Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

У квітні 2021 року КС «Співдружність» звернулась до Солом`янського районного суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення процентів за користування кредитними коштами. Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 12.04.2021 року позовну заяву КС «Співдружність» до [PERSON] про стягнення процентів за користування кредитними коштами передано за підсудністю до Святошинського районного суду м. Києва (а.с. 46). Відповідно до ст. 32 ЦПК України спори між судами про підсудність не допускаються. Справа, передана з одного суду до іншого в порядку, встановленому статтею 31 цього Кодексу, повинна бути прийнята до провадження судом, якому вона надіслана. Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.04.2022 року розподілено згадану справу головуючому судді - Ключнику А.С. (а.с. 48). Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 02.05.2022 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (а.с. 50-51). Позивач посилається на те, що відповідно до договору про споживчий кредит № 200101/с від 31 січня 2020 року, який був укладений між КС «Співдружність» та [PERSON] , останньому було видано кредит в сумі 17 000 гривень на строк 24 місяці зі сплатою 65,7 % річних. 31 січня 2020 року між КС «Співдружність» та [PERSON] також було укладено Додатковий договір, згідно якого в разі прострочення останнім планового платежу повністю або частково з першого дня такого прострочення кредит буде вважатись кредитом з підвищеним ризиком, на суму залишку якого буде нараховуватись фіксована процентна ставка в розмірі 365 % річних. Згідно з п.п. 3.4. кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту. Відповідно до п. 5.1.7. договору у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту, позичальник зобов`язується сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач уникає виконання зобов`язань за договором, не сплачує поточні та прострочені проценти за користування грошовими коштами. 26 січня 2021 року відповідачу направлялись претензія вих. № 15 з вимогою погасити заборгованість, проте вона залишена останнім без розгляду. У серпні 2021 року представник позивача подав до суду заяву про збільшення позовних вимог, просив суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача на користь КС «Співдружність» заборгованість зі сплати процентів за користування кредитними коштами в сумі 48 640, 17 гривень. Ухвалою суду від 02.05.2022 року розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін ( а.с. 50-51). Відповідачу надано встановлений законом строк для подання заяви із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, надано строк для направлення відзиву на позовну заяву. Відповідач заяву із запереченнями про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзиву на позовну заяву до суду не направив. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає можливим вирішити справу на підставі наявних у ній матеріалів. Враховується судом і рішення Конституційного Суду України від 13.12.2011 року № 17-рп/2011 згідно яких у разі відсутності осіб, які беруть участь у справі за адресою, вказаної в матеріалах справи (зокрема позовній заяві) яка відповідає місцю реєстрації відповідача, вважається, що судовий виклик або судове повідомлення вручене йому належним чином. Дослідивши докази по справі у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. З матеріалів справи вбачається, що відповідно до договору про споживчий кредит № 200101/с від 31 січня 2020 року, який був укладений між КС «Співдружність» та [PERSON] , останньому було видано кредит в сумі 17 000 гривень на строк 24 місяці зі сплатою 65,7 % річних. 31 січня 2020 року між КС «Співдружність» та [PERSON] також було укладено Додатковий договір, згідно якого в разі прострочення останнім планового платежу повністю або частково з першого дня такого прострочення кредит буде вважатись кредитом з підвищеним ризиком, на суму залишку якого буде нараховуватись фіксована процентна ставка в розмірі 365 % річних. Згідно з п.п. 3.4. кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту. Відповідно до п. 5.1.7. договору у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту, позичальник зобов`язується сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач уникає виконання зобов`язань за договором, не сплачує поточні та прострочені проценти за користування грошовими коштами. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором. Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Згідно з ч. 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. У відповідності до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Принцип повернення, строковості та платності означає, що кредит має бути поверненим позичальником банку у визначений у кредитному договорі строк з відповідною сплатою за його користування. Згідно з п.п. 3.4. кредитного договору погашення кредиту та процентів за користування кредитом відбувається в такому порядку: в першу чергу сплаті підлягають проценти за користування кредитом, а в другу чергу - сума кредиту. Відповідно до п. 5.1.7. договору у випадку прострочення сплати частини або всієї суми кредиту, позичальник зобов`язується сплатити нараховані проценти за користування кредитом, виходячи з фактичного строку користування кредитом, включаючи день погашення. Станом на день звернення до суду з позовом відповідач уникає виконання зобов`язань за договором, не сплачує поточні та прострочені проценти за користування грошовими коштами. Як вбачається з письмових доказів, позивач свої зобов`язання за споживчим кредитним договором виконав у повному обсязі, проте, відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 10.08.2021 р. у відповідача утворилась заборгованість, у розмірі 48 640,17 грн., з яких: борг по відсоткам - 34 338,91 грн., штраф (50% від суми залишку по кредиту п.7.4) - 3 683,60 грн., пеня - 10617,66 грн. Таким чином судом встановлено, що у відповідача утворилась заборгованість перед позивачем за споживчим кредитним договором в розмірі 48 640,17 грн., що свідчить про неналежне виконання останнім умов цього договору, а тому суд приходить до висновку, що позивачем, на виконання вимог ст. 81 ЦПК України, доведені позовні вимоги, які знайшли своє підтвердження, у зв`язку з чим підлягають повному задоволенню. Згідно ч. 2 ст. 141 ЦПК України, витрати по сплаті судового збору у сумі 2481,00 грн. покладаються на відповідача. На підставі викладеного та

Outcome: approved