Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

У червні 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу. Позовна заява мотивована тим, що 05 березня 2011 року вона зареєструвала шлюб з [PERSON] . Від шлюбу вони мають трьох дітей: сина [PERSON] , [INFO] , доньку [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] , які знаходяться на її утриманні та вихованні. З 08\~березня 2016 року вони проживають окремо. Рішенням Ковпаківського районного суду м.\~Суми від 15\~листопада 2018 року шлюб між ними розірвано, про що в цей же день складено відповідний актовий запис № 236. Позов про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання дітей нею не подавався, на даний час він добровільно сплачує 3593 грн щомісячно на утримання дітей. Зазначає, що під час шлюбу сторонами було придбано спірне нерухоме майно, яке відповідач спочатку погоджувався добровільно поділити. Однак, в подальшому він передумав ділити це майно, у зв`язку з чим вона звернулася з позовом до суду. Посилаючись на вказані обставини та на обставини того, що неповнолітні діти постійно проживають з нею та зареєстровані у її квартирі, допомоги, яку надає відповідач недостатньо для їх нормального розвитку, позивачка просить відступити від засад рівності часток майна подружжя та збільшити її частку майна до 60 % у спільній сумісній власності, яка підлягає поділу та виділити їй у власність: - 79/100 частин житлового будинку в [ADDRESS] , вартістю 381\~990\~грн; - житлову квартиру в [ADDRESS] , вартістю 289\~700\~грн; - житловий будинок в [ADDRESS] , з присадибною земельною ділянкою, вартістю 47\~800 грн. Виділити у власність [PERSON] : - житловий будинок з господарськими будівлями, гаражем та земельною ділянкою в [ADDRESS] , вартістю 482\~800 грн; - житловий будинок в [ADDRESS] , з присадибною земельною ділянкою, вартістю 33\~400 грн; - присадибну земельну ділянку площею 700,0 кв.м для будівництва та обслуговування житлового будинку, вартістю 5\~270 грн; - земельну ділянку загальною площею 4300,0 кв.м для ведення особистого селянського господарства, вартістю 14\~620 грн. Виділити [PERSON] його частку майна у спільній сумісній власності у розмірі 40 %, а позивачці у розмірі 60 %: - житловий будинок в [ADDRESS] , вартістю 30\~400 грн; - земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] , вартістю 23\~000 грн; - земельну ділянку площею 0,25 га, вартістю 23\~000 грн, в [ADDRESS] ; - земельну ділянку в м. Суми на Баранівці площею 0,0010 га - оцінка не проведена; - земельну ділянку в м. Суми на Баранівці площею 0,005 га - оцінка не проведена; - земельну ділянку на території Сіннівської сільської ради, Краснопільського району, Сумської області, площею 14\~000,00 кв.м, вартістю 37 520 грн. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 29 червня 2021 року позовну заяву залишено без руху. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 15 липня 2021 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання. У відзиві відповідач позовні вимоги визнав частково в частині обсягу спільно нажитого майна подружжя, проте не погодився з вартістю деякого майна, вважаючи, що воно оцінено за значно заниженою ціною. Також зауважив, що земельні ділянки площами 0,0010 га та 0,005 га у м. Суми на Баранівці вже продані за згодою подружжя, тому поділу не підлягають. При цьому, відповідач запропонував свій варіант поділу спільного майна подружжя, за яким за позивачкою в порядку поділу майна подружжя визнається право власності на: - житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] ; - житловий будинок в [ADDRESS] та земельні ділянки площею 700 та 4300 кв.м; - житловий будинок в [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] ; - земельну ділянку на території Сіннівської сільської ради, Краснопільського району, Сумської області, площею 1,4 га, загальною вартістю 1\~201\~976\~грн. За відповідачем в порядку поділу майна подружжя визнається право власності на: - житлову квартиру в [ADDRESS] ; - житловий будинок з господарськими спорудами в [ADDRESS] ; - житловий будинок з господарськими спорудами та земельною ділянкою в [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га в [ADDRESS] , загальною вартістю 1\~139\~780 грн. Крім того, відповідач заперечив проти відступлення від засад рівності часток майна подружжя та збільшення за позивачкою частки майна до 60\~%, оскільки вона не довела належними та допустимими доказами обставини, за якими суд повинен відійти від рівності поділу. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 11 жовтня 2021 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 20 червня 2022 року прийнято відмову від позову [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу в частині позовних вимог про поділ земельних ділянок в м. Суми на Баранівці площею 0,0010\~га та площею 0,005 га. Закрито провадження у справі за позовом [PERSON] до [PERSON] про поділ майна, набутого під час шлюбу в частині позовних вимог про поділ земельних ділянок в м. Суми на Баранівці площею 0,0010 га та площею 0,005\~га. В судовому засіданні відповідач [PERSON] та його представник [PERSON] заперечили проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві та просили визнати за сторонами право власності на спірне нерухоме майно, по 1/2 частці за кожним. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про розгляд справи повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила. Оскільки попереднє судове засідання було відкладено за клопотанням представника позивачки, про причини неявки в дане судове засідання позивачка не повідомила, а також ураховуючи, що відповідач та його представник наполягали на розгляді справи, тому суд на підставі п. 1 ч. 3 ст. 223 ЦПК України, з огляду на вимоги розумності строку розгляду справи дійшов висновку про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника. Заслухавши думку відповідача та його представника, дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, дійшов наступних висновків. Судом встановлено та з матеріалів справи вбачається, що сторони [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, під час якого у них народились діти: [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] (т.\~1, а.с. 9, 10, 11). Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу від 15 листопада 2018 року, виданого Ковпаківським районним у місті Суми відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Сумській області, актовий запис № 236 шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано (т. 1, а.с. 8). За час перебування сторін у шлюбі ними було придбано наступне нерухоме майно: - згідно договору купівлі-продажу квартири від 08 червня 2004 року на ім`я [PERSON] та [PERSON] було придбано квартиру за адресою: [ADDRESS] , яка зареєстрована на праві спільної сумісної власності за [PERSON] та [PERSON] (т.\~2, а.с. 7, 8); - згідно договору купівлі-продажу від 14 квітня 2005 року на ім`я [PERSON] було придбано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 9, 10); - згідно договору купівлі-продажу від 14 квітня 2005 року на ім`я [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,72 га, з яких 0,49 га для ведення особистого підсобного господарства, а 0,23 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, розташованої за адресою [ADDRESS] (т. 2, а.с. 11, 12); - згідно договору купівлі-продажу частини житлового будинку від 22 жовтня 2007 року на ім`я [PERSON] було придбано 72/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] на приватизованій земельній ділянці (т. 2, а.с. 13, 14); - згідно договору купівлі-продажу частини земельної ділянки від 22 жовтня 2007 року на ім`я [PERSON] було придбано 72/100 частин земельної ділянки від загальної площі 0,0552\~га, що знаходиться при житловому будинку [ADDRESS] , надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (т.\~2, а.с.\~15); - згідно договору купівлі-продажу від 26 липня 2013 року на ім`я [PERSON] було придбано житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 16-17, 18); - згідно договору купівлі-продажу від 26 липня 2013 року на ім`я [PERSON] було придбано земельні ділянки площею 0,07 га, надану для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд та площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с.\~19, 20, 21); - згідно договору купівлі-продажу від 01 лютого 2008 року на ім`я [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 1142 кв.м та житловий будинок з надвірними будівлями, розташовані в [ADDRESS] (т. 2, а.с. 22-23, 24); - згідно договору купівлі-продажу від 27 травня 2015 року на ім`я [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 25, 26); - згідно договору купівлі-продажу від 27 грудня 2013 року на ім`я [PERSON] було придбано земельну ділянку площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, розташована за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 27-28, 29); - згідно договору купівлі-продажу від 15 жовтня 2002 року на ім`я [PERSON] було придбано 28/100 частин житлового будинку з відповідною частиною надвірних господарчих та побутових будівель, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , розташованого на земельній ділянці площею 460 кв.м (т. 2, а.с. 44). Відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 24 листопада 2021 року за позивачкою [PERSON] зареєстровано на праві власності наступне нерухоме майно: земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ; 79/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,2500 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,43\~га для ведення особистого селянського господарства за адресою: [ADDRESS] ; земельна ділянка площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ; 49/100 часток житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 31-37). У свою чергу, за інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 09 вересня 2021 року за відповідачем [PERSON] зареєстровано на праві власності наступне нерухоме майно: Ѕ частина земельної ділянки площею 1,4 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Сумська область, Краснопільський район, Сіннівська сільська рада; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; квартира за адресою: [ADDRESS] на праві спільної сумісної власності разом з [PERSON] ; житловий будинок за адресою: [ADDRESS] (т. 2, а.с. 45-47). Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є батьком позивачки повідомив суду, що відповідач є його колишнім зятем. Коли позивачка почала жити з відповідачем у них нічого не було. Перший будинок купили він з дочкою в [ADDRESS] . Будинок покупала позивачка за її кошти. Будинок був у гарному стані. Після цього вони з відповідачем купили будинки на Б.\~Хмельницького 13 та 25. У с.\~Патріотівка вони купили ще 2 будинки в поганому стані, які відремонтували. Як йому відомо, гроші на будівництво давала [PERSON] , а [PERSON] приймав участь у будівництві особистою працею. У вихованні дітей приймала участь його дружина, їхня бабуся. Вони зібрали 30000 грн для участі [PERSON] в конкурсі в Китаї. Батько грошей не дав. Дітям усе купляє [PERSON] . Батько купив [PERSON] телефон, а з [PERSON] вимагав половину грошей. Чи зверталася позивачка до відповідача за допомогою на дітей, він точно не знає. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка є подругою позивачки, повідомила суду, що позивачка займалася бізнесом, у неї були секонд-хенди та вона багато працювала. Відповідач займався господарством. Коли вони розлучилися, [PERSON] стало тяжко фінансово. Вона позичала їй гроші на заняття спортом середньої дочки. Кожного місяця потрібні кошти на поїздки та репетиторів. Як їй відомо, відповідач грошей на спорт для дочки не дає. Також у молодшої дочки були проблеми з зубами. Зі слів позивачки, вона просила грошей у відповідача, але він не дав. Тих аліментів, що сплачує відповідач не вистачає. За правилом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі статтею 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до частин першої, третьої статті 70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування. Відповідно до положень частини першої статті 71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір між ними може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. При вирішенні спору про поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, суд згідно з частинами другою, третьою статті 70 СК України в окремих випадках може відступити від засади рівності часток подружжя, враховуючи обставини, що мають істотне значення для справи, а також інтереси неповнолітніх дітей, непрацездатних повнолітніх дітей (за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування). Під обставинами, що мають істотне значення для справи, потрібно розуміти не тільки випадки, коли один із подружжя не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї, але і випадки коли один із подружжя не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку чи доходу (частина перша статті 60 СК України). Вказаних висновків дійшов також Верховний Суд у постанові від 27 грудня 2019 року у справі №\~297/2837/17, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Відповідно до частини 1 статті 82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Судом встановлено та сторонами визнано, що спірне нерухоме майно було придбано під час шлюбу, тому є їх спільною сумісною власністю, кожен з яких має право на Ѕ її частини. Разом з\~тим,\~на думку\~суду,\~позивачем не\~доведено існування\~обставин,\~за наявності\~яких можливе\~відступлення від\~засад рівності\~часток подружжя\~при поділі\~спірного нерухомого\~майна.\~Так,\~обставина проживання\~дітей разом\~з позивачкою\~сама по\~собі не\~є підставою\~для збільшення\~частки одного\~з подружжя.\~Крім того,\~сторонами в\~судовому засіданні\~не заперечувався\~той факт,\~що старший\~син сторін [PERSON] , який станом на день ухвалення рішення досяг повноліття, проживає разом з батьком [PERSON] , відповідачем по справі. Суд відхиляє доводи позивачки про те, що розміру аліментів, які добровільно сплачує відповідач, недостатньо для утримання дітей, оскільки позивачка не довела, а матеріали справи не містять доказів, що вона зверталася до відповідача з питання збільшення розміру аліментів, однак відповідач ухилився від їх сплати. Зокрема, в судовому засіданні позивачка визнала той факт, що вона не зверталася до відповідача за додатковою допомогою на утримання їх спільних дітей. З позовом до суду про стягнення аліментів на утримання дітей чи стягнення додаткових витрат вона також не зверталася. Показання свідків про те, що позивачка нібито зверталася до відповідача за фінансовою допомогою, але він відмовив зроблені свідками зі слів самої позивачки, тому не можуть братися судом до уваги, оскільки в силу ч. 2 ст. 90 ЦПК України є недопустимими доказами. Про обставини звернення позивачки до відповідача з питання збільшення розміру аліментів на утримання дітей свідкам достеменно невідомо. Наявність інших обставин, за яких можливе відступлення від засад рівності часток подружжя при поділі спірного майна, позивачем не доведено. Вирішуючи спір в частині поділу спірного нерухомого майна в натурі, суд враховує наступне. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у пунктах 22, 23 постанови від 21 грудня 2007 року №\~11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. Отже, вартість майна, що підлягає поділу, слід визначати виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи. Саме таких висновків дійшов Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 03 жовтня 2018 року у справі № 127/7029/15-ц, які відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України мають враховуватися судом при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин. Звертаючись до суду з даним позовом, позивачка додала до позовної заяви звіти про вартість майна, здійснені суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] (т. 1, а.с. 17-37, 38-63, 64-87, 88-110, 111-131, 132-152, 153-166, 167-186, 187-202). Однак, відповідач не погодився з вартістю деякого майна, а саме: житлового будинку по [ADDRESS] , квартири по [ADDRESS] , житлового будинку по [ADDRESS] , житлового будинку в [ADDRESS] та житлового будинку в [ADDRESS] , у зв`язку з чим надав звіти з незалежної оцінки цього майна, складені Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерестей» (т. 1, а.с. 243, 244, 245, 246, 247, 248, т.\~2, а.с. 48, 49). Надаючи оцінку вказаним доказам, суд зауважує, що вартість спірного майна у звітах з незалежної оцінки, складених Товариством з обмеженою відповідальністю «Ерестей» у два та більше рази перевищує вартість аналогічного майна у звітах про вартість майна, здійснених суб`єктом оціночної діяльності [PERSON] , що є неприпустимим під час вирішення питання про визначення вартості майна, що підлягає поділу. У зв`язку із зазначеним, в судовому засіданні судом роз`яснено сторонам право заявити клопотання про призначення судової оціночно-будівельної експертизи з метою визначення дійсної вартості майна на час розгляду справи, оскільки суд не володіє спеціальними знаннями з питання оцінки вартості майна. Однак, вказане клопотання сторонами заявлено не було. Оскільки сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, а також сторони не дійшли згоди щодо вартості майна, а надані суду звіти з незалежної оцінки мають істотні розбіжності у визначенні ринкової вартості майна, на роз`яснене сторонам право проведення судової оціночно-будівельної експертизи клопотання про призначення експертизи до суду не надходило, тому виходячи з положень\~статті 70 СК України\~щодо рівності часток подружжя у праві спільної сумісної власності, суд вважає за можливе провести поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, визнавши за кожним з подружжя право на рівні частки спірного майна. Отже, позов підлягає частковому задоволенню і за позивачкою та відповідачем в порядку поділу спільного сумісного майна подружжя слід визнати право власності по 1/2 частині за кожним на нерухоме майно, а саме: - 79/100 частин житлового будинку за адресою: [ADDRESS] ; - квартиру за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,43 га для ведення особистого селянського господарства, землі житлової та громадської забудови за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,07 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), землі житлової та громадської забудови за адресою: [ADDRESS] ; - житловий будинок за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ; - земельну ділянку площею 0,25 га для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) за адресою: [ADDRESS] ; - 1/2 частину земельної ділянки площею 1,4 га для ведення особистого селянського господарства за адресою: Сумська область, Краснопільський район, Сіннівська сільська рада. В іншій частині позовних вимог суд відмовляє за необґрунтованістю. Судові витрати підлягають розподілу в порядку ст. 141 ЦПК України. Оскільки позов задоволено частково, але неможливо визначити ціну позову у зв`язку з відсутністю даних про дійсну вартість майна, тому з відповідача на користь позивачки підлягає стягненню половина суми судового збору, сплаченого нею при зверненні з позовом до суду, що становить 3939 грн 21 коп. (50\~% від 7878,42 грн) (т. 1, а.с. 213). На підставі викладеного,

Outcome: partial