Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

04.03.2022р. до Калинівського районного суду Вінницької області звернулось АТ «Державний ощадний банк України» в особі його філії - Вінницького обласного управління АТ «Ощадбанк», із вказаним позовом, в якому просить стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за Заявою на встановлення кредитної лінії від 28.12.2020р. у розмірі 18834грн.70коп. та судовий збір у розмірі 2481грн.00коп. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.12.2020р. між позивачем та фізичною особою [PERSON] було підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб. Підписавши вказану Заяву, сторони погодили максимальну суму кредитування, і процентну ставку та її тип, тощо, тобто досягли всіх істотних умов договору кредиту. Банк зі свого боку виконав зобов`язання та надав кредитні кошти, тоді як Позичальник порушив взяті на себе зобов`язання щомісячно вносити платежі на повернення кредиту, внаслідок чого утворилася заборгованість, яка станом на 16.02.2022р. становить 18834грн.70коп., яка складається із заборгованості за кредитом (основним боргом) у розмірі 14999грн.63коп.; процентів за користування кредитом у розмірі 2171грн.31коп.; комісії у розмірі 446грн.26коп.; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 257грн.66коп.; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 42грн.93коп.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 796грн.43коп.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 120грн.48коп. Представник позивача у судове засідання не з`явися, надавши заяву, де просить справу розглянути в його відсутності, на позовних вимогах наполягає, проти винесення заочного рішення по справі не заперечує. Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений в передбаченому законом порядку, про причини неявки суд не повідомив, заперечень з приводу поданого позову не надав. Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою якого є не відсутність в судовому засіданні учасників справи (їх представників), а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача. Водночас, будь-яких нових доказів або обставин по справі останнім не надано, клопотань про їх витребування/долучення тощо не заявлено. У протилежному випадку відкладення розгляду справи без відповідних об`єктивних підстав та пошуку реальних можливостей здійснювати правосуддя, може бути розцінено як самоусунення від виконання обов`язку по здійсненню розгляду справи. Суд враховує, що відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані: 1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу; 2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи; 3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою; 4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази; 5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні; 6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки; 7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом. Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком не тільки суду, а й учасників справи. Так, Європейський суд з прав людини (далі ЄСПЛ) 07.07.1989р. у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії» зазначив, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов`язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження. У випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»). З урахуванням завдань цивільного судочинства та розумних строків розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи у відсутність відповідача. Згідно ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. За наявності існуючих умов, передбачених в ч.1 ст.280 ЦПК України, які підтверджені наявними в справі доказами, суд ухвалив: провести заочний розгляд справи за відсутності сторін та без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що є достатньо доказів, які свідчать про права та взаємовідносини сторін. Позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом установлено такі факти та відповідні їм правовідносини. 28.12.2020р. між сторонами було підписано Заяву на встановлення відновлювальної кредитної лінії відповідно до умов Договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб, за якою була погоджена максимальна сума кредитування, процентна ставка та її тип. На виконання умов укладеного договору, позивач надав відповідачу кредитні кошти, натомість останній порушив взяті на себе зобов`язання, в наслідок чого утворилась заборгованість. За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України). У частинах першій, третій статті 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Згідно зі статтею 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. За частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Відповідач в порушення статті 526 ЦК України та умов договору, своїх зобов`язань не виконав, що призвело до створення заборгованості перед позивачем. Згідно розрахунку доданого до матеріалів справи, заборгованість станом на 16.02.2022р. становить 18834грн.70коп., яка складається із заборгованості за кредитом (основним боргом) у розмірі 14999грн.63коп.; процентів за користування кредитом у розмірі 2171грн.31коп.; комісії у розмірі 446грн.26коп.; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 257грн.66коп.; 3 процентів річних за несвоєчасне погашення процентів у розмірі 42грн.93коп.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення основного боргу у розмірі 796грн.43коп.; втрат від інфляції за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом у розмірі 120грн.48коп., яка і підлягає стягненню в судовому порядку. Крім того, відповідно до статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати. Виходячи із викладеного,

Outcome: approved