Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

Адвокат Шуляк О.С., діючи на підставі відповідної довіреності від 11 серпня 2021 року в інтересах [PERSON] , звернувся до суду з позовом до Городнянської міської ради Чернігівської області, в якому просить визнати за позивачем право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що розташовані за адресою: [ADDRESS] , та вказані в технічному паспорті: А1-основна частина житлового будинку, а-2-прибудова, загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі 15,3 кв.м. житлової площі; №1-огорожа, в порядку спадкування за заповітом після смерті [PERSON] , яка померла [INFO] . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину свого сина [PERSON] , померлого [INFO] . За життя [PERSON] склала заповіт, яким заповіла на випадок своєї смерті все належне їй майно позивачу [PERSON] . До складу спадщини, яка відкрилася після смерті [PERSON] , увійшло право власності на житловий будинок [ADDRESS] , який було побудовано до 1990 року. 30.11.2021 позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Сови В.Ф., де була відкрита спадкова справа до майна [PERSON] , померлої [INFO] . Спадкоємці, які мають право на обов`язкову частку в спадщині померлої [PERSON] , відсутні. У зв`язку з тим, що право власності на спірний житловий будинок не було зареєстровано, позивач не може оформити спадкові права на спірне майно в нотаріальному порядку, тому звертається до суду з указаним позовом. У судове засідання позивач та його представник не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду справи останні повідомлені належним чином. У додатках до позовної заяви міститься письмове клопотання представника позивача з проханням розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги [PERSON] підтримує, просить суд їх задовольнити. (а.с.6) Представник відповідача по справі Городнянської міської ради Чернігівської області - про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлений належним чином, в судове засідання не з`явився. Представник відповідача за довіреністю Яценко Д.В. письмовим клопотанням на адресу суду від 18.01.2022 № 03-09/96 просив справу розглядати за відсутності представника міської ради, проти позову відповідач не заперечує. ( а.с.60) Згідно з положеннями ст. 211 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності. Третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, - приватний нотаріус Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Сова В.Ф. про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлена належним чином, у судове засідання не з`явилась. Заяв, клопотань, заперечень проти позову від третьої особи не надійшло. (а.с. 53) Відповідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. У силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За правилами частини 4 статті 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Суд, дослідивши в судовому засіданні всі наявні матеріали справи та надані докази, дійшов висновку, що визнання відповідачем позову не порушує права та інтереси інших осіб, а позовні вимоги є обґрунтованими, виходячи з наступного. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00033976661 від 02 грудня 2021 року [PERSON] помер [INFO] у віці 57 років у с.Смичин Городнянського району Чернігівської області (а.с.8) Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на все належне йому майно. Згідно з витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян № 00033976681 від 02 грудня 2021 року [PERSON] народився [INFO] , його батьками зазначені: [PERSON] , [PERSON] . ( а.с.9-10) З довідки Смичинського старостинського округу № 12 Городнянської міської ради Чернігівської області від. 25.01.2022 №36 установлено, що на день смерті [PERSON] , який помер [INFO] , в будинку [ADDRESS] були постійно зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] з 1965 року, виписаний у зв`язку зі смертю [INFO] ; [PERSON] з 1965 року, виписана у зв`язку зі смертю [INFO] (а.с. 71) Отже, [PERSON] є спадкоємцем першої черги після смерті її сина [PERSON] , померлого [INFO] , яка в силу ч.3 ст.1268 ЦК прийняла спадщину останнього. Згідно з інформаційною довідкою №67958025 зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) від 24.12.2021 у Спадковому реєстрі відсутня інформація про відкриття спадкової справи щодо майна померлого [INFO] [PERSON] ( а.с.59). Як встановлено з письмових доказів справи, до складу спадщини [PERSON] увійшла 1/2 частина житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] . Так, з довідки Смичинського старостинського округу № 12 Городнянської міської ради Чернігівської області від 29.11.2021 №770 установлено, що згідно запису в погосподарській книзі № 1 за 1986-1990 роки в будинку [ADDRESS] станом на 01 липня 1990 року постійно були зареєстровані та постійно проживали: [PERSON] - голова сім`ї , якій належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами; [PERSON] , якому належала 1/2 частина цього будинку з побутовими та господарськими спорудами. Вищезазначене домоволодіння мало статус колгоспного двору. Станом на 15 квітня 1991 року члени колгоспного двору не втратили права на частку в його майні. (а.с.16) Статтею 120 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) було передбачено, що колгоспний двір може мати у власності підсобне господарство на присадибній ділянці землі, що знаходиться в його користуванні, та жилий будинок. За положеннями ч. 2 ст. 123 ЦК УРСР ( в редакції 1963 року ) розмір частки члена колгоспного двору встановлювався, виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 6 Постанови «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року N 20, до правовідносин, що виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватися за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Оскільки права на спірний будинок виникли до набрання чинності Законом України «Про власність», до цих правовідносин мають застосовуватись правила ст. 120,123 ЦК УРСР/ в редакції, що діяла до 16.12.1993/, відповідно до яких майно колгоспного двору належало його членам на праві власності. Отже, [PERSON] за його життя набув у власність 1/2 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами як член колгоспного двору. З інформаційної довідки КП „Городнянське госпрозрахункове бюро технічної інвентаризації від 02 грудня 2021 року № 1011 установлено, що станом на 31 грудня 2012 року право власності на нерухоме майно - будинок з побутовими та господарськими спорудами [ADDRESS] не зареєстровано. Відсутність державної реєстрації спірного будинку також підтверджена матеріалами інвентаризаційної справи №1129. (а.с.20) Судом встановлено, що [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років у с.Смичин Городнянського району Чернігівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] ( а.с.7). Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина за заповітом. З довідки Смичинського старостинського округу № 12 Городнянської міської ради Чернігівської області від 10.08.2021 № 558 встановлено, що на день своєї смерті [INFO] [PERSON] проживала одна в будинку [ADDRESS] (а.с. 12) Дослідженням заповіту від 09 грудня 2003 року, посвідченого секретарем виконавчого комітету Смичинської сільської ради Городнянського району Чернігівської області Маклюк В.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 582, встановлено, що [PERSON] на випадок своєї смерті заповіла все належне їй майно [PERSON] , [INFO] . ( а.с. 14 ) Отже, позивач є спадкоємцем за заповітом після смерті [PERSON] . Після смерті [PERSON] позивач, як спадкоємець за заповітом, звернувся до приватного нотаріуса Чернігівського районного нотаріального округу Чернігівської області Сови В.Ф. з відповідною заявою про прийняття спадщини за заповітом. 30 листопада 2020 року була заведена спадкова справа № 294/21. Інші спадкоємці за даними спадкової справи відсутні. ( а.с.55-58) Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті. Як установлено з письмових доказів справи, [PERSON] за життя набула у власність 1/2 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами як член колгоспного двору. До складу спадкового майна після смерті [PERSON] також увійшло право власності на 1/2 частину спірного житлового будинку з побутовими та господарськими спорудами, яку вона фактично успадкувала за законом після смерті її сина [PERSON] . Відповідно до вимог ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. З матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості оформити спадщину на спірний житловий будинок в нотаріальному порядку, оскільки право власності спадкодавця на це нерухоме майно не було зареєстроване за життя. Відмова нотаріуса видати відповідне свідоцтво на спірний житловий будинок за відсутності реєстраційних документів підтверджена документально. (а.с.24) Ч. 4 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року N 1952-IV передбачено, що права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав. Оскільки реєстрація права власності на нерухоме майно в сільській місцевості на момент закінчення будівництва спірного будинку законодавчо передбачена не була, а за даними погосподарської книги спірний будинок мав статус колгоспного двору, право власності, яке виникло у членів цього колгоспного двору, визнається дійсним і при відсутності його державної реєстрації. Відповідно до ст. 392 ЦК України право власності особи на майно може бути визнано судом, якщо це право не визнається іншою особою. Наказ Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 24.04.2015 року № 79, передбачає, що документом, який засвідчує відповідність закінчених будівництвом до 05.08.1992 року індивідуальних (присадибних) житлових будинків, господарських будівель і споруд є технічний паспорт. З виготовленого ФОП [PERSON] технічного паспорта встановлено, що житловий будинок [ADDRESS] , побудований до 1992 року, позначений на плані: А1-основна частина житлового будинку, а-2-прибудова, загальною площею 49,4 кв.м., в тому числі 15,3 кв.м. житлової площі; №1-огорожа. ( а.с. 21-23) З огляду на те, що набуття у власність спадкодавцем [PERSON] 1/2 частини спірного будинку, як членом колгоспного двору, а також факт переходу до неї права на спірне нерухоме майно в порядку спадкування після смерті [PERSON] підтверджено матеріалами справи, та підтверджено, що позивач позбавлений можливості в нотаріальному порядку оформити на спірне нерухоме майно своє спадкове право, оскільки нерухоме майно не зареєстровано у встановленому законом порядку, суд, враховуючи положення ст. 328, 392 ЦК України, дійшов висновку про те, що позовні вимоги ґрунтуються на законі, та наявні підстави для визнання за позивачем права власності на спірне нерухоме майно та задоволення позовних вимог в повному обсязі. Враховуючи наведене,

Outcome: approved