Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

15 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. В обґрунтування позову позивач вказав, що на виконання умов договору найму, ним було передано орендодавцеві грошові кошти у сумі 7000 грн., як оплата за перший та останній місяць, проживання в квартирі за адресою [ADDRESS] . Зобов`язання перед відповідачем виконав у повному обсязі, тому з моменту укладення договору оренди, квартира за адресою [ADDRESS] має перейти у його володіння, однак відповідач створює перешкоди у наданні в користування квартирою, посилаючись на бажання збільшити орендну плату. Вважає поведінку відповідача не припустимою та просить суд захистити його права, шляхом усунення перешкод у користуванні квартирою шляхом вселення. В судовому засіданні представник позивача позов підтримав повністю просив його задовольнити. Відповідач [PERSON] цивільний позов не визнав, причину не визнання позову в судовому засіданні не міг пояснити. Вказав, що в даній квартирі не перебував понад трьох місяців, однак доступ до квартири має. 20 квітня 2021 року Подільським районним судом м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи вирішено здійснювати в спрощеному позовному провадженні. 02 червня 2021 року Подільським районним судом м.Києва залучено у справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору [PERSON] . Заслухавши представника позивача, відповідача, вивчивши матеріали справи, суд відмовляє в задоволенні позовних вимог з наступних підстав. Як убачається з витягу Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 24 грудня 2020 року, квартира за адресою [ADDRESS] , перебуває у власності [PERSON] 11 січня 2021 року [PERSON] уклав з [PERSON] договір найму житлового приміщення за адресою [ADDRESS] . Згідно договору найму житлового приміщення від 11 січня 2021 року, вбачається, що орендодавець в порядку та на умовах, визначених цим договором зобов`язується передати орендареві у строкове платне користування квартиру загальною площею 28.5. кв.м, жилою 17.6. кв.м, яке складається з однієї кімнати для проживання. Передача приміщення та майна в оренду оформляється актом прийому - передачі. За згодою сторін розмір орендної плати за орендне користування приміщення, що орендується складає 3500 гривень за місяць. Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів). Конституцією України передбачено як захист права власності, так і захист права на житло. Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Згідно статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду. Громадянам, які потребують соціального захисту, житло надається державою та органами місцевого самоврядування безоплатно або за доступну для них плату відповідно до закону. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду. Відповідно до частин 1, 2 статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. При здійсненні своїх прав та виконанні обов`язків власник зобов`язаний додержуватися моральних засад суспільства. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша статті 321 ЦК України). Статтею 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Згідно частини першої статті 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб. Найм (оренда) житла регулюється Главою 59 ЦК України. Відповідно до частини першої статті 810 ЦК України за договором найму (оренди) житла одна сторона - власник житла (наймодавець) передає або зобов`язується передати другій стороні (наймачеві) житло для проживання у ньому на певний строк за плату. Частиною першою статті 816 ЦК України передбачено, що у договорі найму житла мають бути вказані особи, які проживатимуть разом із наймачем. Ці особи набувають рівних з наймачем прав та обов`язків щодо користування житлом. Частиною першою статті 817 ЦК України наймачеві надано право, за згодою наймодавця, вселити у житло інших осіб для постійного проживання у ньому. Відповідно до ст. 158 ЖК України наймач користується жилим приміщенням у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, відповідно до договору найму жилого приміщення. Договір найму жилого приміщення укладається між власником будинку (квартири) і наймачем у письмовій формі з наступною реєстрацією у виконавчому комітеті місцевої Ради народних депутатів або в органі управління, що ним утворюється. Договір повинен містити вказівку на предмет договору, строк, на який він укладається, визначати права і обов`язки наймодавця і наймача та інші умови найму. За правилами частини першої статті 161 ЖК України наймач вправі вселити в займане ним жиле приміщення у будинку (квартирі), що належить громадянинові на праві приватної власності, свою дружину, дітей, батьків, а також інших осіб за письмовою згодою власника будинку (квартири) і всіх членів сім`ї, які проживають з наймачем. Як зазначено в договорі найму житлового приміщення, що приміщення та майно, що орендується вважається переданим в оренду з моменту підписання акту-прийому передачі. Позивачем не було надано доказів, а саме акт - прийому передачі квартири, що підтверджує факт передачі орендованого житла. Окрім того, з пояснень відповідача убачається, що в квартирі останній не перебував більше трьох місяців, що підтверджує відсутність фактичної передачі квартири в найм. Оскільки цивільно-процесуальним законодавством передбачено, що докази подаються сторонами, а позивач та його представник не надав суду доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, жодними доказами не обґрунтував свої вимоги, суд приходить до висновку, що позовні вимоги про усунення перешкод у користуванні квартирою та вселення є безпідставними, а тому в задоволенні таких слід відмовити.

Outcome: dismissed