Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

У листопаді 2021 року [PERSON] звернулась до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на утримання малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] , в розмірі 31173 грн. 60 коп. Позов обґрунтовано тим, що [PERSON] та [PERSON] перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітнього сина - [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2020 з [PERSON] стягуються аліменти на сина у розмірі 1/4 частини всіх його видів заробітку щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття. Проте, враховуючи вік дитини - 2 роки 11 місяців, і те, що дитина постійно росте, потребує підвищеної уваги до догляду за станом шкіри, волосся та зубів, а також потребує створення умов, достатніх для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку, позивач понесла додаткові витрати на дитину (було придбано одяг та засоби гігієни на суму 3500 грн. 30 коп.; придбано: велосипед (2128 грн.), санки скелет (1343 грн.), дитячий самокат максі (616 грн.), трек «Меджік трек» (380 грн.), металеву машинку (340 грн.), диван (3492 грн.)). Також, на придбання ліків та лікування дитини позивачем було витрачено 17681 грн. 90 коп. Крім того, за результатами огляду спеціаліста дитина відноситься до категорії дітей із затримкою мовленнєвого розвитку і за рекомендацією спеціаліста [PERSON] пройшов процедуру аудіостимуляції «Tomatis», за який позивач здійснила благодійний внесок на баланс Громадської організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушення розвитку «Відкритий світ» в сумі 17700 грн. Загальна сума всіх понесених [PERSON] витрат на дитину складає 62347 грн. 20 коп., половину з яких в розмірі 31173 грн. 60 коп. вона просить стягнути з відповідача на її користь. Ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 13 грудня 2021 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі; справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження; визначено сторонам строк для подачі заяв по суті справи. Відповідач подав відзив на позов, у якому заперечував проти задоволення позовних вимог у повному обсязі, посилаючись на те, що він сплачує аліменти на утримання дитини у значно більшому розмірі від 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та заборгованості зі сплати аліментів немає. Крім того, відповідач ще сплачує аліменти на особисте утримання колишньої дружини у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, а тому вказаних коштів, які позивач отримує у вигляді аліментів, достатньо для забезпечення дитини засобами гігієни, іграшками тощо. Також, відповідач у відзиві на позов зазначає, що на його утриманні перебуває ще одна малолітня дитина - [PERSON] , [INFO] , батьком якого, відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , є відповідач. Щодо витрат на придбання медичних препаратів відповідач також заперечує, оскільки відсутні медичні призначення для їх застосування саме для дитини і з приводу якої хвороби, тобто відсутні належні докази щодо понесення позивачем додаткових витрат на лікування дитини і що таке лікування здійснено за призначенням лікаря. Також відповідач заперечував щодо відшкодування витрат на проходження сином [PERSON] курсу корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) у Громадській організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушення розвитку «Відкритий світ», оскільки позивач самостійно прийняла рішення без повідомлення його, як батька дитини, про необхідність проходження даного курсу і в матеріалах справи відсутнє направлення лікаря на вказаний курс аудіостимуляції. Також, з наданої позивачем довідки вбачається, що за прослуховування вказаного курсу аудіостимуляції вона сплачувала благодійні внески. Крім того, відповідач у своєму відзиві зазначає, що позивач створює йому перешкоди у спілкуванні з дитиною. Позивач подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що не чинить перешкод відповідачу у спілкуванні з сином, а відповідач взагалі не має бажання вирішувати будь-яке питання щодо дитини мирним шляхом. Щодо витрат на лікування позивач зазначила, що довідка від лікаря від 29.07.2021 підтверджує факт хвороби дитини та рекомендації відносно ліків. Інші консультації та рекомендації відносно сина позивач отримувала онлайн. Щодо придбання самокату в рахунок витрат враховані також витрати на доставку товару, отже доводи відповідача є неправильними. З приводу витрат понесених на заняття з аудіостимуляції, позивач зазначила, що Громадська організація «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушення розвитку «Відкритий світ» є неприбутковою організацією, а тому витрати на курс корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) були сплачені нею у якості благодійних внесків, а отже такі додаткові витрати на дитину понесені позивачем та документально підтверджені. Крім того, позивач зазначила, що вона має медичну освіту та працювала за фахом медичної сестри в дитячому відділенні, а тому, враховуючи епідеміологічну ситуацію в країні (карантин), вона могла за телефонним погодженням із лікарем купувати ліки, які не є рецептурними. Відповідач надіслав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому підтримав свої доводи, викладені у відзиві на позовну заяву та зазначив, що доводи позивача щодо матеріальних витрат у зв`язку з потребами дитини не є додатковими витратами в розумінні ст. 185 СК України, а входять до складу аліментних платежів, які він сплачує щомісячно. А також відповідач заперечив щодо стягнення з нього на користь позивача витрат на правничу допомогу, посилаючись на відсутність доказів понесення таких витрат. Позивач у судове засідання не з`явилась, на електронну адресу суду надіслала заяву про розгляд справи без її участі, вказавши, що позов підтримує в повному обсязі. Відповідач у судове засідання не з`явився, представник відповідача на електронну адресу суду надіслав заяву про розгляд справи без участі відповідача та його представника, вказавши, що проти задоволення позову заперечує в повному обсязі, з урахуванням відзиву на позов та заперечення на відповідь на відзив. Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який на даний час розірвано (а.с. 52-53). Від даного шлюбу сторони мають малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] (а.с. 11). Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 04.11.2020 у справі № 750/8795/20 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 28.09.2020 і до досягнення дитиною повноліття, та аліменти на особисте утримання [PERSON] у розмірі 1/6 частки усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 28.09.2020 і до досягнення сином [PERSON] трирічного віку, тобто до [INFO] включно. Відповідно до копії довідки про доходи № 2873 від 30.12.2021 з місця роботи відповідача, за 2021 рік з відповідача на користь позивача утримано аліментів на загальну суму 79700 грн. 77 коп. Заборгованість по виплаті аліментів відсутня (а.с. 87). Також, відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 16 грудня 2021 року [PERSON] є батьком іншої малолітньої дитини - [PERSON] , [INFO] (а.с. 88). Як зазначено у позовній заяві, син сторін потребує додаткових витрат на придбання одягу, засобів гігієни, іграшок, меблів, а також за станом здоров`я позивачем понесені витрати на лікування та корекцію мовлення дитини. Так, відповідно до копій консультативної довідки від 29.07.2021, виданої лікарем-педіатром [PERSON] , [PERSON] , 2018 року народження рекомендовано наступні медичні препарати: гропринозин, нурофен, парацетамол, стоматофіт, цефілак, лактіале, креон, ентерожерміна, цефінак (а.с. 29, 117). Відповідно до копії фіскального чеку № 87609 аптеки № 19 м. Шостка від 29.07.2021 (співпадає з датою видачі консультативної довідки), було придбано ліки (стоматофіт, гропринозин, нурофен) на суму 328 грн. 50 коп. Також, відповідно до копії фіскального чеку № 87754 аптеки № 19 м. Шостка від 30.07.2021, придбано препарат Креон вартістю зі знижкою 50 грн. 45 коп. (а.с. 45). Інші фіскальні чеків про придбання медичних препаратів не підтверджені доказами, що вони призначалися лікарем для лікування саме дитини сторін та дати придбання препаратів не співпадають із датою консультативної довідки від 29.07.2021. Інших доказів на підтвердження того, що медичні препарати придбавалися у зв`язку із лікуванням дитини за лікарським призначенням, позивачем не надано. Крім того, позивачем до позову додано копію однієї сторінки з медичної картки, проте не зрозуміло кому належить ця медична картка і яким лікарем, коли саме та для якого пацієнта було здійснено призначення лікарських препаратів (феністил, єврофаст гель) (а.с. 50). Згідно копії обстеження мовленнєвого розвитку від 07.07.2021, проведене логопедом-дефектологом [PERSON] , [PERSON] , [INFO] , рекомендовано заняття з логопедом не менше 2-х разів на тиждень та проходження процедури аудіостимуляції «Tomatis» у розмірі 66 год. (а.с. 59). Як зазначила позивач, за заняття з логопедом та курс аудіостимуляції «Tomatis» вона здійснила благодійний внесок на баланс Громадської організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушення розвитку «Відкритий світ» в сумі 17700 грн., що підтверджується оригіналами квитанцій (а.с. 60, 61). Відповідно до ст. 185 СК України, той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно. Аналіз указаної норми закону вказує на те, що в окремих випадках за наявності особливих обставин, крім звичайних витрат на дитину, вимагаються додаткові. Розмір додаткових витрат повинен визначатися залежно від передбачуваних або фактично понесених витрат на дитину. Дане положення стосується особливих обставин, приблизний перелік яких надається зазначеною статтею. До таких особливих обставин закон відносить насамперед випадки, коли дитина, яка знаходиться на утриманні батьків, потребує додаткових витрат на неї у зв`язку із розвитком певних її здібностей чи то страждає на тяжку хворобу, тощо. Особливі обставини можуть бути зумовлені, як негативними (хвороба), так і позитивними фактами (схильність дитини до музики, що потребує купівлі музичного інструменту, або до певного виду спорту, що вимагає додаткових матеріальних витрат, або дитина потребує оздоровлення та відпочинку біля моря чи на гірському курорті). Наявність таких обставин підлягає доведенню особою, яка пред`явила такий позов. На підтвердження понесення додаткових витрат на дитину, позивач посилається на те, що її син [PERSON] має деякі порушення звуко вимови, у зв`язку із чим вона звернулась до спеціаліста Громадської організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушеннями розвитку «Відкритий світ». Як вбачається з копії довідки Громадської організації «Центр допомоги дітям-інвалідам з важкими розладами мовлення та порушеннями розвитку «Відкритий світ» № 22/11/21-1 від 22.11.2021, [PERSON] з 08 липня 2021 року відвідує логопеда дефектолога два рази на тиждень (1 заняття 150 грн.) та проходив курс корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis), за які позивачем сплачені благодійні внески в розмірі 11700 грн. (а.с. 24, 25, 26). Оскільки плата за курси корекції мовлення (аудіостимуляція Tomatis) та заняття з логопедом сплачена позивачем як благодійні внески, а тому суд не знаходить підстав для стягнення вказаних коштів з відповідача, сплачених саме як благодійні внески. Відповідно до копії фіскального чеку № 87609 аптеки № 19 м. Шостка від 29.07.2021 (співпадає з датою видачі консультативної довідки), було придбано ліки на суму 328 грн. 50 коп. Також, відповідно до копії фіскального чеку № 87754 аптеки № 19 м. Шостка від 30.07.2021, придбано препарат Креон (зазначений у консультативній довідці від 29.07.2021) вартістю зі знижкою 50 грн. 45 коп. (а.с. 45), а всього на суму 378 грн. 95 коп., а тому суд вважає такі витрати пов`язаними із додатковими потребами дитини, зумовленими її хворобами. Інші додані позивачем чеки на придбання медичних препаратів не підтверджені належними доказами, що вони придбавалися для лікування дитини за призначенням лікаря. Частиною першою статті 141 Сімейного кодексу України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Оскільки позивач понесла додаткові витрати на лікування дитини за лікарським призначенням, що підтверджується наявними у справі доказами, а відповідач зобов`язаний брати участь у таких витратах, суд приходить до висновку про можливість стягнення з відповідача на користь позивача половини понесених додаткових витрат на ліки, придбаних за призначенням лікаря для сина сторін в сумі 189 грн. 47 коп. (378 грн. 95 коп. / 2 = 189 грн. 47 коп.). Щодо понесених позивачем витрат на придбання засобів гігієни, одягу, іграшок та дивану для дитини, суд зазначає, що вони не є додатковими в розумінні статті 185 СК України, адже не викликані особливими обставинами, а є витратами на утримання дитини (аліментами). За таких обставин, позов підлягає частковому задоволенню. Також, відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вирішує питання щодо розподілу судових витрат між сторонами. Право на правничу допомогу в Україні гарантовано статтею 59 Конституції України та статтею 15 ЦПК України. За приписами статей 133, 137 ЦПК України витрати на правничу допомогу відносяться до судових витрат. Відповідно до частини першої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Згідно із частинами першою, другою статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивачу правничу допомогу надавав адвокат Підмогильний Я.Г. на підставі ордеру серії ЧН № 117870 від 10.01.2022 та договору про надання правничої допомоги від 19.11.2021 (а.с. 172-173, 175). Згідно квитанції до прибуткового ордеру № 10/01/22 від 10.01.2022 підтверджується сплата позивачем адвокату 6000 грн. за договором від 19.11.2021 (а.с. 179 на звороті). Відповідачу правничу допомогу надавав адвокат Іванов О.А. на підставі договору про надання правової допомоги від 24.12.2021 (а.с. 89-90). Згідно копії товарного чеку та довідки про оплату юридичних послуг адвоката від 24.12.2021 підтверджується сплата відповідачем адвокату 6000 грн. за договором від 19.11.2021 (а.с. 93). Відповідно до частини другої статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Згідно із частиною четвертою статті 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. При визначенні суми відшкодування понесених особою витрат на професійну правничу допомогу, суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їх дійсності та необхідності), а також критерію розумності їх розміру, виходячи із конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Вказані критерії застосовує Європейський Суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року. Так у справі "Схід/Захід Альянс Лімітед" проти України" (заява № 19336/04), зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). Відповідно до частини шостої статті 137 ЦПК України, обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правничої допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правничої допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Витрати на правничу допомогу мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правничу допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Таким чином, якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правничу допомогу, а саме: надано договір на правничу допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг, розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення. Така ж позиція висловлена у постанові Верховного Суду від 03 травня 2018 року у справі № 372/1010/16-ц. Враховуючи складність справи, обсяг наданих адвокатських послуг та витрачений адвокатами час, виходячи з критерію розумності та співрозмірності, суд вважає достатнім розмір витрат на правничу допомогу в сумі 3000 грн., вважаючи таку суму співмірною з огляду на розумну необхідність витрат для цієї справи для кожної із сторін. Оскільки суд прийшов до висновку про часткове задоволення позову (позовні вимоги задоволено на 0,61 %), а тому з відповідача на користь позивача належить стягнути витрати на оплату правничої допомоги в розмірі 18 грн. 30 коп., а з позивача на користь відповідача, відповідно - 2981 грн. 70 коп. Згідно ч. 10 ст. 141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Таким чином, з позивача на користь відповідача належить стягнути 2963 грн. 40 коп. (2981 грн. 70 коп. - 18 грн. 30 коп. = 2963 грн. 40 коп.) Також, відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір у разі часткового задоволення позову покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору, вказані витрати мають бути стягнуті з відповідача на користь держави пропорційно до задоволених вимог. Враховуючи викладене,

Outcome: partial