Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

В лютому 2022 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про звільнення від сплати аліментів та стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просив суд звільнити його, [PERSON] , [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] , від сплати аліментів на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , які стягнуто судовим наказом Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2018 року, справа №175/4934/18 (провадження № 2-н/175/129/18); стягнути з [PERSON] , [INFO] , РНОКПП - [NUMBER] , аліментів на користь [PERSON] , [INFO] , ІПН - [NUMBER] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку та не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття та судові витрати покласти на відповідачку. Представник позивача [PERSON] за ордером на надання правової допомоги [PERSON] (а.с.45) надав заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, не заперечував щодо винесення заочного рішення(а.с.42). Відповідачка [PERSON] про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується відстеженням поштового відправлення (а.с.37) та телефонограмою(а.с.40), однак у судове засідання не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала, а тому зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 223, 280 ЦПК України. Повно та всебічно дослідивши матеріали справи, оцінивши надані сторонами докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що сторони є батьками [PERSON] , [INFO] (а.с.15). Сторони сімейно-шлюбні відносини не підтримують, шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано. 19\~грудня 2018\~року Дніпропетровським\~районним судом\~Дніпропетровської області\~ по\~цивільній справі\~ №175/4934/18\~(провадження:\~ 2-н/175/129/18) було видано судовий наказ, яким стягнуто з [PERSON] , аліменти на користь [PERSON] , на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для однієї дитини відповідного віку до досягнення повноліття, починаючи стягнення з 18 грудня 2018 року. Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року у задоволенні первісного уточненого позову [PERSON] до [PERSON] , треті особи: Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області та Служба у справах дітей Індустріальної районної у місті Дніпрі раді (правонаступником яких є адміністрація Індустріального району Дніпровської міської ради) про відібрання дитини та визначення місця її проживання разом з матір`ю відмовлено; судові витрати за первісним позовом залишено за рахунок первісного позивача [PERSON] ; зустрічні позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] , третя особа Служба у справах дітей Слобожанської селищної ради Дніпровського району Дніпропетровської області про визначення місця проживання дитини Управління служба у справах дітей Шевченківського району м. Дніпра про визначення місця проживання дитини з батьком задоволено у повному обсязі; визначено місце проживання дитини [PERSON] , [INFO] разом з батьком [PERSON] , [INFO] , зареєстрованого та проживаючого за адресою: [ADDRESS] ; стягнуто з [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) на користь [PERSON] (РНОКПП: [NUMBER] ) суму сплаченого судового збору у розмірі 840,80 грн.(а.с.19-25). Відповідно до довідки про склад сім`ї №298 від 16 лютого 2022 року виданої Центром надання адміністративних послуг Слобожанської селищної ради [PERSON] проживає за адресою: [ADDRESS] разом зі своєю неповнолітньою дочкою [PERSON] , [INFO] (а.с.16). Однак, станом з 16 лютого 2022 року дочка позивача та відповідача - неповнолітня [PERSON] , [INFO] фактично постійно проживає з батьком, за адресою: [ADDRESS] та відповідно знаходиться на його утриманні, що підтверджується вищевказаною довідкою та вказує на виконання рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 17 січня 2022 року про визначення місця проживання дитини разом з батьком. За вищезазначених обставин позивач вимушений самостійно утримувати дочку, а також сплачувати аліменти на її утримання її матері [PERSON] , яка не здійснює утримання дитини, а отже сплачені аліменти використовуються не за призначенням, що порушує права позивача. Відповідно до ч.ч.1,2 ст. 27 Конвенії ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 XІІ(78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умови життя, необхідних для розвитку дитини. Згідно з частиною першою статті 3 Конвенції про права дитини, частинами сьомою, восьмою статті 7 СК України при вирішенні будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з найкращого забезпечення інтересів дітей. В усіх діях щодо дітей незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечуєтеся такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У статті 18 Конвенції про права дитини зазначено про необхідність докладання всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної і однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини е предметом їх основного піклування. Відповідно до ст. 141 Сімейного кодексу України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язку щодо дитини. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч.3 ст. 181 СК України). Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружили, батьків, дочки, сипа; інші обставили, що мають істотне значення. Аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви (ст.191 СК України). Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно з нормами якої способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є припинення правовідношення, а також його анулювання. Відповідно до п. 17 Постанови № 3 Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів право на звернення до суду із заявою про стягнення аліментів і, відповідно, право на отримання аліментів має той з батьків, з ким проживає дитина. Статтею 273\~СК України\~визначено,\~що якщо\~матеріальний або\~сімейний стан\~особи,\~яка сплачує\~аліменти,\~чи особи,\~яка їх\~одержує,\~змінився,\~суд може\~за позовом\~будь-кого\~з них\~змінити встановлений\~розмір аліментів\~або звільнити\~від їх\~сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у\~статтях 267-271\~цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. Враховуючи зазначені обставини, а саме те, що неповнолітня дитина [PERSON] , [INFO] перестала проживати разом з матір`ю, та рішенням суду встановлено місце проживання дитини разом з батьком, що означає зміну сімейного стану особи, яка сплачує аліменти, та особи, яка їx одержує, тому, враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне звільнити позивача від сплати аліментів. Оскільки, за ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття, та мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебувають вони у шлюбі між собою (ст. 141 СК України), враховуючи вище зазначені обставини, суд вважає, що відповідач [PERSON] має сплачувати на користь [PERSON] аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] в розмірі 1/4 частки всіх видів її заробітку (доходу), щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Згідно ст. 141 ЦПК України, під час ухвалення рішення суд вирішує питання щодо розподілу між сторонами судових витрат. У зв`язку з задоволенням позовних вимог з відповідачки підлягає стягненню сплачений позивачем судовий збір. Також оскільки позивач був звільнений від сплати судового збору за позовну вимогу щодо стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, то з відповідачки підлягає стягненню на користь Держави судовий збір у розмірі 992 грн. 40 коп.

Outcome: approved