Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Представник позивача адвокат Сумцов Є.С. у грудні 2021 року звернувся до суду із указаним позовом в інтересах [PERSON] , який мотивував тим, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після смерті якого відкрилася спадщина, на все належне йому майно, у тому числі на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] . Спадщину після смерті батька позивача прийняла мати позивача [PERSON] , але не оформила та [INFO] померла. Позивач є єдиним сином та спадкоємцем за законом після смерті матері. 12.08.2021 позивач отримав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] . Разом із тим, нотаріус відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, яка розташована за вищевказаною адресою у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. Зазначена земельна ділянка була передана у приватну власність [PERSON] , який помер [INFO] , на підставі рішення Люджанської сільської ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 20.07.1993 за № 25,однак ним та [PERSON] за життя не було здійснено державну реєстрацію права власності на зазначену земельну ділянку та не отримано державний акт на право власності. З огляду на викладене, щоб завершити процедуру приватизації земельної ділянки та отримати на своє ім`я правовстановлюючий документ на земельну ділянку позивач вимушений звернутися до суду. Посилаючись на указані обставини, представник позивача, уточнивши позовні вимоги, просить суд визнати за [PERSON] право на завершення приватизації та отримання на своє ім`я правовстановлюючого документа на земельну ділянку орієнтовною загальною площею 0,50 га, із яких 0,06 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку та0,44 га - для ведення особистого селянського господарства, яка була передана у приватну власність [PERSON] рішенням виконавчого комітету Люджанської сільської ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області від 20.07.1993 за № 25,та розташована по [ADDRESS] , у порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , який помер [INFO] у с. Люджа Тростянецького району Сумської області. Ухвалою суду від 28.12.2021 було відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено справу до підготовчого судового засідання. Ухвалою суду від 27.01.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Також було витребувано з Тростянецької районної державної нотаріальної контори Сумської області інформаційні довідки із спадкового реєстру про заведені спадкові справи після смерті батьків позивача. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, але представник позивача подав заяву у якій просить суд справу розглянути без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує. Представник відповідача також у судове засідання не з`явився та подав заяву, у якій просить суд справу розглядати без його участі, відзив на позовну заяву не має наміру подавати, щодо вирішення спору покладається на розсуд суду. Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд вважає, що між сторонами мають місце цивільні правовідносини, пов`язані із спадковими спорами, позов обґрунтований і підлягає задоволенню, виходячи із наступного. Судом установлено, що позивач [PERSON] , [INFO] , є сином [PERSON] , який помер [INFO] у с. Люджа Тростянецького району Сумської області, та [PERSON] , яка померла [INFO] у с. Люджа Тростянецького району Сумської області (а.с. 3-5, 21). Після смерті батьків позивач прийняв спадщину та 12.08.2021 отримав свідоцтва про право на спадщину за законом, які були видані державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. на 1/2 частину після смерті [PERSON] та на 1/2 частину після смерті [PERSON] житлового будинку з господарськими та побутовими будівлями і спорудами, що розташовані по [ADDRESS] , а також зареєстрував своє право власності (а.с. 7-12). Разом із тим, постановою державного нотаріуса Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В. від 12.08.2021 [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] та [PERSON] на земельну ділянку, яка розташована по [ADDRESS] у зв`язку з відсутністю правовстановлюючого документа на спадкове майно (а.с. 6). Відповідно до роз`яснень, які містяться в абзаці 3 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. Ураховуючи, що державним нотаріусом, відповідно до статті 49 Закону України «Про нотаріат» було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, позивач обґрунтовано звернувся до суду. Відповідно до повідомлення та Інформаційних довідок зі Спадкового реєстру за № 68380374, №68380753 від 03.02.2022, наданих державним нотаріусом Охтирської районної державної нотаріальної контори Воропай В.В., після смерті [PERSON] , який помер [INFO] заведена спадкова справа за № 57/2006 та 09.02.2006 видані свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] та [PERSON] . Також 12.08.2021 було довидано свідоцтво про право на спадщину на ім`я [PERSON] на 1/2 частину житлового будинку розташованого у [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] заведена спадкова справа за № 164/2010 та 19.04.2010 видано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на ім`я [PERSON] та 12.08.2021 довидано свідоцтво про право на спадщину на 1/2 частину житлового будинку розташованого у [ADDRESS] (а.с. 38-41). Отже, позивач [PERSON] прийняв спадщину після смерті своїх батьків [PERSON] та [PERSON] , а інших спадкоємців, крім позивача, які б прийняли спадщину після їх смерті судом не встановлено. Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно із частиною 1 статті 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (частина 1 статті 1218 ЦК України). Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкт нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку. З архівного витягу, виданого архівним відділом Охтирської РДА від 10.12.2021 за № 01-27/49, вбачається, що рішенням виконавчого комітету Люджанської сільської Ради народних депутатів Тростянецького району Сумської області «Про приватизацію земельних ділянок громадянами у приватну власність на території Люджанської сільської Ради» від 20.07.1993 за № 25, [PERSON] була передана у приватну власність земельна ділянка (а.с.13). Згідно повідомлення наданого Управлінням надання адміністративних послуг Головного управління Держгеокадастру у Сумській області від 21.12.2021 за № 1/15-21 у книгах реєстрації державних актів на право приватної власності на землю, на право власності на земельну ділянку, на земельну ділянку, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , у тому числі на ім`я [PERSON] та [PERSON] , факту реєстрації державного акта не встановлено (а.с. 14). Як вбачається з витягів з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-4812631962021 від 13.12.2021, № НВ-1816537412021 від 08.11.2021 за адресою: [ADDRESS] значиться земельна ділянка площею 0,0600 га, надана для будівництва і обслуговування житлового будинку із кадастровим номером 5925084600:01:001:0472 та земельна ділянка площею 0,4400 га, надана для ведення особистого селянського господарства із кадастровим номером 5925084600:01:001:0392 (а.с. 15-20). Відповідно до п. «г» ч. 1 ст. 81 Земельного кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до частини 3 статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяження» речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 01 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації. Згідно з частиною 1 статті 126 Земельного кодексу України в редакції, яка діяла до 01 січня 2013 року, документом, що посвідчує право власності на земельну ділянку, є державний акт на право власності. Земельний кодекс України у редакції чинній до 01 січня 2013 року, установлював, що набуття права власності на земельну ділянку та перехід права власності на земельну ділянку в порядку спадкування має місце за наявності наступних юридичних фактів у їх сукупності: ухвалення рішення компетентного органу про передачу у власність земельної ділянки спадкодавцю; виготовлення технічної документації на земельні ділянки; визначення меж земельної ділянки в натурі; погодження меж земельної ділянки із власниками чи користувачами суміжних земельних ділянок; одержання у встановленому порядку державного акта на землю; державна реєстрація права власності на земельну ділянку. Якщо зазначені вимоги спадкодавцем не дотримано-право власності на конкретні земельні ділянки не виникає та не переходить до спадкоємців у порядку спадкування, за винятком установлених випадків, на які поширюється дія пункту 1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного кодексу України. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі статтею 125 ЗК України, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку. Якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування, до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 березня 2019 року у справі № 14-652цс18. За таких обставин, суд вважає, що [PERSON] , прийнявши спадщину після смерті батьків [PERSON] та [PERSON] , набув право на спадкування усіх їх прав та обов`язків, що належали останнім, включно із правом на завершення приватизації земельної ділянки розташованої по [ADDRESS] , однак через відсутність правовстановлюючого документа позивач, згідно із положеннями статті 67 Закону України «Про нотаріат», не одержав у нотаріуса свідоцтво про право на спадщину, тому захищаючи охоронювані законом права позивача, таке право у порядку спадкування за заповітом слід визнати за ним рішенням суду. На підставі викладеного та

Outcome: approved