Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У грудні 2017 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, що не заявляє самостійних вимог служба у справах дітей Шевченківської районної у м. Дніпрі ради, про усунення перешкод щодо участі у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми батьком, який проживає окремо від них. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 07.06.2014 року. Від шлюбу мають дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . З 25.11.2017 року сторони почали проживати окремо. Відповідач забрала дітей та повідомила через електронну пошту, що буде надавати їх позивачу для побачення один раз на тиждень протягом 2 х годин, а також на великі державні та сімейні свята. Позивач намагався мирним шляхом врегулювати даний спір, проте часу на спілкування з дітьми, який виділяє відповідач, йому недостатньо. Також [PERSON] перешкоджає батькові у спілкуванні з дітьми, штучно створює такі обставини, через які позивач не може нормально зустрічатись з доньками. З урахуванням заяви про зміну предмету позову від 15.12.2017 року позивач просить суд зобов`язати [PERSON] , [INFO] не перешкоджати [PERSON] брати участь у вихованні та вільному спілкуванні з дітьми. Визначити наступні способи участі батька у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] особисте спілкування три рази на тиждень: вівторок з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; четвер з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; неділя з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування; спільний відпочинок: першу половину літа з 01.06. по 15.07. канікул діти проводять з батьком; необмежене спілкування батьком з донькою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] особисто, засобами поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього спілкування між батьком та доньками; у разі, якщо святкові чи вихідні дні припадають на дні побачення батька з дітьми, або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день побачення з донькою батько має право забирати доньку з дому, зі школи чи дитячого садка особисто. Зобов`язати [PERSON] , за 2 дні до зустрічі батька з донькою надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про це батька особисто, на наступний день після настання таких обставин. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 19 грудня 2017 року позовна заява залишена без руху та надано позивачу строк для усунення її недоліків протягом п`яти днів з моменту отримання копії ухвали. 09.01.2018 року недоліки були усунуті позивачем. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 11 січня 2018 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] справа передана судді [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 10 серпня 2018 року справа прийнята в провадження судді [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 04 липня 2019 року зобов`язано Шевченківську районну у м. Дніпрі раду надати висновок про порядок участі батька у вихованні дітей. Рішенням Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11 грудня 2019 року суддю Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська [PERSON] було відсторонено від здійснення правосуддя у зв`язку із притягненням до дисциплінарної відповідальності у вигляді подання про звільнення з посади. Протоколом повторного автоматизованого розподілу від 04.05.2020 року справа передана судді [PERSON] . Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 07 травня 2020 року справа прийнята в провадження судді [PERSON] . Рішенням Вищої ради правосуддя від 16.02.2021 № 360/0/15-21 звільнено [PERSON] з посади судді Бабушкінського районного суду міста Дніпропетровська. Проколом повторного автоматизованого розподілу від 24.12.2020 року справу передано судді Кондрашову І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 22 лютого 2021 року справу прийнято в провадження судді Кондрашова І.А. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 23 червня 2022 року замінено третю особу, що не заявляє самостійних вимог на Адміністрацію Шевченківського району Дніпровської міської ради як орган опіки та піклування. Ухвалою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 лютого 2022 року закрито підготовче засідання, справа призначена до розгляду. В судовому засіданні позивач підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити повністю. Відповідач та її представник частково погодились з позовними вимогами. [PERSON] пояснила, що завжди надавала дітей для побачення позивачу, жодних перешкод не чинила. Просить суд ухвалити законне та обґрунтоване рішення. Вислухавши пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, суд дійшов таких висновків. Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ч. 1 ст. 3 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється відповідно до\~Конституції України, цього Кодексу, законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Відповідно до статті 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим Законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. В силу положень ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Судом встановлено, що сторони уклали шлюб 07.06.2014 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, виданого 07.06.2014 року Бабушкінським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпропетровського міського управління юстиції, актовий запис №270. Від шлюбу сторони мають двох дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвами про народження. Рішенням Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 06 червня 2019 року шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. На даний час сторони проживають окремо. Діти [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] проживають разом з матір`ю. Між колишнім подружжям є спір з приводу участі батька у вихованні дітей та визначення часу спілкування з доньками. За змістом позовних вимог, позивач бажає встановити такі способи участі у вихованні дітей, а саме: особисте спілкування три рази на тиждень: вівторок з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; четвер з 15 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; неділя з 10 год. 00 хв. до 18 год. 00 хв. за місцем навчання доньки або за місцем її проживання, перебування; спільний відпочинок: першу половину літа з 01.06. по 15.07. канікул діти проводять з батьком; необмежене спілкування батьком з донькою [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] особисто, засобами поштового, електронного та іншого зв`язку, що не передбачають безпосереднього спілкування між батьком та доньками; у разі, якщо святкові чи вихідні дні припадають на дні побачення батька з дітьми, або цей день передує дню побачення, або є наступним після нього, то такі дні донька проводить з батьком; в день побачення з донькою батько має право забирати доньку з дому, зі школи чи дитячого садка особисто. Зобов`язати [PERSON] , за 2 дні до зустрічі батька з донькою надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про це батька особисто, на наступний день після настання таких обставин. Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою. За приписами ст. 7 СК України, яка встановлює загальні засади регулювання сімейних відносин, дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Згідно ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Принципом 6 Декларації прав дитини, прийнятої резолюцією 1386 (ХIV) Генеральної Асамблеї ООН від 20 листопада 1959 року, передбачено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові та розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати в піклуванні та під відповідальністю своїх батьків, у будь-якому разі в атмосфері любові та моральної і матеріальної забезпеченості. У відповідності до вимог ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Конвенція про права дитини в пункті 3 статті 9 закріпила принцип, за яким держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини. У відповідності до ч. 2 ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Як визначено ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці. Статтею 141 СК України на батьків покладені рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Право батька, матері та дитини на безперешкодне спілкування між собою, крім випадків, коли таке право обмежено законом, закріплено положеннями ст. 153 СК України. При цьому, у відповідності до положень ч. 1, 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства», дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів, в той час як батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні, та мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини. Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини. Як визначено частинами 1-3 статті 157 СК України, питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Статтею 158 СК України передбачено порядок вирішення органом опіки та піклування спору щодо участі у вихованні дитини того з батьків, хто проживає окремо від неї. Так, за її змістом орган опіки та піклування за заявою матері, батька дитини визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини. Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод (ч. 1 ст. 159 СК України). В такому випадку, як визначено приписами ч. 2 ст. 159 СК України, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. Відтак, правовий аналіз вказаних вище положень законодавства дає підстави для висновку, що участь суду при вирішенні питання щодо способу участі батька у вихованні дітей є необхідною у випадку наявності перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні, яка створюється одним з батьків іншому. В судовому засіданні встановлено, що відповідач перешкоджала [PERSON] бачитись з дітьми під різними приводами, фактично створювала штучні умови, за яких батько був позбавлений повноцінного спілкування з доньками. Спілкування хоча й мало місце, проте носило епізодичний та несистемний характер, з обмеженням часу спілкування та відмови без поважних причин надавати дітей. З огляду на таке, суд вважає за необхідне задовольнити позовну вимогу в частині зобов`язання [PERSON] ( [ADDRESS] ) не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька [PERSON] з його дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Відповідно до ч. 2 ст. 159 СК України, під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами. Як убачається з Висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради № 4/3 134 від 30.11.2021 року, Шевченківська районна у м. Дніпрі рада як орган опіки та піклування вважає за можливе встановити години для спілкування та участі у вихованні дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; кожного четверга та вівторка з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв.; літні та зимові канікули за домовленістю з матір`ю дітей. Суд вважає, що з урахуванням інтересів сторін та з метою визначення оптимального часу для побачень (особистого спілкування) з доньками, позивачу доцільно встановити такі часи спілкування: три рази на тиждень, а саме у неділю (вихідний день) з 10\~год.\~00\~хв.\~до 20\~год.\~00\~хв.;\~кожного четверга та вівторка з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв. Такий графік є оптимальним, оскільки враховує інтереси як матері так і батька, а також узгоджується із пропозиціями, які викладені у висновку Адміністрації Шевченківського району Дніпровської міської ради. Місце спілкування з доньками визначається за домовленістю з матір`ю, тому суд не може втручатись у цей процес та примусово визначати місце побачень, оскільки дитина у дні та години спілкування може перебувати або за місцем навчання, або на прогулянці, або за місцем мешкання. Тому в цій частині вимога про визначення місця побачень задоволенню не підлягає. Стосовно вимоги\~про проведення\~позивачем з\~дітьми спільного\~відпочинку першу половину літа з 01.06. по 15.07. канікул, суд вважає, що такий тривалий проміжок часу перебування дітей з батьком буде суперечити інтересам дітей, оскільки останні емоційно та психологічно, а також побутово пов`язані із матір`ю, оскільки батько, хоча й спілкувався з доньками, проте обмежений період часу. Проведення з дітьми тривалих періодів часу в ході спільного відпочинку призведе до дискомфорту дітей, оскільки вони звикли до матері. Тому тривалий розрив у спілкуванні з мамою є недоцільним. Отже, суд не може дозволити відповідачу так довго перебувати з дітьми на відпочинку. Проте це питання може бути вирішено позитивно за погодженням з матір`ю дітей. Якщо остання буде вважати за можливе передати одну чи усіх дітей на відпочинок з батьком, і дітям буде комфортно з відповідачем, то батько буде мати таку можливість. Відтак, суд доходить висновку про можливість часткового задоволення вимоги про проведення спільного відпочинку з дітьми, проте строки початку такого відпочинку, його місце, періоди та інші питання слід вирішувати за погодженням з матір`ю дітей. В частині встановлення обов`язку [PERSON] забезпечувати та не перешкоджати необмеженому спілкуванню батька з доньками шляхом обміну електронними повідомленнями, засобами поштового електронного зв`язку, скайп, вайбер, телеграм, вотсап тощо, то суд вказує, що під час розгляду справи не встановлено, що позивач був обмежений у такому праві. Позивач має право спілкуватися з доньками саме таким чином, і таке спілкування носить необмежений характер, тобто суд не може зобов`язати відповідача не чинити перешкоди у цьому, оскільки діти мають доступ до електронних носіїв інформації, мобільних телефонів, інших гаджетів, і спілкування в соціальних мережах чи месенджерах, зазвичай, перебуває поза контролем батьків, в даному випадку матері. Доньки можуть спілкуватися з батьком по телефону, перебуваючи у школі, на прогулянці, вдома, доки мати пішла по справам чи на манікюр і т.д. Отже, така вимога позивача є неконкретизованою і абстрактною, тому суд відмовляє у її задоволенні. Інші вимоги позивача, а саме компенсування днів побачень, коли такий день припадає на святковий чи не робочий день, встановлення обов`язку матері надавати точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання змін, повідомляти про це батька особисто, на наступний день після настання таких обставин, можливість забирати дитину зі шкоди чи дитячого садка особисто задоволенню не підлягають, оскільки всі означені питання вирішуються за домовленістю з матір`ю. Так, позивач є батьком дітей, тож має повне і безумовне право забирати дитину з дитячого садка чи школи, в тому числі у дні спілкування; надання днів побачень в якості компенсації за дні, які припадають на святкові дати, є недоцільним, оскільки графік побачень є сталим та не підлягає корегуванню чи компенсуванню (якщо позивач не використав свій день побачень з будь-якої причини, він погашається і поновленню не підлягає); встановлення обов`язку матері повідомляти про зміну місця навчання, проживання чи перебування дітей, є також недоцільним, оскільки така інформація може бути загальновідомою, або ж позивач може дізнатись її самостійно, різними шляхами (спитати у матері, у доньки, зателефонувати подрузі, знайомим, запитати у директора школи чи завідуючої дитячого садочка і т.д.). Відповідач не повинна повідомляти цю інформацію, якщо не захоче, і суд не має права втрутитись у ці відносини, оскільки такий обов`язок, по перше, взагалі не перебачений чинним законодавством, а по-друге, - стосується сфери особистого спілкування та взаємовідносин колишнього подружжя, тому суд не права встановити такий обов`язок для [PERSON] . Отже, вищеозначені вимоги позивача задоволенню не підлягають. Одночасно з цим суд вказує, що при вирішення питання про встановлення графіку побачень батька з його дітьми, суд має виходити, насамперед, з найкращих інтересів дітей. Так, ЄСПЛ зауважив, що при визначенні найкращих інтересів дитини у кожній конкретній справі необхідно враховувати два аспекти: по-перше, інтересам дитини найкраще відповідає збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я є особливо непридатною або неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини є забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагонадійним. В даному випадку суд погоджується з графіком, який запропонований адміністрацією Шевченківського району Дніпровської міської ради як органу опіки та піклування, оскільки він відповідає інтересам обох батьків та дітей, і дозволяє дотриматись справедливого балансу у спільному вихованні дітей та реалізації прав на особисте спілкування з батьком, який проживає окремо. Таким чином, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог та зобов`язання [PERSON] не чинити перешкод у вихованні та вільному спілкуванні батька [PERSON] з його дітьми [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] та визначити такі способи участі батька [PERSON] у вихованні дітей, а саме особисте спілкування та побачення кожного четверга та вівторка з 16 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., кожної неділі з 10 год. 00 хв. до 20 год. 00 хв., літні та зимові канікули за домовленістю з матір`ю дітей. В іншій частині позовні вимоги задоволенню не підлягають. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір у розмірі 640, 00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: partial