Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У грудні 2021 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості. Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Кіровограда від 14.01.2022\~року прийнято позовну заяву до розгляду та призначено розгляд справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін /а.с. 109/. До позовної\~заяви представником\~позивача подано клопотання про проведення розгляду справи в порядку спрощеного провадження без виклику сторін, а також про розгляд справи, за відсутності представника позивача, в якому позовні вимоги підтримав у повному обсязі, не заперечив проти винесення заочного рішення /а.с.100, 101/. Відповідач в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, представник відповідача, адвокат Яшан Ю.Б. до суду подав клопотання про розгляд справи без їх участі. 03.05.2022 року до суду подала відзив на позовну заяву в якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити у задоволенні позовних вимог. За таких обставин, згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судом встановлено, що 02.10.2013\~року між ПАТ КБ «ПриватБанк» і [PERSON] укладено кредитний договір шляхом підписання заяви № б/н про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, відповідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 300\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який в подальшому збільшено до 28\~000 грн. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодилась з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. Сторони перебувають у договірних правовідносинах, що підтверджується фактом укладення договору у вигляді анкети-заяви та Умов та правил надання банківських послуг\~\~(а.с. 21). Згідно позовних вимог та наданого банком розрахунку, відповідач має заборгованість за вказаним кредитним договором станом на 07.12.2021\~року у розмірі 24\~085,34 грн., яка складається з наступного: 22\~474,27 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 22\~474,27 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 1\~611,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. пеня; 0,00 грн. нарахована комісія. 06.06.2022 року представником позивача подано до суду заяву про зменшення позовних вимог, та зазначено, що позивач просить стягнути з відповідача 14\~205,34 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Дослідивши матеріали справи суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини. 02.10.2013 року між сторонами укладено договір, згідно з умовами якого остання отримав кредит у розмірі 300\~грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку, отримавши платіжну картку. В подальшому кредитний ліміт збільшено до 28\~000 грн. У заяві зазначено, що відповідач згодна з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між нею та банком договір про надання банківських послуг, а також, що вона ознайомлена та погодила з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані їй для ознайомлення в письмовому вигляді. До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті privatbank.ua. Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість\~ [PERSON] станом на 07.12.2021\~року становить 24\~085,34 грн., яка складається з наступного: 22\~474,27 грн. - заборгованості за тілом кредиту; 22\~474,27 грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 1\~611,07 грн. заборгованість за простроченими відсотками; 0,00 грн. пеня; 0,00 грн. нарахована комісія. Позивачем зменшено позовні вимоги до 14\~205,34 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту. Згідно ст.638 ч. 1 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягай згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти, що передбачено ст.1054 ч.1 ЦК України. За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання- його умови розроблює підприємець (в даному випадку Банк). Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений. За змістом статті 1056-1 ЦК України розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Позивачем не надано доказів того, що саме ці Умови та Правила надання банківських послуг в АТ КБ «Приватбанк» надавались [PERSON] для ознайомлення та вона погодилася з ними, а також те, що вказані документи на момент отримання нею кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема щодо сплати тіла кредиту та відсотків, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Оскільки на доданих документах відсутні будь-які підписи [PERSON] , щодо ознайомлення нею з Умовами та Правилами надання банківських послуг. Роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення та дій однієї сторони (АТ КБ «Приватбанк»), яка може вносити та вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено постановою Верховного Суду України від 11.03.2015 року (провадження №6-16цс15). У даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правили надання банківських послуг у АТ КБ «Приватбанк», що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювалися самим АТ КБ «Приватбанк» у період - з часу виникнення спірних правовідносин і до моменту звернення до суду з вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та правили надання банківських послуг у КБ «Приватбанк» у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. За таких обставин і без підтверджень про конкретні запропоновані [PERSON] . Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про тіло кредиту, відсотки, наданий Позивачем Витяг з «Умов та Правил надання банківських послуг» не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із [PERSON] кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Надані позивачем Витяг з Умов та Правил надання банківських послугу, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Витяг з Тарифів обслуговування кредитною карт та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг у АТ КБ «ПРИВАТБАНК», розміщені на сайт та які містяться в матеріалах даної справи не містять підпису безпосередньо [PERSON] , а тому їх не можна розцінювати як частину договору, який укладено сторонами 02.10.2013 року шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді розмір і порядок нарахування тіла кредиту, відсотків за порушення термінів виконання договірних зобов`язань. Вказані висновки узгоджуються з постановою Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019року по справі №342/180/17. Позивачем до суду не надано жодного документу (договору), що підтверджує факт отримання [PERSON] кредиту у розмірі 22 474 грн. 27 коп. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, так як в Анкеті-заяві, сума бажаного кредитного ліміту за платіжною кредитною карткою не визначена та на підставі чого [PERSON] було нарахована заборгованість, позивачем не доведено. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами надані банком Витяг з Умов та правил надання банківських послуг не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем - кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин, а тому виходячи з вищевикладеного дана вимога не може бути задоволена. Крім того, наданий позивачем розрахунок заборгованості не є первинним документом, який підтверджує укладення договору на умовах, які вказані у позовній заяві. Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів, які підтверджують суму наданого [PERSON] кредитного ліміту та умови його надання. Оригінал Анкети-заяви, Умов та Правил надання банківських послуг, Тарифів банку з підписами до суду не надано. Конституційний Суд України у Рішенні щодо офіційного тлумачення положень другого речення преамбули Закону України від 22 листопада 1996 року №543/96-В «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань» від 11 липня 2013 року у справі №1-12/2013 зазначив, що з огляду на приписи частини четвертої статті 42 Конституції України участь у договорі споживача як слабшої сторони, яка підлягає особливому правовому захисту у відповідних правовідносинах, звужує дію принципу рівності учасників цивільно-правових відносин та свободи договору, зокрема у договорах про надання споживчого кредиту. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважила, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами та інших виплат, надані банком витяг з Тарифів та витяг з Умов та Правил надання банківських послуг не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Також Велика Палата Верховного Суду зауважила, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Тому у суду відсутні підстави вважати, що при укладенні даного договору ПАТ КБ «ПриватБанк» дотримав вимог, передбачених частиною другою статті 11 Закону України №1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк. Висновки Великої Палати Верховного Суду по справі № 342/180/17 від 03.07.2019 року про отримання кредиту шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг зазначають, що: оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений, банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші; роздруківка правил із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування; оскільки умови та правила надання банківських послуг,що розміщені на офіційному сайті позивача, неодноразово змінювалися саме позивачем в період з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів і витяг з умов у будь - яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову; відсутність в анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з умов не можуть розцінювати як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин; правила надання банківських послуг, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, і щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені; Пересічний споживач банківських послуг, з урахуванням звичайного рівня освіти та правої обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки умови та правила надання банківських послуг - це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову ПАТ КБ «ПриватБанк» до відповідача [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором б/н від 02.10.2013 року. Відповідо до ст.141 ЦПК України та приймаючи до уваги, що в задоволенні позову позивачу було відмовлено, судом не вбачається підстав для стягнення з відповідача сплаченого позивачем при пред`явленні позову до суду судового збору.

Outcome: dismissed