Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

27.05.2021 позивачка звернулась до Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області із зазначеним позовом. В позові йдеться про те, що рішенням Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу від 13.06.2013 року з відповідача [PERSON] на її користь стягнуто аліменти на утримання доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку (доходу), щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, починаючи з 16.04.2013 року. Відповідач свій обов`язок по сплаті аліментів не виконує в повному обсязі, аліменти сплачує частково. Згідно розрахунку заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.04.2021 року становить 63 211, 44 грн.. У зв`язку з чим позивач просить стягнути з відповідача неустойку (пеню) за прострочення сплати за період з 01.04.2013 року по 31.03.2021 року у розмірі 63 211, 44 грн.. Ухвалою суду від 30.06.2021 відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного провадження. Позивачка [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, причина неявки суду не відома. Відповідач [PERSON] про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився, у запропонований судом строк відзиву на позовну заяву не надав. Заяв про відкладення розгляду справи та/або про розгляд справи за його відсутності на адресу суду не надходило, про причини неявки суду не повідомив. Третя особа представник Покровського відділу державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, однак до суду не з`явився. Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти заочного вирішення справи, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Наявних у справі матеріалів про права та обов`язки сторін, достатньо для її розгляду у відсутності відповідача. Суд, перевіривши письмові матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги, та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, приходить до наступного висновку. Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом Згідно ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребування судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що на підставі рішення Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 13.06.2013 року (справа №214/2820/13) видано виконавчий лист про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] , у розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу), щомісячно і до досягнення дитиною повноліття, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 16.04.2013 року. Позивач 15.11.2014 року зареєструвала шлюб з [PERSON] та прийняла прізвище чоловіка [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб Серія [NUMBER] . Згідно довідки-розрахунку, що видана Покровським відділом державної виконавчої служби у місті Кривому Розі Південно-Східного Міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Дніпро), заборгованість відповідача [PERSON] по сплаті аліментів станом на 01.04.2021 року складає 63 211,44 грн.. Зазначений розмір заборгованості відповідачем не спростовано. Відповідно до ч.1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У ст. 196 СК України не встановлено будь-яких обмежень періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Згідно з положеннями СК України аліменти призначаються та виплачуються (стягуються) щомісячно, тому за змістом ст. 196 СК України пеня нараховується не на всю суму заборгованості, а її нарахування обмежується лише сумою несплачених аліментів. У зв`язку з несвоєчасною сплатою аліментів відповідач має сплатити пеню за період: за 2013 рік - 10 497,19 грн.; за 2014 рік - 122 933,97 грн.; за 2015 рік - 67 399, 57 грн.; за 2016 рік - 93 462,96 грн.; за 2017 рік - 76 054, 03 грн.; за 2018 рік - 9 859,09 грн.; за 2019 рік - 89 619,56 грн.; за 2020 рік - 106 063,87 грн.; за 2021 рік - 5 489,43 грн.. Загальна сума пені становить 592 379,67 грн.. Згідно роз`яснень, викладених в п. 22 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів, передбачена ст.196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Пеня за заборгованість по сплаті аліментів нараховується на всю суму несплачених аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Отже, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої статті 196 СК України пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визначивши її загальну суму. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 25.04.2018 року у справі № 14-37цс18, а тому повинна враховуватись судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України. У свою чергу, відповідачем вказаний розрахунок не спростовано, жодних заперечень щодо визначеної позивачем суми неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, не вказано. А тому, суд доходить до висновку, що розмір неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів за період з 01.04.2013 року по 31.03.2021 року, становить 592 379,67 грн.. При розрахунку розміру неустойки суд виходить із того, що згідно рішення суду аліменти мають сплачуватись щомісячно. Таким чином, заборгованість виникає першого числа місяця, що слідує за місяцем, в якому мали бути сплачені аліменти. Застосовуючи механізм розрахунку пені, передбачений Сімейним кодексом України, підлягає стягненню неустойка за допущену заборгованість зі сплати аліментів, що не може перевищувати 100% заборгованості, за вказаний вище період в розмірі 63 211,44 гривень. Враховуючи те, що заборгованість та прострочення по сплаті аліментів виникли з вини відповідача, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. На підставі викладеного,

Outcome: approved