Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

У грудні 2019 року [PERSON] звернувся в суд з позовом до [PERSON] про застосування наслідків недійсності правочину. Позов мотивовано тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] , якому належало право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП «ім.Шевченка» с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165952. [INFO] померла його мати [PERSON] , якій належало право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах із земель, що перебували у колективній власності КСП «ім.Шевченка» с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165951. За життя його батьки склали заповіти, згідно із якими все своє майно і майнові права заповіли на його користь. Він є єдиним спадкоємцем та прийняв спадщину після смерті своєї матері, однак оформити свої спадкові права не зміг за відсутності оригіналів правовстановлюючих документів на належні його батькам земельні частки (паї). Позивач наголошує, що під час спроби відновити правовстановлюючі документи йому стало відомо про заволодіння невідомими особами зазначеними земельними ділянками, у зв`язку із чим він звернувся до Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області із заявою про вчинення злочину. Із постанови про закриття кримінального провадження №12016020270000105 від 24.10.2019 року йому стало відомо, що 29.01.2000 року Очеретнянським сільським головою Пашкурним О.С. були посвідчені доручення, в яких зазначалося, що [PERSON] та [PERSON] доручають [PERSON] переоформити їхні сертифікати на право на земельну частку (пай) на ім`я [PERSON] , жителя с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області. 09.02.2000 року було укладено два нотаріально посвідчені договори дарування права на земельну частку (пай), згідно із якими дарувателі [PERSON] та [PERSON] відповідно, від імені яких на підставі вищезазначених доручень діяв [PERSON] , подарували, а обдарований [PERSON] прийняв у дар права на земельні частки (паї). Позивач стверджує, що вказані договори дарування є недійсними з підстав, передбачених ст.ст.48, 49 ЦК УРСР 1963 року, оскільки посвідчені Очеретнянським сільським головою доручення суперечать приписам ст.9 Закону України «Про нотаріат», так як [PERSON] на час їх оформлення працював секретарем цієї ж сільської ради. Крім того, позивач покликається на те, що оспорювані договори дарування є недійсними ще й з тих підстав, що вони були укладені під час дії мораторію на відчуження земельних часток (паїв), введеного ЗУ «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)», та без урахування переважного права на їх придбання іншими членами колективного сільськогосподарського підприємства, закріпленого Указом Президента України «Про захист прав власників земельних часток (паїв)» від 21.04.1998 року №332/98. Не зважаючи на це, відповідач на підставі вищезазначених сертифікатів на право на земельну частку (пай) та договорів дарування виділив земельні частки (паї) в натурі та набув на них право власності, внаслідок чого, на думку позивача, порушуються його права. Посилаючись на наведені обставини, позивач просить: -визнати недійсним договір дарування права на земельну частку (пай) від 29.01.2000 року, яким [PERSON] подарував право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності КСП «ім.Шевченка» с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165952 [PERSON] ; -визнати недійсним договір дарування права на земельну частку (пай) від 29.01.2000 року, яким [PERSON] подарувала право на земельну частку (пай) розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж земельної частки в натурі (на місцевості), що перебувала у колективній власності КСП «ім.Шевченка» с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області, що підтверджується копією сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165951 [PERSON] ; -застосувати наслідки недійсності правочинів, скасувати право власності [PERSON] на земельні ділянки під кадастровими номерами 052:3483800:002:000:0011 та 052:3483800:002:000:0012, розташовані на території Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, та повернути їх законним володільцям. Справа була прийнята до розгляду суддею Сичом С.М. 29.03.2021 року (Т.1, а.с.131). 22.07.2021 року позивач подав заяву, в якій просить визнати поважними причини пропуску позовної давності. В обґрунтування заяви вказав, що він зміг дізнатися про порушення свого права лише з постанови про закриття кримінального провадження, зі змісту якої йому стало відомо, що 29.01.2000 року Очеретнянським сільським головою Пашкурним О.С. було видано доручення, в яких зазначалося, що його батьки доручили [PERSON] переоформити їх сертифікати на право на земельну частку (пай) на сторонню особу, а саме на відповідача. Також у постанові було вказано, що [PERSON] , діючи від імені його батьків, 09.02.2000 року уклав договори дарування прав на земельні частки (паї) на [PERSON] . При цьому ні йому, ні його батькам не було відомо про укладання таких договорів дарування. З огляду на викладене позивач вважає, що позовна давність ним пропущена з поважних причин, оскільки протиправними діями посадових осіб Очеретнянської сільської ради були видані незаконні доручення та здійснені незаконні дії державним нотаріусом Погребищенської державної нотаріальної контори (Т.1, а.с.166). 09.06.2022 року представник відповідача адвокат Царківський О.Ю. в судовому засіданні подав заяву про застосування строку позовної давності, яка обґрунтована тим, що з 09.02.2000 року, тобто з часу укладання спірних договорів дарування, почав спливати строк позовної давності. До моменту смерті спадкодавці не зверталися до суду із позовами про визнання цих договорів недійсними. За таких обставин, на його думку, позивачем пропущено строк позовної давності без поважних причин (Т.2, а.с.18, 19). Ухвалою суду від 23.07.2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (Т.1, а.с.174, 175). Ухвалами суду від 12.10.2021 року та від 19.01.2021 року задоволено клопотання представника позивача та витребувано від Державного нотаріального архіву Вінницької області, Погребищенської міської ради письмові докази (Т.1, а.с.202-204, 227-229). В судовому засіданні позивач [PERSON] підтримав позов та підтвердив викладені у ньому обставини. Крім того, доповнив, що батьки за життя повідомляли його, що віддали сертифікати на право на земельну частку (пай) в оренду [PERSON] , який сплачував їм орендну плату. Він особисто декілька разів розписувався у відомостях про виплату орендної плати за своїх батьків. Договорів оренди, укладених між батьками та відповідачем, він не бачив. Про те, що до складу спадщини після смерті батьків не входять права на земельну частку (пай) йому повідомила секретар державного нотаріуса. Також звернув увагу суду на ту обставину, що [PERSON] на момент оформлення доручень працював секретарем Очеретнянської сільської ради. В міліцію звернувся у 2016 року із заявою про вчинення злочину, оскільки зрозумів, що відповідач незаконно заволодів майновими правами його батьків. Також зазначив, що йому не відомо, чи зверталися його батьки із позовами про визнання недійсними договорів дарування. \~ \~ \~ \~Представник позивача адвокат Кузьмінський Ю.В. також підтримав позов та пояснив, що мати позивача [PERSON] прийняла спадщину після смерті її чоловіка [PERSON] шляхом вступу у фактичне володіння та управління спадковим майном. Також звернув увагу суду на ту обставину, що [PERSON] на момент оформлення доручень працював секретарем Очеретнянської сільської ради, а отже обумовлені доручення в силу положень ст.9 ЗУ «Про нотаріат» не могли бути посвідчені сільським головою цієї ж територіальної громади. Ця обставина, на його переконання, є самостійною підставою для визнання договорів дарування недійсними. Також зауважив, що позивачем не пропущено строк позовної давності, так як йому стало відомо про спірні договори дарування лише після завершення досудового розслідування у кримінальному провадженні. Окрім того, вказав, що нормами цивільного законодавства не передбачено такого терміну як «переоформлення», а тому батьки позивача вважали, що [PERSON] від їхнього імені вчинятиме певні юридично значимі дії, не пов`язані із відчуженням їхніх прав на земельні частки (паї). За таких обставин останні не знали про існування цих договорів дарування. Також зазначив, що необхідності заявляти позовну вимогу про визнання доручень недійсними немає, так як на їх підставі укладалися спірні договори дарування. \~ \~ \~ \~Відповідач [PERSON] позов не визнав та пояснив, що у 1996 році члени КСП «ім.Шевченка» с.Очеретня отримали сертифікати на право на земельну частку (пай). Батьки позивача самі виявили бажання подарувати йому свої земельні паї. Він особисто разом із ними відвідали сільську раду, де було оформлено доручення на [PERSON] . Стверджує, що в 2014 році, тобто після смерті [PERSON] , він повідомляв позивача, що він є власником земельних ділянок і отримав на них державні акти. Про те, щоб він користувався цими земельними ділянками на правах оренди, з ним ніхто не спілкувався. Крім того, зауважив, що він не заперечує тієї обставини, що на момент оформлення доручень [PERSON] перебував на посаді секретаря Очеретнянської сільської ради. \~ \~ \~ \~Представник відповідача адвокат Царківський О.Ю. позов також не визнав та повідомив, що позивач не заявив вимоги про визнання недійсними доручень, на підставі яких було укладено спірні договори дарування, а тому, на його думку, немає підстав для визнання таких договорів дарування недійсними. Також зазначив, що строк позовної давності по заявленим вимогам сплив, а позивач не навів обґрунтованих доводів щодо наявності поважних причин пропуску цього строку. Водночас, звернув увагу суду на те, що до спірних правовідносин необхідно застосовувати положення діючого на час укладення договорів дарування законодавства, проте позивач у позовній заяві, серед іншого, посилається на положення нормативно правових актів, які набрали чинності пізніше. \~ \~ \~ \~Суд, повно і всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позов, встановивши суть спірних правовідносин, що склалися між сторонами, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку про відмову у задоволенні позову, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Так, судом встановлено, що 19.11.1996 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165952, згідно із яким йому належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 21.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №52 (Т.1, а.с.10). \~ \~ \~ \~19.11.1996 року [PERSON] видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165951, згідно із яким їй належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості). Сертифікат зареєстровано 21.11.1996 року у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за №51 (Т.1, а.с.13). \~ \~ \~ \~29.01.2000 року [PERSON] видано доручення, посвідчене головою Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Пашкурним О.С., зареєстроване в реєстрі за №12, згідно із яким він доручив [PERSON] переоформити його сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165952 на ім`я [PERSON] , жителя с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області (Т.1, а.с.242). \~ \~ \~ \~29.01.2000 року [PERSON] видано доручення, посвідчене головою Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Пашкурним О.С., зареєстроване в реєстрі за №13, згідно із яким вона доручила [PERSON] переоформити її сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ВН №0165951 на ім`я [PERSON] , жителя с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області (Т.1, а.с.242). \~ \~ \~ \~19.02.2000 року між [PERSON] , від імені якої діяв [PERSON] , як дарувателем, та [PERSON] , як обдарованим, укладено договір дарування права на земельну частку (пай), посвідчений завідуючою Погребищенської державної нотаріальної контори Слінченко В.П., зареєстрований в реєстрі за №192, згідно із яким даруватель подарував, а обдарований прийняв у дар право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене сертифікатом ВН №0165951 (Т.1, а.с.69). \~ \~ \~ \~19.02.2000 року між [PERSON] , від імені якого діяв [PERSON] , як дарувателем, та [PERSON] , як обдарованим, укладено договір дарування права на земельну частку (пай), посвідчений завідуючою Погребищенської державної нотаріальної контори Слінченко В.П., зареєстрований в реєстрі за №192, згідно із яким даруватель подарував, а обдарований прийняв у дар право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП ім.Шевченка розміром 3,36 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості), посвідчене сертифікатом ВН №0165952 (Т.1, а.с.70). \~ \~ \~ \~23.11.2001 року [PERSON] склав заповіт, посвідчений секретарем виконкому Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №88, згідно із яким все своє майно він заповів на користь [PERSON] (Т.1, а.с.9). \~ \~ \~ \~ [INFO] в с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області помер [PERSON] (Т.1, а.с.8). \~ \~ \~ \~Згідно із довідкою виконавчого комітету Очеретнянської сільської ради від 25.02.2020 року №141 [PERSON] до дня смерті [INFO] був зареєстрований і проживав зі своєю дружиною [PERSON] за адресою: [ADDRESS] в одному дворі і вели спільне господарство (Т.1, а.с.58). \~ \~ \~ \~Згідно із розпорядженням голови Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області від 12.02.2004 року №61 «Про передачу у власність земельних часток (паїв) із земель колишнього сільськогосподарського підприємства» передано безкоштовно у власність громадянам членам колишнього КСП ім.Шевченка із земель колективної власності земельні частки (паї) в розмірах і по угіддях згідно з додатком. Зі змісту додатку до цього розпорядження за №5 значиться [PERSON] , номери сертифікатів - ВН №0165951 (номер паю 11), ВН №0165952 (номер паю 12), площа земельних ділянок - 3,2950 га (Т.1, а.с.15, 16). \~ \~ \~ \~24.02.2004 року [PERSON] на підставі вищезазначеного розпорядження голови Погребищенської районної державної адміністрації Вінницької області видано державний акт на право власності на земельну ділянку серії ВН №020952, згідно із яким він є власником, зокрема, означених земельних ділянок (Т.1, а.с.22). \~ \~ \~ \~05.10.2011 року [PERSON] склала заповіт, посвідчений секретарем виконкому Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, зареєстрований в реєстрі за №235, згідно із яким все своє майно вона заповіла на користь [PERSON] (Т.1, а.с.12). \~ \~ \~ \~ [INFO] в с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області померла [PERSON] (Т.1, а.с.11). \~ \~ \~ \~10.10.2014 року позивач звернувся до Погребищенської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за заповітом після смерті своєї матері [PERSON] (Т.1, а.с.75). \~ \~ \~ \~Постановою слідчого Погребищенського ВП Калинівського ВП ГУНП у Вінницькій області Залюшньої С.А. від 24.10.2019 року кримінальне провадження, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12016020270000105 від 01.04.2017 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.358 КК України, закрито на підставі п.1 ч.1 ст.284 КПК України (Т.1, а.с.23-25). \~ \~ \~ \~Вирішуючи по суті позовні вимоги в контексті наведених підстав позову, суд виходить із того, що відповідно до п.2 Указу Президента України «Про захист прав власників земельних часток (паїв)» від 21.04.1998 року №332/98 (чинного на момент виникнення спірних правовідносин) договори купівлі продажу, дарування, міни права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, після нотаріального посвідчення підлягають реєстрації районною державною адміністрацією за місцезнаходженням колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства з внесенням відповідних змін до записів у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай). Разом із цим, Закон України «Про угоди щодо відчуження земельної частки (паю)» від 18.01.2001 року №2242-ІІІ, яким було установлено, що до регулювання порядку реалізації прав громадян та юридичних осіб на земельну частку (пай) Земельним Кодексом України власники земельних часток (паїв) тимчасово не можуть укладати угоди щодо купівлі продажу, дарування земельної частки (паю) або іншим способом відчужувати зазначені частки (паї), крім передачі їх у спадщину та при викупі земельних ділянок для державних і громадських потреб, набрав чинності 10.02.2001 року, тобто після укладення спірних договорів дарування права на земельну частку (пай). \~ \~ \~ \~Таким чином, на момент укладення спірних договорів дарування діючим на той час законодавством не обмежувалося право громадян на укладання договорів дарування земельної частки (паю). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, суд вважає неспроможними доводи позивача стосовно того, що з моменту існування приватної власності на землю в Україні існує заборона відчуження землі сільськогосподарського призначення, крім випадків спадкування та примусового відчуження земельної ділянки для суспільних потреб. \~ \~ \~ \~Водночас, суд звертає увагу на аргументи позивача з приводу застосування до спірних правовідносин положень п.1 Указу Президента України «Про захист прав власників земельних часток (паїв)» від 21.04.1998 року №332/98, якими було установлено, що в разі відчуження шляхом купівлі продажу права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом, переважне право на його придбання мають члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, а також селянські (фермерські) господарства та громадяни, які мають їх створити. \~ \~ \~ \~Однак, наведені положення Указу Президента України, виходячи із телеологічного (цільового) тлумачення їх змісту, не поширювалися на відносини, пов`язані із укладанням договорів дарування права на земельну частку (пай), позаяк предметом їх правового регулювання були виключно договори купівлі продажу такого майнового права. \~ \~ \~ \~Разом із тим, відповідно до ст.9 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, діючій станом на час виникнення спірних правовідносин) нотаріус та посадова особа виконавчого комітету сільської, селищної, міської Рад народних депутатів, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі\~вчиняти нотаріальні\~дії на своє ім`я і від свого імені, на ім`я і від імені свого чоловіка чи своєї дружини, його (її) та своїх родичів (батьків, дітей, онуків, діда, баби, братів, сестер), а також на ім`я і від імені працівників даної нотаріальної контори, працівників, що перебувають у трудових відносинах з приватним нотаріусом, або працівників даного виконавчого комітету. Нотаріальні і прирівняні до них дії, вчинені з порушенням встановлених цією статтею правил, є недійсними. \~ \~ \~ \~За змістом п.2 ч.2 ст.37 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, діючій станом на час виникнення спірних правовідносин) у населених пунктах, де немає нотаріусів, посадові особи виконавчих комітетів сільських, селищних, міських Рад народних депутатів вчиняють деякі нотаріальні дії, зокрема, посвідчують доручення. \~ \~ \~ \~Системний аналіз окреслених норм діючого на час виникнення спірних правовідносин законодавства дозволяє стверджувати, що посадові особи виконавчих комітетів сільських Рад народних депутатів, які вчиняють нотаріальні дії, не вправі посвідчувати доручення на ім`я працівників даного виконавчого комітету. При цьому посвідчені з порушенням цього правила доручення є недійсними. \~ \~ \~ \~Як зазначено вище відповідач [PERSON] в судовому засіданні визнав ту обставину, що на момент оформлення доручень [PERSON] перебував на посаді секретаря Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області. \~ \~ \~ \~За правилами ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. \~ \~ \~ \~У суду не виникає сумнівів щодо достовірності такої обставини, оскільки вона підтверджується сукупністю доказів, що містяться у матеріалах справи. \~ \~ \~ \~Так, зі змісту заповіту, складеного 23.11.2001 року [PERSON] , вбачається, що він був посвідчений секретарем виконкому Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області Куликом В.І. (Т.1, а.с.9). \~ \~ \~ \~Крім того, у постанові про закриття кримінального провадження від 24.10.2019 року обумовлено, що будучи допитаним, [PERSON] повідомив, що у 2000 році на нього було покладено обов`язки, пов`язані із виконання нотаріальних дій, так як він перебував на посаді секретаря Очеретнянської сільської ради (Т.1, а.с.23). \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов висновку, що видані [PERSON] та [PERSON] доручення були посвідчені з порушенням приписів ст.9 Закону України «Про нотаріат» (в редакції, діючій станом на час виникнення спірних правовідносин), а відтак є недійсними. \~ \~ \~ \~Відповідно до ч.1 ст.62 ЦК УРСР 1963 року (чинного на час видачі довіреностей) угода, укладена однією особою (представником) від імені другої особи (яку представляють) в силу повноваження, що ґрунтується на довіреності, законі або адміністративному акті, безпосередньо створює, змінює і припиняє цивільні права і обов`язки особи, яку представляють. \~ \~ \~ \~Отже, суттю представництва є вчинення представником угод від імені та в інтересах особи, яку представляють, відповідно до наданих йому повноважень. Саме тому угода, вчинена представником, породжує права і обов`язки для сторони, яку представляють, якщо вона здійснена представником в межах повноважень. \~ \~ \~ \~В ст.48 ЦК УРСР 1963 року визначено, що недійсною є та угода, що не відповідає вимога закону. \~ \~ \~ \~Згідно із ч.1 ст.59 ЦК УРСР 1963 року угода, визнана недійсною, вважається недійсною з моменту її укладення. \~ \~ \~ \~Встановивши, що згадані доручення від 29.01.2000 року, на підставі яких представник [PERSON] , діючи від імені [PERSON] та [PERSON] , уклав оспорювані договори дарування із [PERSON] , є недійсними в силу закону, суд дійшов висновку, що представник не мав повноважень на вчинення таких договорів дарування, а отже їх також слід визнавати недійсними з моменту їх укладення. \~ \~ \~ \~В той же час, суд відхиляє доводи представника відповідача про те, що підстави для визнання договорів дарування недійсними відсутні, зважаючи на те, що позивачем не заявлялася вимога про визнання недійсними доручень, оскільки у разі відсутності у представника повноважень на укладення угоди, слід дійти висновку, що така угода не відповідає волевиявленню довірителя, а отже є недійсною. \~ \~ \~ \~При цьому суд вважає, що пред`явлення вимоги про визнання недійсними доручень, на підставі яких укладалися такі угоди, виходячи із характеру та суті розглядуваного спору, не може кваліфікуватися як ефективний спосіб захисту порушеного права чи інтересу позивача, позаяк її задоволення не забезпечить реальне поновлення прав особи, за\~захистом\~яких вона звернулась до суду, з огляду на ту обставину, що факт видачі доручень сам по собі не призводить до виникнення, зміни чи припинення майнових прав та обов`язків у довірителя. \~ \~ \~ \~Крім того, ураховуючи встановлені обставини справи, на переконання суду, вимога про визнання недійсними доручень не може характеризуватися як основна вимога у співвідношенні до похідної вимоги про визнання недійсними договорів дарування, так як означені доручення є недійсними в силу закону. \~ \~ \~ \~Близькі за змістом висновки, хоча і у сфері інших правовідносин, сформульовані у постановах Верховного Суду від 01.04.2020 року у справі №522/4840/18, від 24.02.2021 року №757/33392/16-ц та від 09.03.2021 року у справі №754/5827/19. \~ \~ \~ \~З огляду на викладене суд дійшов висновку, що позов є обґрунтованим. \~ \~ \~ \~Проте, під час розгляду справи представником відповідача було заявлено про застосування строку позовної давності. \~ \~ \~ \~За п.6 «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України від 16.01.2003 року, що набрав чинності 01.01.2004 року, правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, встановлений законодавством, що діяло раніше, не сплив до набрання чинності цим Кодексом. \~ \~ \~ \~Ураховуючи встановлені обставини справи, суд вважає, що при вирішенні питання щодо позовної давності у цьому спорі, необхідно керуватися відповідними нормами ЦК УРСР 1963 року, виходячи із наступного. \~ \~ \~ \~Так, саме [PERSON] та [PERSON] були наділені правом оспорити угоди, які не відповідають вимогам закону, позаяк вони були укладені представником від їх імені та стосувалися відчуження належних їм майнових прав. \~ \~ \~ \~Загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність) встановлюється в три роки (ст.71 ЦК УРСР 1963 року). \~ \~ \~ \~Статтею 76 ЦК УРСР 1963 року врегульовано, що перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. \~ \~ \~ \~Отже, відлік позовної давності обчислюється з моменту, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. \~ \~ \~ \~Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції), наголошує, що «позовна давність\~це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, в тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу» (пункт 570 рішення від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі «ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»; пункт 51 рішення від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства»). \~ \~ \~ \~Порівняльний аналіз термінів «дізналася» та «повинна була дізнатися», вжитих у\~ст.76 ЦК УРСР 1963 року, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який позивач не знав про порушення свого цивільного права й саме із цієї причини не звернувся по його захист до суду, недостатньо. Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше. \~ \~ \~ \~Такий правовий висновок сформульований у постанові Верховного Суду від 15.01.2020 року у справі №200/19766/16-ц. \~ \~ \~ \~Як встановлено судом спірні договори дарування були укладені 19.02.2000 року на підставі виданих [PERSON] та [PERSON] доручень від 29.01.2000 року. \~ \~ \~ \~Зі змісту означених доручень випливає, що останні доручили [PERSON] переоформити їх сертифікати на право на земельну частку (пай) на конкретну особу, а саме на [PERSON] . \~ \~ \~ \~При цьому вказані доручення були видані строком на один місяць і зберігали дійсність до 29.02.2000 року (Т.1, а.с.242, 243). \~ \~ \~ \~Разом із цим, слід відмітити, що видані на ім`я [PERSON] та [PERSON] сертифікати містять застереження про те, що право на земельну частку (пай) може бути об`єктом купівлі-продажу, дарування, міни, успадкування, застави (Т.1, а.с.10, 11). \~ \~ \~ \~З огляду на викладене, на переконання суду, застосовуючи у тексті доручень термін «переоформити», [PERSON] та [PERSON] , беручи до уваги зміст виданих їм сертифікатів, вочевидь мали усвідомлювати, що вони доручають [PERSON] укласти від їхнього імені угоду купівлі-продажу чи дарування належних їм прав на земельні частки (паї) саме із [PERSON] . \~ \~ \~ \~Поряд із цим, після закінчення строку дії доручень, тобто починаючи з 29.02.2000 року, зважаючи на згадану презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, вони безсумнівно могли та повинні були дізнатися у [PERSON] чи [PERSON] про те, чи були укладені відповідні угоди та ознайомитися з їх текстом. \~ \~ \~ \~За таких обставин суд дійшов висновку, що перебіг строку позовної давності для пред`явлення позовів про визнання спірних договорів дарування недійсними, розпочався для [PERSON] та [PERSON] в усякому разі не пізніше 29.02.2000 року. \~ \~ \~ \~Також слід зазначити, що рішенням Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області від 03.03.2000 року №84 «Про виділення земельної частки (паю) в натурі власникам, які вийшли з членів КСП» виділено [PERSON] власнику земельної ділянки (паю) в натурі згідно з сертифікатами ВН №0165952, ВН №0165951, які розташовані у відповідністю зі Схемою поділу земель колективної власності на земельні ділянки (паї) за №18 для ведення особистого підсобного господарства без створення юридичної особи (Т.1, а.с.17). \~ \~ \~ \~Ураховуючи, що [PERSON] та [PERSON] постійно проживали у с.Очеретня Погребищенського району Вінницької області, то вони поза будь яким сумнівом могли та повинні були дізнатися про те, що належне їм право на земельні частки (паї) перейшло до відповідача, внаслідок чого він розпочав процедуру виділення таких земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості). \~ \~ \~ \~Зважаючи на викладене, доводи позивача про те, що його батькам не було та не могло бути відомо про дарування прав на земельні частки (паї) сторонній особі, не заслуговують на увагу. \~ \~ \~ \~ [PERSON] помер [INFO] , спадщину після його смерті прийняла його дружина [PERSON] , яка в свою чергу померла [INFO] . \~ \~ \~ \~За ст.77 ЦК УРСР 1963 року зміна осіб у зобов`язанні не тягне за собою зміни строку позовної давності. Аналогічна норма кореспондується у ст.262 ЦК України 2003 року. \~ \~ \~ \~У відповідності до ч.1\~ст.1216\~ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). \~ \~ \~ \~Відтак, права та обов`язки позивача є тотожними правам та обов`язкам сторін договорів - його спадкодавців. \~ \~ \~ \~Позивач не надав будь яких доказів, які б свідчили про те, що його батьки зверталися із позовами до суду про визнання недійсними оспорюваних договорів дарування. \~ \~ \~ \~Таким чином, строк позовної давності по заявленим вимогам, яка для спадкодавців, так і для позивача, закінчився ще за життя [PERSON] та [PERSON] 29.02.2003 року. \~ \~ \~ \~Однак, позивач звернувся до суду із позовом 24.12.2019 року, тобто майже через 17 років після спливу строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Суд вважає неспроможними аргументи позивача щодо поважності пропуску ним строку позовної давності з огляду на ту обставину, що він зміг дізнатися про долю земельних часток батьків лише після розслідування правоохоронними органами кримінального провадження, так як правовідносини, що є предметом спору у даній справі, та питання строку позовної давності за пред`явленими вимогами, пов`язуються передусім із порушенням суб`єктивних прав [PERSON] та [PERSON] , які за життя не скористалися своїм правом на судовий захист. \~ \~ \~ \~Також неприйнятними є доводи позивача про те, що строк позовної давності ним пропущений з поважних причин через протиправні дії посадових осіб Очеретнянської сільської ради Погребищенського району Вінницької області, якими були видані незаконні доручення, та здійснені незаконні дії з боку державного нотаріуса Погребищенської державної нотаріальної контори, оскільки вони не спростовують викладених вище висновків суду та не підтверджують наявність у [PERSON] та [PERSON] непереборних, істотних, суттєвих обставин, які б унеможливлювали їх звернення до суду із аналогічним позовом упродовж строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Статтею 75 УРСР 1963 року унормовано, що позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін. \~ \~ \~ \~За правилами ч.1 ст.80 ЦК УРСР 1963 року закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. \~ \~ \~ \~Підсумовуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, оскільки порушене право позивача [PERSON] не підлягає захистові внаслідок закінчення строку позовної давності. \~ \~ \~ \~Оскільки у задоволенні позову слід відмовити, то судові витрати по сплаті судового збору на підставі ч.1 ст.141 ЦПК України необхідно залишити за позивачем.

Outcome: dismissed