Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] в особі представника адвоката Штабовенка Д.В. звернувся до суду з позовом до Запорізької міської ради, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, мотивуючи свої вимоги тим, що 05.02.2020 в період часу з 08:00 год. до 08:30 год. під час стоянки навпроти будинку № 25 по вулиці О. Матросова в м. Запоріжжі на автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos D4», державний номер [NUMBER] , що належить матері позивача [PERSON] та перебуває в користуванні позивача, впала частина дерева, що призвело до пошкодження вказаного транспортного засобу та завдання матеріальної шкоди позивачеві розміром 49\~186,32 грн. Дану подію зафіксували співробітники поліції. З метою з`ясування особи, яка має відповідати за шкоду, завдану майну позивача, він неодноразово звертався до відповідачів, Департаменту інфраструктури та благоустрою, КРБП «Зеленбуд», які тривалий час не надавали йому обґрунтованих та чітких відповідей на звернення. Лише 01.10.2021 позивач отримав відповідь від Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, якою йому повідомлено, що дерева по [ADDRESS] вздовж автомобільної дороги навпроти будинків [ADDRESS] та [ADDRESS] знаходились в її оперативному управлінні. Добровільно відповідачі матеріальну шкоду відшкодувати відмовились. Також зазначав, що неправомірними діями відповідачів йому завдано моральної шкоди, яка полягає в тому, що через пошкодження автомобіля позивач та його родина були позбавлені можливості користуватись ним, мати позивача є особою похилого віку і не мала змоги використовувати автомобіль для поїздок в лікарню. Внаслідок тривалої переписки та необхідності додавання значних зусиль для відновлення попереднього становища позивач витратив значний час, що призвело до погіршення його психологічного стану. Постійна необхідність участі у комісіях, судових засіданнях, слідчих діях призвела до переживань та отримання негативних емоцій, що призвело до порушення сну, стану постійного занепокоєння. Просив стягнути з відповідачів солідарно матеріальну шкоду, завдану внаслідок пошкодження автомобіля 49\~186,32 грн., витрати на проведення автотоварознавчого дослідження 2\~000,00 грн., компенсацію моральної шкоди розміром 75\~000,00 грн., судові витрати зі сплати судового збору та на правничу допомогу адвоката (а.с. 213). Відповідачі позовні вимоги не визнали з тих підстав, що відсутня вина відповідачів у завданні шкоди позивачеві. Розпорядником видатків на догляд за зеленими насадженнями є Департамент інфраструктури та благоустрою Запорізької міської ради. З боку Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району надано цьому Департаменту Перелік площ, необхідних для обслуговування зелених насаджень по [ADDRESS] , зокрема 140 одиниць дерев у 2020 році. Цим Департаментом укладено договір із КРБП «Зеленбуд» про надання послуг з озеленення територій та утримання зелених насаджень. Отже, саме вказаний Департамент мав включити дані дерева до обслуговування згідно вказаного договору. Після падіння частини дерева, про яке вказує позивач, саме працівниками КРБП «Зеленбуд» воно були спиляне. З наведених підстав вважають, що не є належними відповідачами у справі. Також вважали, що позивач не надав належних доказів на підтвердження факту заподіяння шкоди внаслідок неправомірних дій відповідачів. Висновок експертного автотоварознавчого дослідження, на який посилається позивач в обґрунтування розміру матеріальної шкоди, не може бути врахований судом, оскільки складений 14.09.2021 за заявою [PERSON] від 26.08.2021, тобто через великий проміжок часу після пригоди. Також у висновку відсутні дані, що шкода завдана внаслідок падіння дерева. Крім того, вважали необґрунтованими вимоги про відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачем не надано жодного доказу на підтвердження її завдання. Просили в задоволенні позову відмовити. Судом проведено такі процесуальні дії у цій справі. Ухвалою від 03.03.2022 позовну заяву [PERSON] прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у справі з розглядом справи без повідомлення (виклику) учасників справи, встановлено строки для подання заяв по суті справи, перше судове засідання призначене на 11.04.2022 (а.с. 74). Позивач отримав копію вказаної ухвали 15.04.2022, відповідач-1 отримав копії цієї ухвали та позовної заяви з додатками 25.04.2022, а відповідач-2 26.04.2022 (а.с. 7779). 10.05.2022 до суду надійшов відзив відповідача-2 разом з доданими до нього матеріалами (а.с. 80148). 10.05.2022 до суду надійшов відзив відповідача-1 на позовну заяву (а.с. 156163). Також 10.05.2022 від представника відповідачів надійшло клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження (а.с. 149152). 23.05.2022 від представника позивача через підсистему «Електронний суд» надійшла відповідь на відзив (а.с. 164168). Ухвалою суду від 30.05.2022 частково задоволено клопотання представника відповідачів, розгляд справи призначено у відкритому судовому засіданні на 23.06.2022 на 11:30 год. (а.с. 169). У судовому засіданні позивач та його представник підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити з підстав, що викладені у позові. Представник відповідачів у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала з підстав, що викладені у відзивах проти позову, просила в задоволенні позову відмовити повністю. Заслухавши учасників справи, дослідивши надані докази, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] від 12.11.2005, автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos D4», державний номер [NUMBER] , належить на праві власності [PERSON] . Також у вказаному свідоцтві наявна відмітка про те, що [PERSON] має право керувати даним автомобілем (а.с. 67). У судовому засіданні встановлено, що фактично автомобілем користується [PERSON] , позивач у справі, оскільки власник автомобіля [PERSON] , його мати, не має права керування транспортними засобами. 05.02.2020 за адресою: [ADDRESS] , на автомобіль «ЗАЗ Daewoo Lanos D4», державний номер [NUMBER] , впало дерево, про що [PERSON] повідомив Вознесенівське ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області, яке провело перевірку даного повідомлення та не встановило ознак адміністративного або кримінального правопорушення, про що проінформувало позивача листом від 07.02.2019 № 1341/46/01/02-2020 (а.с. 20). Також наслідки падіння дерева на автомобіль позивача були зафіксована відеозаписом, оглянутим в судовому засіданні (а.с. 72). Внаслідок падіння дерева вказаний автомобіль зазнав механічних ушкоджень. Згідно з висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 59 від 14.09.2021, складеним судовим експертом Шаховим О.В., вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «ЗАЗ Daewoo Lanos D4», державний номер [NUMBER] , у результаті пошкодження останнього в ДТП 05.02.2020 з ПДВ складає 49\~186,32 грн. (а.с. 4870). Вартість проведення вказаного дослідження склала 2\~000,00 грн., які сплачені позивачем згідно з квитанцією від 30.08.2021 (а.с. 62). Позивач та [PERSON] , починаючи з 06.02.2020, неодноразово звертались до Департаменту інфраструктури та благоустрою Запорізької міської ради, Запорізької міської ради, Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, комунального ремонтно-будівельного підприємства «Зеленбуд» Запорізької міської ради з питання надання інформації про особу, відповідальну за стан дерев по [ADDRESS] . Проте, на свої звернення вони не отримували чіткої відповіді. Лише після проведення трьох засідань постійної комісії з питань депутатської діяльності, регламенту, законності, правопорядку та запобігання корупції Запорізької міської ради, 01.10.2021 позивач отримав відповідь від Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району за № Д-9-В, в якій його повідомлено, що станом на 05.02.2020 дерева за адресою [ADDRESS] знаходились в оперативному управлінні Вознесенівської районної адміністрації (а.с. 2147). Листом Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району від 24.12.2021 за № Д-991-В [PERSON] відмовлено у відшкодування завданої шкоди через відсутність правових підстав для задоволення її вимог (а.с. 6566). За приписами пп. 2, 3 ч. 1\~ст. 13 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» до об`єктів благоустрою населених пунктів належать: прибудинкові території; території будівель та споруд інженерного захисту територій. Елементами (частинами) об`єктів благоустрою є: зелені насадження (у тому числі снігозахисні та протиерозійні) уздовж вулиць і доріг, в парках, скверах, на алеях, бульварах, в садах, інших об`єктах благоустрою загального користування, санітарно-захисних зонах, на прибудинкових територіях (п. 2 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів»). Згідно з ч. 2 ст.\~28 цього Закону,\~охорона, утримання та відновлення зелених насаджень на об`єктах благоустрою, а також видалення дерев, які виросли самосівом, здійснюються за рахунок коштів державного або місцевих бюджетів залежно від підпорядкування об`єкта благоустрою. Частиною 4 статті 28 вказаного Закону унормовано, що негайне видалення пошкоджених дерев або кущів (їх частин) може здійснюватися підприємствами, установами, організаціями або громадянами в разі, якщо стан таких пошкоджених зелених насаджень загрожує життю, здоров`ю громадян, а також майну громадян та/або юридичних осіб. Положеннями ч. 7 ст. 28 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» передбачено, що правила утримання зелених насаджень міст та інших населених пунктів затверджуються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, за погодженням із заінтересованими центральними органами виконавчої влади. Такі Правила утримання зелених насаджень у населених пунктах України затверджені наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 10.04.2006 № 105, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.07.2006 за № 880/12754 (далі Правила). Пунктом 6.2 Правил встановлений обов`язок балансоутримувачів проводити інвентаризацію та паспортизацію об`єктів благоустрою, брати участь у роботі комісії з обстеження земельних насаджень з метою їх знесення, тощо. У відповідності з пунктом 5.5 Правил утримання зелених насаджень у населених пунктах України, відповідальними за збереження зелених насаджень і належний догляд за ними є, зокрема, на об`єктах благоустрою державної чи комунальної власності балансоутримувачі цих об`єктів. Метою діяльності балансоутримувача є утримання в належному стані зелених насаджень вздовж бульварів, вулиць, вчинення необхідних дій не лише задля забезпечення охорони зелених насаджень, але і задля забезпечення безпеки осіб під час користування об`єктами благоустрою населеного пункту, а тому саме балансоутримувач як особа, відповідальна за здійснення утримання зелених насаджень в належному стані, зобов`язаний вчиняти весь обсяг необхідних заходів для забезпечення, в тому числі, й безпеки дорожнього руху. На місцевому рівні рішенням Запорізької міської ради № 41 від 22.06.2011 (з доповненнями) також затверджені відповідні Правила благоустрою території м. Запоріжжя, відповідно до п. 1.4 яких організацію благоустрою міста Запоріжжя забезпечують органи місцевого самоврядування відповідно до повноважень, встановлених законом, їх положеннями, статутами. Благоустрій здійснюється в обов`язковому порядку на всій території міста Запоріжжя. Згідно з п. 2.1 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, балансоутримувач об`єкта благоустрою визначена власником об`єкта благоустрою, в тому числі на конкурсних засадах, фізична чи юридична особа, яка забезпечує належне утримання та своєчасний ремонт об`єкта благоустрою. Пунктом 6.1.5 цих Правил визначено, що Утримання у належному санітарно-екологічному стані територій місць для стоянки транспортних засобів (автостоянок, місць паркування) здійснюють їх балансоутримувачі або особи, яким передані зазначені території у користування на підставі цивільно-правових угод, або особи, на яких обов`язок з утримання відповідної території покладений договором або актом органу місцевого самоврядування. У випадку розміщення місць для паркування на проїзної частині дороги санітарне очищення території здійснюють особи, на яких покладено обов`язок з прибирання такої дороги, або особи, на яких обов`язок з утримання відповідної території покладено договором або актом органу місцевого самоврядування. Відповідно до п. 6.3.2 Правил благоустрою території м. Запоріжжя органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть передавати об`єкти благоустрою на баланс підприємствам, установам, організаціям, фізичним особам-підприємцям відповідно до вимог закону. Згідно з пп. 6.3.36.3.5 Правил благоустрою території м. Запоріжжя балансоутримувач об`єкта благоустрою з метою належного його утримання та здійснення своєчасного ремонту може залучати для цього інші підприємства, установи, організації, фізичних осіб-підприємців. Межі та режим використання закріпленої за підприємствами, установами, організаціями, фізичними особами-підприємцями території визначають районні адміністрації. Посадові особи підприємств, установ, організацій, фізичні\~особи-підприємці несуть відповідальність за невиконання заходів з благоустрою, а також за дії чи бездіяльність,\~що призвели до завдання шкоди майну та/або здоров`ю громадян на власних та закріплених за ними територіях, відповідно до закону. Згідно з п. 6.9.2.5 Правил благоустрою території м. Запоріжжя поточне утримання скверів, бульварів, парків та інших об`єктів зеленого господарства загального користування покладається на їх балансоутримувачів. Поточне утримання дерев, клумб, тротуарних газонів, зелених майданчиків прибудинкової території покладається на підприємства і організації житлово-комунального господарства, підприємства, установи, організації (незалежно від форм власності) і громадян\~власників будинків на територіях, прилеглих до їх споруд та будинків. Відповідно до пункту 6.9.2.11 Правил благоустрою території м. Запоріжжя\~, процедура знесення зелених насаджень визначена Порядком видалення дерев, кущів, газонів і квітників в населених пунктах України, затвердженим\~Постановою Кабінету Міністрів України від 01.08.2006 № 1045 (далі Порядок). У відповідності до пункту 3 Порядку, видалення зелених насаджень на території населеного пункту здійснюється, серед іншого, за рішенням виконавчого органу сільської, селищної, міської ради (далі - компетентний орган) на підставі ордера (крім випадків, передбачених пунктами 7-10 цього Порядку). Пунктом 7 Порядку № 1045 передбачено, що видалення аварійних, сухостійних і фаутних дерев на об`єкті благоустрою здійснює балансоутримувач на підставі акта, що складається відповідно до пункту 4 цього Порядку. У пункті 9.1.11.3 Правил зазначено, що під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень потрібно виявляти аварійні дерева. При цьому, згідно з п. 6.2 Правил балансоутримувачі об`єкта зобов`язані брати участь у роботі комісій з обстеження зелених насаджень з метою їх знесення. За визначенням, наданим у п. 9.1.12 Правил, аварійне дерево - це дерево, яке може становити загрозу для життя і здоров`я пішоходів, транспортних засобів, пошкодити лінії електропередач, будівлі і споруди або перебуває у пошкодженому стані внаслідок снігопадів, вітролому, урагану та інших стихійних природних явищ чи за наявності гнилої серцевини стовбура, значної суховершинності, досягнення вікової межі. Згідно з пп. 1, 5 ч. 2 ст.\~10 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» вказано, що до повноважень виконавчих органів сільських, селищних ,міських рад належить, зокрема, забезпечення виконання місцевих програм та здійснення заходів з благоустрою населених пунктів; здійснення самоврядного контролю за станом благоустрою та утриманням територій населених пунктів, інженерних споруд та об`єктів, підприємств, установ та організацій, майданчиків для паркування транспортних засобів (у тому числі щодо оплати послуг з користування майданчиками для платного паркування транспортних засобів), озелененням таких територій, охороною зелених насаджень, водних об`єктів тощо. Згідно з пунктом 9.2 Правил благоустрою території м. Запоріжжя, самоврядний контроль у сфері благоустрою міста Запоріжжя здійснює виконавчий комітет Запорізької міської ради, Інспекція з благоустрою міської ради, управління комунального господарства та дорожнього будівництва міської ради, Департамент житлового господарства та розподілу житлової площі міської ради, управління з питань екологічної безпеки міської ради, районні адміністрації міської ради, громадські інспектори, органи самоорганізації населення, інші органи місцевого самоврядування та відповідні компетентні органи державної влади в межах своїх повноважень. Щодо визначення, які зелені насадження слід видалити у певний період, то це контролюється відповідно до рішення виконавчого комітету Запорізької міської ради № 375 від 12.07.2016 «Про оформлення документів на видалення зелених насаджень», яким утворено постійно діючу комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості у м. Запоріжжя та затверджено її склад, а також затверджено Положення про комісію. Відповідно до Положення про комісію, до її складу в обов`язковому порядку входять представники районних адміністрацій міської ради по відповідним районам. Згідно з Положенням про постійно діючу комісію з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості у м. Запоріжжя, комісія з питань визначення стану зелених насаджень та їх відновної вартості у м. Запоріжжя є постійно діючим органом виконавчого комітету Запорізької міської ради, який утворюється, у тому числі, з метою обстеження зелених насаджень для визначення їх стану та відновної вартості зелених насаджень, що підлягають видаленню. Проаналізувавши наведені вимоги нормативно-правових актів, суд доходить висновку, що на балансоутримувача, тобто на визначену власником об`єкта благоустрою, в тому числі на конкурсних засадах, фізичну чи юридичну особу, покладається обов`язок із утримання об`єктів зеленого господарства загального користування, зокрема і видалення аварійних дерев, які має виявляти під час проведення щорічних обстежень зелених насаджень відповідна комісія за участі такого балансоутримувача, а також представників районної адміністрації міської ради. Відповідно до ч.ч. 13 ст. 15 Закону України «Про благоустрій населених пунктів», органи державної влади та органи місцевого самоврядування можуть утворювати підприємства для утримання об`єктів благоустрою державної та комунальної власності. У разі відсутності таких підприємств органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах своїх повноважень визначають на конкурсних засадах відповідно до закону балансоутримувачів таких об`єктів. Підприємство та балансоутримувач забезпечують належне утримання і своєчасний ремонт об`єкта благоустрою власними силами або можуть на конкурсних засадах залучати для цього інші підприємства, установи та організації. Орган державної влади або орган місцевого самоврядування за поданням підприємства чи балансоутримувача щорічно затверджує заходи з утримання та ремонту об`єкта благоустрою державної або комунальної власності на наступний рік та передбачає кошти на виконання цих заходів. Орган державної\~влади та\~орган місцевого\~самоврядування,\~підприємство та\~балансоутримувач несуть відповідальність за виконання затверджених заходів у повному обсязі. На підставі рішення Запорізької міської ради від 18.12.2019 № 15 «Про затвердження Програми розвитку інфраструктури та комплексного благоустрою міста Запоріжжя на 2020-2022 роки» головним розпорядником коштів та виконавцем робіт по догляду за зеленими насадженнями визначено Департамент інфраструктури та благоустрою міста Запорізької міської ради (Додаток 1.1 до цього Рішення) (а.с. 104107). Згідно з 3.1 Положення про Департамент інфраструктури та благоустрою Запорізької міської ради, на цей Департамент покладено забезпечення контролю за станом утримання, проектування, будівництва, реконструкції, капітального та поточного ремонтів об`єктів благоустрою, які є комунальною власністю міста, у тому числі й зелених насаджень. Департамент при виконанні покладених на нього завдань взаємодіє з органами виконавчої влади, управліннями, департаментами та іншими виконавчими органами Запорізької міської ради, постійними комісіями та іншими органами, утвореними міською радою, підприємствами, установами, організаціями незалежно від форми власності, об`єднаннями громадян в межах та у спосіб, визначений чинним законодавством України. Що стосується функцій Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, то нею здійснюється координація та контроль роботи підприємств, установ, організацій, що перебувають у комунальній власності територіальної громади міста, які виконують роботи з утримання житла, благоустрою території району, торговельного та побутового обслуговування населення. Тому цей відповідач має налагоджувати взаємодію та співпрацю з підприємствами, установами, організаціями всіх форм власності для забезпечення безперебійної роботи комунального господарства у Вознесенівському районі міста Запоріжжя, для належного утримання об`єктів благоустрою на території району, зокрема, зі структурними підрозділами Департаменту. Представник відповідачів в обґрунтування своїх заперечень в частині неналежного визначення позивачем кола відповідачів у справі посилається, у тому числі, на договір № 9/19 від 02.04.2019, укладений між Департаментом інфраструктури та благоустрою Запорізької міської ради та Комунальним ремонтно-будівельним підприємством «Зеленбуд», про надання послуг з озеленення територій та утримання зелених насаджень (а.с. 139148). Разом із тим, позивач звертався із запитами як до вказаного Департаменту, так і до КРБП «Зеленбуд», які повідомили йому, що порушене ним питання щодо відповідальної особи за стан дерев на ділянці біля дороги по вул. О. Матросова, 25 в м. Запоріжжі, віднесено до компетенції Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району (а.с. 24, 27). Крім того, відповідач в особі районної державної адміністрації Запорізької міської по Вознесенівському району визнавав шляхом направлення листа від 01.10.2021 № Д-9-В на звернення позивача, що в оперативному управлінні районної адміністрації станом на 05.02.2020 знаходились дерева за адресою м. Запоріжжя, вул. О. Матросова вздовж автомобільної дороги, напроти будинків №№ 25, 27 (а.с. 47). За визначенням, наведеним у ч. 1 ст. 137 Господарського кодексу України правом оперативного управління вважається речове право суб`єкта господарювання, який володіє, користується і розпоряджається майном, закріпленим за ним для здійснення некомерційної господарської діяльності. Отже, на переконання суду, саме на цього відповідача покладається обов`язок з контролю за станом зелених насаджень на вказаній ділянці місцевості, уповноважені представники якого мали обов`язок з періодичного контролю стану зелених насаджень, виявлення аварійних дерев. На переконання суду, саме неналежне здійснення контролю за станом зелених насаджень призвело до того, що аварійне дерево не було своєчасно видалене, внаслідок чого була завдана шкода майну позивача. Відтак, суд доходить висновку, що падіння дерева на автомобіль позивача сталося саме внаслідок бездіяльності відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, що свідчить про протиправність її поведінки. Відповідно до ч. 1 ст. 1173 Цивільного кодексу України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів. Факт заподіяння шкоди, як зазначено судом вище, підтверджується листом Вознесенівського ВП Дніпровського ВП ГУНП в Запорізькій області від 07.02.2019 № 1341/46/01/02-2020 (а.с. 20), який надано за наслідками звернення позивача за фактом падіння дерева на його автомобіль, який суд вважає належним доказом факту завдання шкоди майну позивача, оскільки підстави для порушення справи про адміністративне або кримінальне правопорушення за даним фактом були відсутні. Розмір завданої шкоди визначено висновком експертного транспортно-товарознавчого дослідження по визначенню вартості збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, № 59 від 14.09.2021, складеним судовим експертом Шаховим О.В., який склав 49\~186,32 грн. (а.с. 4870). При цьому, суд вважає необґрунтованими посилання представника відповідачів на те, що у висновку не відображено, що шкода завдана саме внаслідок падіння дерева на автомобіль позивача, оскільки відповідачами не надано суду будь-яких доказів того, що 05.02.2020 автомобіль позивача (до або після падіння дерева) був учасником будь-якої іншої дорожньо-транспортної пригоди. Також представником відповідачів не заявлялось клопотань про витребування відповідних доказів з Управління патрульної поліції у Запорізькій області, які б могли підтвердити або спростувати її доводи. Також суд враховує і те, що фактично не погоджуючись із даним висновком експертного дослідження, представником відповідачів не заявлялось клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи. Відтак, суд вважає, що законні підстави не приймати вказаний висновок до уваги при вирішенні справи відсутні, а тому судом приймається даний висновок в якості доказу розміру завданої позивачеві шкоди. Вартість проведення вказаного дослідження склала 2\~000,00 грн., які сплачені позивачем згідно з квитанцією від 30.08.2021 (а.с. 62). При цьому, позивач в силу ст.ст. 386, 395, 396 Цивільного кодексу України, які містять положення щодо захисту права власності, що поширюються також на осіб, які хоч і не є власниками, але володіють майном на праві господарського відання, оперативного управління або на іншій підставі, передбаченій законом чи договором (речове право), має право вимагати відшкодування шкоди, завданої цьому майну як особа, яка керувала транспортним засобом без доручення, але на підставі документів, визначених пунктом 2.1 Правил дорожнього руху України (посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційного документа на транспортний засіб). Отже, з відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району на користь позивача належить стягнути матеріальну шкоду загальним розміром 51\~186,32 грн. Щодо позовних вимог про відшкодування моральної шкоди суд зазначає наступне. Як вказує позивач, моральна шкода, спричинена йому, полягає у тому, що внаслідок падіння дерева було пошкоджено транспортний засіб, який перебував у його постійному користуванні. Позивач вказує, що моральну шкоду пов`язує саме із пригніченням психологічного стану, неможливістю використання транспортного засобу, який тривалий час залишався не відремонтованим, що не може не впливати на звичний спосіб життя позивача. Позивачеві були спричинені моральні страждання, душевні та психічні хвилювання також і внаслідок того, що відповідач ухилявся від добровільного відновлення порушених прав позивача, що, зокрема, підтверджується копіями листів відповідача Районної адміністрації Запорізької міської ради по Вознесенівському району, яка лише після проведення трьох засідань постійно діючої комісії, тобто більше ніж через півтора року після первинного звернення позивача з цього питання, надала відповідь про перебування аварійного дерева в його оперативному управлінні. У добровільному порядку цей відповідач також не вчинив жодних дій, спрямованих на відшкодування позивачеві як матеріальної, так і моральної шкоди. Зважаючи на викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди. Відповідно до пункту 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 р., з подальшими змінами, «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідачів та інших обставин. Разом із тим, визначаючи обсяг моральних страждань, позивач посилався й на неправомірність дій інших осіб (Запорізького міського голови, директора КРБП «Зеленбуд», Департаменту інфраструктури та благоустрою), які не є відповідачами у цій справі. Крім того, також позивач вказував й на моральні страждання членів його родини, які не є у цій справі позивачами. За таких обставин, виходячи із засад розумності та справедливості, враховуючи всі обставини по справі, суд вважає, що відповідною компенсацією позивачеві моральної шкоди, що завдана неправомірною бездіяльністю відповідача-2, буде сума у розмірі 7\~000,00 грн., яка визначена судом з урахуванням обсягу заподіяних моральних страждань, тривалості заподіяння моральної шкоди, необхідністю позивача докладати додаткових зусиль для відновлення свого порушеного права, а також інших негативних наслідків. Підсумовуючи викладене, позов [PERSON] суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає частковому задоволенню шляхом стягнення з відповідача-2 матеріальної шкоди розміром 51\~186,32 грн. та компенсації моральної шкоди розміром 7\~000 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Згідно з п. 1 ч. 3 цієї статті до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Частинами 2, 3 ст. 137 ЦПК України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження розміру понесених судових витрат позивачем та його представником надано такі докази: копію договору про надання правової допомоги від 01.02.2022, копію додаткової угоди № 1 до цього договору від 01.02.2022, відповідно до якої вартість послуги зі складання позовної заяви до суду становить 2\~000 грн., а представництва у судовому засіданні 1\~300 грн. за одне судове засідання у справі, рахунок-фактуру № СФ-0000070 від 17.02.2022 на суму 2\~000 грн., квитанцію від 22.02.2022 на суму 2\~000,00 грн. (а.с. 6871). Вищевказані документи в їх сукупності є достатніми доказами на підтвердження наявності підстав для відшкодування витрат на професійну правничу допомогу в заявленому розмірі, оскільки цей розмір судових витрат доведений, документально обґрунтований та відповідає критерію розумної необхідності таких витрат. Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами. Разом із тим, у відзиві на позов представником відповідачів не доведено неспівмірності вказаних витрат. Таким чином, з урахуванням положень ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати зі сплати судового збору пропорційно до задоволеної частини позовних вимог розміром 580,76 грн. та витрати на правничу допомогу адвоката пропорційно до розміру задоволених позовних вимог 1 518,00 грн.

Outcome: partial