Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

22 грудня 2021 року позивачка - [PERSON] звернулась в Баглійський районний суд м. Дніпродзержинська з позовною заявою до [PERSON] , Третя особа Служба у справах дітей Кам`янської міської ради про надання дозволу на реєстрацію місця проживання дитини без згоди другого законного представника. В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що 03 квітня 2021 року вона з відповідачем [PERSON] уклала шлюб, який був зареєстрований у Заводському районному у місті Кам`янське відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), за актовим записом №81. Від шлюбу мають малолітню доньку - [PERSON] , [INFO] , про що Південним районним у місті Кам`янське Кам`янського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), зроблена актова запис №149, в графі батько записаний Відповідач. Дитина проживає з нею і знаходиться на її утриманні. Шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, певний час живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. На утримання дитини та на її утримання до досягненням донькою трьохрічного віку з відповідача стягуються аліменти. До теперішнього часу малолітня донька не має реєстрації за місцем мешкання, у зв`язку з не бажанням відповідача, явитися до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, для надання згоди. З метою реєстрації дитини за місцем проживання, вона звернулась в жовтні 2021 року до відділу формування та ведення реєстру територіальної громади міста Кам`янської міської ради, де отримала відмову в реєстрації дитини у зв`язку з відсутністю письмової згоди батька на підставі пункту 18 затверджених Постановою КМУ від 02.03.2016 року №207 "Правил реєстрації місця проживання та Порядку передачі органами реєстрації інформації до Єдиного демографічного реєстру" та положень ст.9-1 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні". Тому змушена була звернутись до суду з даним позовом. В наданому суду письмовому клопотанні позивачка [PERSON] підтримала позовні вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити, просить розглянути справу без її участі, також зазначила, що не заперечує проти ухвалення заочного рішення. Відповідач [PERSON] в наданій суду письмовій заяві зазначив, що позовні вимоги визнає, просить розглянути справу без його участі. Представник Служби у справах дітей Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився. Відповідно до ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється. Суд, взявши до уваги позицію позивачки та відповідача, вивчивши письмові докази по справі, вважає що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебувають у зареєстрованому шлюбі з 03.04.2021 року, що підтверджено свідоцтвом про шлюб (а.с.10). Шлюбні відносини припинені, спільного господарства не ведуть, певний час живуть окремим життям та своїми інтересами. Фактично сім`я припинила своє існування. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 04.08.2021 року вбачається, що сторони у справі є батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] (а.с.9). Судом встановлено, що зареєстрованим місцем проживання позивачки [PERSON] , є [ADDRESS] , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи від 11.05.2021 року. (а.с.8). Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Відповідно до ч.1 ст. 33 Конституції України, кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України, за винятком обмежень, які встановлюються законом. Згідно ч.3 ст. 29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я тощо, в якому вона проживає, якщо інше місце проживання не встановлено за згодою між дитиною та батьками (усиновлювачами, опікуном) або організацією, яка виконує щодо неї функції опікуна. У разі спору місце проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років визначається органом опіки та піклування або судом. Відповідно до ч.1 ст. 242 ЦК України, батьки є законними представниками своїх малолітніх та неповнолітніх дітей. Суд,

Outcome: approved