСП «Маяк» Кілійської ради Кілійського району Одеської області, що посвідчується сертифікатом про право на земельну частку (пай) серія ОД № 0058528, зареєстрований за порядковим номером № 6072 в Книзі реєстрації сертифікатів в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Після відкриття провадження у справі позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився. Представник позивача [PERSON] в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність, та у відсутність позивача, заявлені вимоги підтримав у повному обсязі. Третя особа [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки не повідомив, письмових клопотань не надав. Представник відповідача Кілійської міської ради в судове засідання не з`явився, надав відзив в якому визнав позовні вимоги, просив розглянути справу у його відсутність. На підставі письмових заяв усіх учасників справи, суд за відсутності сторін ухвалює рішення на підставі наявних в матеріалах справи письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, в порядку, передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши позовну заяву, в процесі встановлення обставин справи та перевірки їх доказами, судом встановлено наступні юридичні факти та відповідні їм правовідносини. Згідно свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданого 23.02.1948 року Кілійським міськ. ЗАГС Ізмаїльської області встановлено, що шлюб [PERSON] , 1923 року народження та [PERSON] , 1927 року народження, був зареєстрований 23.02.1948 року, актовий запис № 76 від 23.02.1948 року /а.с. 15/. Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого повторно 30.03.2006 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області, встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 158 від 25.05.1955 року /а.с. 7/. Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00025948941 від 13.03.2020 року встановлено, що шлюб [PERSON] та [PERSON] , був зареєстрований 05.11.1977 року, актовий запис № 213 від 17.03.2011 року /а.с. 8/. Згідно довідки за вих. № 302/03-69 від 26.12.2003 року, виданої відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] , батьками записані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 441 від 06.12.1948 року /а.с. 40/. Шлюб [PERSON] , 1946 року народження та [PERSON] , 1948 року народження був зареєстрований 15.06.1969 року в м. Кілія Кілійське р/б ЗАГС Одеської області, що підтверджується свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] , актовий запис № 137 від 15.06.1969 року /а.с. 40/. Відповідно до заповіту від 10.04.1996 року, посвідченого державним нотаріусом Кілійської районної державної нотаріальної контори за реєстровим № 1594, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробила наступне розпорядження: все її майно, яке їй буде належати на день її смерті, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповіла [PERSON] /а.с. 42/. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 05.12.1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кілійського району встановлено, що [PERSON] помер [INFO] /а.с. 13/. Згідно сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ОД № 0058528, виданого 26.08.1996 року Кілійською районною державною адміністрацією встановлено, що [PERSON] на підставі рішення Кілійської районної державної адміністрації № 264 від 27.06.1996 року належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП «Маяк», розміром 3, 44 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 30.08.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 6072, /а. с. 17/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , виданого 17.02.2004 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Кілійського районного управління юстиції Одеської області встановлено, що [PERSON] померла [INFO] , актовий запис № 58 від 17.02.2004 року /а.с. 14/. Згідно заяви [PERSON] від 13.03.2004 року за № 183, поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори встановлено, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті матері [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 38/. Згідно заяви [PERSON] від 18.03.2004 року за № 197, поданої до Кілійської районної державної нотаріальної контори встановлено, що заявник приймає спадщину, яка залишилась після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] /а.с. 39/. Відповідно до свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , повторно виданим 13.03.2020 року Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [PERSON] , [INFO] , померла [INFO] , актовий запис № 84 від 04.04.2012 року /а.с. 9/. Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 21.08.2018 року, виданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області за реєстровим № 1590, встановлено, що спадкоємцем зазначеного у цьому свідоцтві майна [PERSON] , [INFO] , яка померла [INFO] , є її чоловік - [PERSON] , [INFO] . Спадщина, на яку видано це свідоцтво, складається з: - земельної ділянки, що розташована на території Кілійської міської ради Кілійського району Одеської області, площею 2, 4949 га, в тому числі за земельними ділянками: рілля - 2, 4949 га, кадастровий номер земельної ділянки: 5122310100:01:003:0219. Основна категорія земель за цільовим призначенням, до якої належить земельна ділянка - землі сільськогосподарського призначення, вид використання земельної ділянки - А.01.01; цільове призначення земельної ділянки - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказана земельна ділянка належала спадкодавцю на підставі державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 296352, виданого Кілійським районним відділом земельних ресурсів Одеської області 03.06.2005 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 010552200178, згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку за № НВ-5106678202018, виданого відділом у Кілійському районі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області 14.08.2018 року /а.с. 10/. Відповідно до повідомлення за вих. № 69/01-16 від 21.07.2020 року, наданого приватним нотаріусом Кілійського районного нотаріального округу Одеської області встановлено, що [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті дружини [PERSON] , яка померла [INFO] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документу /а.с. 18/. Згідно копії актового запису про смерть № 57 від 28.01.2021 року, складеної Кілійським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) встановлено, що [PERSON] померла [INFO] /а.с. 60/. Відповідно до Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 66486482 від 18.09.2021 року встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] відкрита спадкова справа № 108/2021 /а.с. 88/. Згідно інформації за вих. № 205/01-16 від 22.12.2021 року, виданої приватним нотаріусом Ізмаїльського районного нотаріального округу Одеської області встановлено, що після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] , подана заява про прийняття спадщини від імені спадкоємця за законом, сина спадкодавця, [PERSON] . Інших заяв не надходило /а.с. 97/. При ухваленні рішення судом застосовано наступні правові норми: Відповідно до вимог ч. 2 ст. 315 ЦПК України та роз`яснень, що містяться в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.95 № 5, справи про встановлення фактів, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, розглядаються в судовому порядку, коли чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх установлення. Зважаючи на встановлені з досліджених доказів обставини справи, суд приходить до висновку про обґрунтованість вимог позивача, щодо встановлення факту належності [PERSON] , яка померла [INFO] права на земельну частку (пай) по КСП «Маяк» Кілійської ради Кілійського району Одеської області. За змістом ст. ст. 1, 9 Закону України від 14 лютого 1992 року «Про колективне сільськогосподарське підприємство» колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування. Право членів підприємства на пайовий фонд майна залежить від їх трудового внеску. Пай є власністю члена підприємства. Право розпоряджатися своїм паєм за власним розсудом член підприємства набуває після припинення членства в підприємстві. Пай може успадковуватися відповідно до цивільного законодавства України та статуту підприємства. Відповідно до п. 2 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельний пай одержали, зокрема, громадяни, які на момент паювання землі були членами сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - АТ) і яких було включено до списку осіб, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними. Згідно п. п. 5-6 Указу видача громадянам сертифікатів на право на земельну частку (пай) єдиного в Україні зразка та їх реєстрація провадяться відповідною районною державною адміністрацією. Після видачі громадянинові державного акта на право приватної власності на земельну ділянку сертифікат на право на земельну частку (пай) повертається до районної державної адміністрації. Відповідно до п. 12 Методичних рекомендацій щодо паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям, затверджених наказом Державного комітету України по земельних ресурсах № 11 від 20.02.96 р. відновлення втрачених сертифікатів на право на земельну частку (пай) провадиться тими районними державними адміністраціями, які здійснювали їх видачу. Згідно ст. 1216, 1217 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять, усі права, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок смерті. Не підлягає задоволенню вимога спадкоємця про визнання за ним права власності на самочинно зведені спадкодавцем будівлі, або споруди, оскільки згідно ч. 2 ст. 376 УК України останній не може набути права власності на таке майно. Відповідно до ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Згідно ст. 1241 ЦК України малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та непрацездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала б кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка). Розмір обов`язкової частки у спадщині може бути зменшений судом з урахуванням відносин між цими спадкоємцями та спадкодавцем, а також інших обставин, які мають істотне значення. Відповідно до тлумачення положення частини першої статті 1241 щодо права повнолітніх непрацездатних дітей спадкодавця на обов`язкову частку у спадщині, які викладені в Рішенні Конституційного Суду № 1-рп/2014 від 11.02.2014 року, встановлено, що Конституційний Суд України, розкриваючи зміст поняття «повнолітні непрацездатні діти», що використовується в абзаці першому частини першої статті 1241 Кодексу щодо права на обов`язкову частку у спадщині, ґрунтується на положеннях частини третьої статті 75 Сімейного кодексу, який відносить до категорії «непрацездатні» інвалідів I, II та III групи, а також пенсійного законодавства та законів України, які регулюють соціальне страхування і визначають поняття «непрацездатний». Так, згідно з частиною четвертою статті 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» від 15 липня 1999 року № 966-ХIV (далі - Закон № 966), абзацом сімнадцятим частини першої статті 1 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 9 липня 2003 року № 1058-IV з наступними змінами (далі - Закон № 1058) до непрацездатних належать, зокрема, особи, які визнані інвалідами в установленому законом порядку. Відповідно до п.п 4.20 п. 4 гл. 10 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 22.02.2012 року за № 296/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012 року за № 282/20595, видача свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку нотаріусом проводиться також за умови отримання витягу з Державного земельного кадастру, у тому числі шляхом безпосереднього доступу до нього. Як зазначено в п.п 4.18 п. 4 гл. 10 розділу ІІ зазначеного Порядку за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Як встановлено в ході розгляду справи, відповідно до посвідчення № [NUMBER] , виданого 18.03.2004 року Управлінням Пенсійного фонду України в Кілійському районі встановлено, що [PERSON] , 1948 року з 01.01.2004 року була особою пенсійного віку та відповідно в розумінні ст. 1241 ЦК України, мала право на обов`язкову часту у спадковому майні, у зв`язку з чим, їй повинно було належати 1/4 частина спадкового майна, а [PERSON] , відповідно 3/4 частини зазначеного спадкового майна, після смерті їх матері [PERSON] , яка померла [INFO] . Таким чином, враховуючи, що позивач є єдиним спадкоємцем після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] він фактично має право на спадкування тієї частини спадкового майна, яку успадкувала його дружина після смерті матері, а саме на 3/4 частини спадкового майна та враховуючи відсутність оригіналу правовстановлюючого документ, суд приходить до висновку, що право позивача на спадщину підлягає судовому захисту в порядку ст. 16 ЦК України шляхом його визнання, а позов - частковому задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: partial