Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Заявник [PERSON] звернулась до Кілійського районного суду Одеської області з заявою про встановлення факту, що має юридичне значення. В обґрунтування первісних вимог та уточненої заяви, заявник зазначила, що вона народилась [INFO] в м. Одеса, її батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується відповідним свідоцтвом про народження. 27.06.1989 року заявник зареєструвала шлюб з (далі викладено мовою оригіналу): « [PERSON] », [INFO] . Між тим, на даний час заявник має намір змінити громадянство та отримати громадянство Румунії. Під час підготовки документів, нею було встановлено, що її батько [PERSON] , відповідно до свідоцтва про народження народився [INFO] в с. Красний Лиман Петровського району Харківської області. Разом з тим, від родичів та батька заявник дізналася, що її батько - [PERSON] народився в м. Кілія Одеської області, однак реєстрація його народження не відбулася в м. Кілія, оскільки після народження батька, його сім`я, разом з ним після війни переїхала до с. Красний Лиман. При цьому, документи батька були втрачені. Внаслідок не збереження відповідних документів актовий запис про народження батька було поновлено, разом з тим місцем народження батька було вказано відповідно с. Красний Лиман Петровського району Харківської області. В період з 1918 по 1940 роки Одеська область, а саме її частина, що розташована по ліву сторону річки Дністер (Бессарабія, куди входив і колишній Кілійський район), була тимчасово окупована Румунією. Потім була окупація Одеської області румунсько - німецькими військами. Відсутність законної влади на цій території України призвело до втрати відомостей про дійсне народження батька заявника, а всі найближчі родичі (батьки), які б могли підтвердити факт народження [PERSON] , вже померли. Як вказує заявник, вона зверталась до Роздільнянського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м.Одеса) із заявою про поновлення актового запису про народження батька, але їй було усно відмовлено у поновлені актового запису про народження батька і рекомендовано звернутися до суду. В сім`ї заявника завжди святкували свята, котрі святкують в Румунії, вони часто виїжджали в Румунію на короткий час, виховання дітей в сім`ї відбувалось з урахуванням румунських традицій, з дитинства є згадки, що розмовляли на румунській мові в сім`ї. На підставі вищезазначеного, заявник просила суд: - встановити факт народження [PERSON] , який народився [INFO] в м. Кілія Ізмаїльський жудець, Бессарабія, Королівство Румунія (на сьогоднішній день - м. Кілія, Ізмаїльський район, Одеська область, Україна); - зобов`язати Роздільнянський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Роздільнянському районі Одеської області Головного територіального управління юстиції (м.Одеса) внести зміни до актового запису про народження [PERSON] , [INFO] , зазначивши: у відомостях про дитину - в графі «місце народження» - м. Кілія, Ізмаїльський район, Одеська область, інші відомості залишити без змін. Заявник [PERSON] в судове засідання не з`явилась, надала заяву про розгляд справи у її відсутність, заявлені вимоги підтримала у повному обсязі. Представник заінтересованої особи, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилась, про причини неявки не повідомив. На підставі вищезазначеного суд ухвалює рішення за відсутності сторін, на підставі наявних у справі письмових доказів, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного пристрою, в порядку передбаченому ст.ст. 223, 247 ЦПК України. Дослідивши надані письмові докази та розглянувши справу у межах заявлених вимог, суд достовірно встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: Відповідно до свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 14.10.1954 року Бюро ЗАГС Роздільнянського району Одеської області з приміткою «запис відновлено» встановлено, що [PERSON] народився [INFO] в с. Красний Лиман Петровського району Харківської області, /а.с. 9/. Відповідно до свідоцтва про одруження серії [NUMBER] , виданим 29.10.1961 року м. Одеса Приморським р/б ЗАГС, [PERSON] , 1939 року народження та [PERSON] , 1937 року народження, зареєстрували шлюб 29.10.1961 року, актовий запис № 1763 від 29.10.1961 року, /а.с. 10/. Згідно свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого 22.09.1964 року м. Одеса Приморським р/б ЗАГС встановлено, що [PERSON] народилась [INFO] в м. Одеса, батьками вказані [PERSON] та [PERSON] , актовий запис № 1426 від 10.09.1964 року, /а.с. 8/. Шлюб (далі викладено мовою оригіналу): « [PERSON] », [INFO] та [PERSON] , [INFO] був зареєстрований 27.06.1989 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії [NUMBER] , виданим відділом ЗАГС Київського РИК м. Одеса, актовий запис № 761 від 17.06.1989 року, /а.с. 11/. У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту права, встановлених цивільним законодавством, є, зокрема, його визнання. Згідно зі ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Як зазначено у ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. У відповідності до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Відповідно до ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Згідно зі ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. І ст. 73, 74 Закону України «Про міжнародне приватне право», іноземці, особи без громадянства, іноземні юридичні особи, іноземні держави (їх органи та посадові особи) та міжнародні організації мають право звертатися до судів України для захисту своїх прав, свобод чи інтересів. Частина І статті 74 Закону України «Про міжнародне приватне право» регламентує, що процесуальна правоздатність і дієздатність іноземних осіб в Україні визначаються відповідно до права України. Пунктом 7 частини 1 статті 76 Закону України «Про міжнародне приватне право» передбачено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у випадку, якщо дія або подія, що стала підставою для подання позову, мала місце на території України. Відповідно до частини 1 пункту 7 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суди можуть встановлювати факти реєстрації усиновлення (удочеріння), шлюбу, розірвання шлюбу, народження і смерті, якщо в органах реєстрації актів громадянського стану не зберігся відповідний запис чи відмовлено у його відновленні або ж він може бути відновлений лише на підставі рішення суду про встановлення факту реєстрації акту громадянського стану. Стаття 8 Закону України «Про громадянство України» встановлено підстави для набуття громадянства України за територіальним походженням. Зокрема особа, яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра, син чи дочка, онук чи онука народилися або постійно проживали до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України відповідно до Закону України "Про правонаступництво України" або яка сама чи хоча б один з її батьків, дід чи баба, рідні (повнорідні та неповнорідні) брат чи сестра народилися або постійно проживали на інших територіях, що входили на момент їх народження або під час їх постійного проживання до складу Української Народної Республіки, Західноукраїнської Народної Республіки, Української Держави, Української Соціалістичної Радянської Республіки, Закарпатської України, Української Радянської Соціалістичної Республіки (УРСР), і є особою без громадянства або іноземцем, який подав зобов`язання припинити іноземне громадянство, та подала заяву про набуття громадянства України, а також її неповнолітні діти реєструються громадянами України.... Наказом Міністерства Юстиції України від 12.01.2011 № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14 січня 2011 р. за №55/18793 затверджено «Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання» (далі-Правила). Відповідно до п.3.10 Правил, якщо відділ державної реєстрації актів цивільного стану… не має змоги встановити день і місяць народження, то датою народження у висновку зазначається 1 липня відповідного року. Згідно пункту 3.17 Правил, рішення суду про встановлення факту державної реєстрації акту цивільного стану є підставою для поновлення актового запису цивільного стану у відділі державної реєстрації актів цивільного стану за місцем його первинного складання, крім випадку зберігання запису на тимчасово окупованій території України. Рішення суду про встановлення факту народження, смерті в певний час, постановлене судом у разі неможливості їх реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану, є підставою для державної реєстрації таких фактів. Встановлення даного факту породжує для заявника юридичні наслідки, пов`язані з оформленням громадянства. Чинним законодавством не встановлено іншого порядку його встановлення, тому суд вважає, що заява підлягає задоволенню. Враховуючи те, що подія (народження батька заявника) мала місце на території України (Кілійського району Одеської області), оскільки в період з 1918 по 1940 роки Одеська область, а саме її частина, що розташована по ліву сторону річки Дністер (Бессарабія, куди входив і колишній Кілійський район), була тимчасово окупована Румунією, а потім була окупація Одеської області румунсько - німецькими військами, призвела до втрати відомостей про дійсне народження батька заявника, суд вважає за необхідне, задовольнити заяву у повному обсязі. На підставі викладеного,

Outcome: approved