Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 18.05.2022 [PERSON] звернулася до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що 22.04.2019 виконавчим комітетом Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області було зареєстровано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Від даного шлюбу сторони мають спільну дитину [PERSON] , [INFO] . Спільне життя у позивача з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та сімейні цінності. Через протилежно різні характери, погляди на життя виникають непорозуміння та напруженість у взаємних відносинах. Шлюбні стосунки між сторонами припинено, спору про місце проживання дитини немає. Позивач просить суд розірвати їх шлюб з відповідачем. Також, відповідач працездатний, на даний час працює неофіційно, отримує дохід близько 15 тис. грн., інших утриманців не має. Про добровільну матеріальну допомогу на виховання дитини сторонам домовитися не вдалося. З даних підстав позивач вважає, що відповідач може сплачувати аліменти на утримання їх спільної дитини та просить стягнути з [PERSON] на її користь аліменти на утримання дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3500,00 грн., щомісяця, з моменту подання позовної заяви та до досягнення дитиною повноліття, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 20.05.2022 відкрито провадження у справі за позовною заявою про розірвання шлюбу та стягнення аліментів за правилами спрощеного позовного провадження, призначено судове засідання на 12 годину 07.06.2022. 07.06.2022 розгляд справи відкладено у зв`язку з неявкою відповідача на 13 годину 45 хвилин 23.06.2022. Позивач в судове засідання не з`явилася, в матеріалах справи наявна заява [PERSON] від 07.06.2022 про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, 23.06.2022 подав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги [PERSON] визнав у повному обсязі. Суд, відповідно до ч. 2 ст.247 ЦПК України\~розглядає справу у судовому засіданні за відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Встановлені судом обставини. Відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , сторони зареєстрували шлюб 22.04.2019, про що виконавчим комітетом Устинівської сільської ради Малинського району Житомирської області складено відповідний актовий запис №1 (а.с.9). Після реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище з « [PERSON] » на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін є спільна дитина [PERSON] , [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] (а.с.8). Відповідно до довідки Горинської сільської ради №231 від 15.07.2019, місце проживання [PERSON] зареєстроване в [ADDRESS] (а.с.7). Оцінка аргументів сторін та норми права, застосовані судом. Між сторонами виник спір щодо розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання дитини. За змістом ч. 2 ст. 104, ч. 3 ст. 105\~СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Відповідно до ч.1 ст.\~110\~СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.\~\~\~\~\~\~ Частиною 2 ст.\~112\~СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ст.113 Сімейного кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або встановити своє дошлюбне прізвище. За таких обставин, враховуючи відсутність відповідного клопотання зі сторони позивача щодо присвоєння їй дошлюбного прізвища, суд вважає за необхідне залишити їй прізвище, набуте у шлюбі « [PERSON] ». Дослідивши матеріали справи, зокрема, копію свідоцтва про шлюб позивача та відповідача, копію свідоцтва про народження дитини, враховуючи обставини, зазначені у позовній заяві, суд вважає, що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їхнім інтересам та інтересам спільної дитини, що має істотне значення, внаслідок чого позов в цій частині підлягає задоволенню. Щодо позовної вимоги, яка стосується стягнення аліментів на утримання дитини, суд зазначає наступне. Відповідно до частин першої, другої статті 27 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Частиною другою\~статті 141 СК України\~визначено, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини (крім випадку, передбаченого частиною п`ятою\~статті 157 цього Кодексу). Згідно з частиною другою\~статті 150 СК України\~визначено, що батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Статтею 180 СК України\~встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої\~статті 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша\~статті 182 СК України\~визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою\~статті 182 СК України\~розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, може бути згодом збільшений чи зменшений судом на вимогу як платника аліментів, так і одержувача аліментів. Таким чином, оскільки дитина сторін проживає разом з матір`ю, а відповідач є її батьком та на нього покладено однаковий з позивачем обов`язок щодо утримання і матеріального забезпечення своєї дитини, відповідач визнав позов, що є його диспозитивним правом, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини в розмірі та у спосіб, який зазначає позивач у заяві. У відповідності до\~ст. 430 ЦПК України\~рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей в розмірі місячного стягнення підлягає негайному виконанню. Розподіл судових витрат. Відповідно до ст.133 ЦПК України\~судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до ч. 1\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, який був нею сплачений при зверненні з позовом до суду. Згідно з п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір»\~позивачі за позовами про стягнення аліментів звільняються від сплати судового збору. У відповідності до ч.6\~ст.141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Outcome: approved