Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

17.06.2022 Тимченко О. М. звернулася до суду із заявою, в якій просила встановити факт, що має юридичне значення, а саме факт смерті [PERSON] , [INFO] , уродженця с. Чемужівка Чугуївського (колишнього Зміївського) району Харківської області, який помер [INFO] на території Луганської області, смт Трьохізбенка Щастинського району. На обґрунтування заяви Тимченко О.\~М. зазначила,\~що її син [PERSON] , [INFO] , помер [INFO] під час виконання обов`язків військової служби під час бойових дій внаслідок збройної агресії проти України за наступних обставин: Тимченко О. О., [INFO] , був військовослужбовцем та проходив військову службу за контрактом був командиром 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) 4 бригади оперативного призначення імені Героя України сержанта Сергія Михальчука Національної гвардії України. У зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан з 05 години 30\~хвилин 24.02.2022. Молодший сержант Тимченко О. О. з 23 по 24 лютого 2022 року перебував у службовому відрядженні з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (брав безпосередню участь в операції об`єднаних сил). З наказу № 48 від 24.02.2022 командира 4 бригади оперативного призначення імені Героя України сержанта Сергія Михальчука Національної гвардії України слідує, що службове відрядження командира 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) молодшого сержанта Тимченка О. О. (Г-056112) припинено у зв`язку зі смертю, яка настала 24.02.2022. На підтвердження факту смерті військовослужбовця молодшого сержанта Тимченка\~О.\~О. - командира 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на БТР) 1-го батальйону оперативного призначення (на БТР), 18.02.1999 року народження, який загинув 24.02.2022 під час виконання обов`язків військової служби на території Луганської області, населений пункт Трьохізбенка, 09.06.2022 складеного колективний акт. Указом Президента України № 167/2022 від 25.03.2022 Тимченку О. О. присвоєно звання "Герой України" з удостоєнням ордену "Золота Зірка" - посмертно. Таким чином, її син Тимченко О. О., [INFO] , був солдатом і загинув 24.02.2022 під час виконання бойового завдання на території Луганської області, за що був посмертно нагороджений орденом "Золота Зірка". Проте, смт Трьохізбенка Щастинського району Луганської області наразі перебуває на тимчасово окупованій території, де тривають активні бойові дії (згідно з Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 09.05.2022, затвердженого Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 у редакції наказу від 11.05.2022, а тому забрати тіло загиблого, встановити факт смерті та отримати свідоцтво про смерть неможливо. У зв`язку з відсутністю лікарського свідоцтва про смерть або фельдшерської довідки про смерть, неможливо отримати свідоцтво про смерть її сина [PERSON] О. О. Вона, є матір`ю загиблого Тимченка О. О., а тому має підстави для звернення до суду для встановлення факту смерті її сина [PERSON] О. О., смерть якого породжує для неї юридичні наслідки. Ухвалою Зміївського районного суду Харківської області від 17.06.2022 відкрито провадження у справі та призначено судовий розгляд по суті на 20.06.2022. 17.06.2022 представник заявника Гетьман О. М. подала заяву, в якій просила задовольнити заяву, з підстав викладених в ній та розглянути справу за її та заявника відсутності. 20.06.2022 представник заінтересованої особи Рибак Г. О. подала заяву, в якій просила розглянути справу за відсутності представника відділу згідно чинного законодавства. Зважаючи на те, що всі учасники справи в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.\~2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, суд дійшов наступного: Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. ст. 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України\~суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті. Відповідно до абз. другого ч. 1, ч. ч. 2, 4, 5 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішення у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання. Копія судового рішення видається учасникам справи негайно після проголошення такого рішення або невідкладно надсилається судом до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для державної реєстрації народження або смерті особи. Відповідно до ст. ст.1, 3 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України", тимчасово окупована Російською Федерацією територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Згідно із ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території. Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. У листі-роз`ясненні Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду №\~985/0/208-21 від 22.04.2021 вказується, що положення цивільного процесуального закону не вимагають від осіб, які звертаються із заявою до суду про встановлення відповідного факту, в тому числі і факту смерті, подання до суду письмової відмови органу реєстрації актів цивільного стану у здійсненні реєстрації певного факту. Відповідно до ст. 17 Закону України "Про державну реєстрацію актів цивільного стану" № 2398-VI від 01.07.2010 державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб. Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. До складу тимчасово окупованої території України, визначеної Верховною Радою України, входять тимчасово окуповані території України, особливий правовий режим яких встановлено відповідно до Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" №1207-VII від 15.04.2014, Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" № 1680-VII від 16.09.2014, постанови Верховної Ради України "Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями" № 254-VIII від 17.03.2015, Переліком територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні), затвердженим Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (зі змінами в наступних редакціях). Відповідно до Переліку територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 12.05.2022, затверджено наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 75 від 25.04.2022 (в редакції наказу Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України № 92 від 14.05.2022), Щастинська міська територіальна громада, в тому числі смт Трьохізбенка Щастинського району, визнається таким, яке знаходиться в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) (а. с. 12-16). Заявник Тимченко О. М. є матір`ю Тимченка О. О., [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серія [NUMBER] (а. с. 7). За відомостями, що містяться у паспорті громадянина України серія [NUMBER] місцем реєстрації заявника Тимченко О. М. є: вул. Трудова, буд. 11, с. Чемужівка, Чугуївський район, Харківська область (а. с. 5). За відомостями, що містяться у паспорті громадянина України серія [NUMBER] місцем реєстрації Тимченка О. О. є: вул. Проскурівська, 18 в/ч, смт Гостомель, Бучанський район, Київська область (а. с. 6). Згідно довідки військової частини [NUMBER] Національної гвардії України № 18/3/2-50 від 08.06.2022 вбачається, що молодший сержант Тимченко О. О. дійсно з 23 по 24 лютого 2022 року перебував у службовому відрядженні з метою здійснення заходів із забезпечення національної безпеки та оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації у Донецькій та Луганській областях (брав безпосередню участь в операції об`єднаних сил) на строк проведення зазначених заходів (а. с. 8). З Витягу з наказу командира 4 бригади оперативного призначення імені Героя України сержанта Сергія Михальчука Національної гвардії України № 48 від 24.02.2022 вбачається, що припинено службове відрядження командира 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на бронетранспортерах) 1-го батальйону оперативного призначення (на бронетранспортерах) молодшого сержанта Тимченка Олександра Олександровича (Г-056112) у зв`язку зі смертю, яка настала 24.02.2022 (підстава: донесення до головного управління Національної гвардії України" (а. с. 9). На підтвердження факту смерті військовослужбовця молодшого сержанта Тимченка Олександра Олександровича - командира 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на БТР) 1-го батальйону оперативного призначення (на БТР), 18.02.1999 року народження, який загинув 24.02.2022 під час виконання обов`язків військової служби на території Луганської області, населений пункт Трьохізбенка, 09.06.2022 складено колективний акт у присутності очевидців: старшого кулеметника 2-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на БТР) 1-го батальйону оперативного призначення (на БТР) старшого солдата Ходун В.; снайпера (другої категорії) 1-го відділення 3-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на БТР)1-го батальйону оперативного призначення (на БТР) Пребуш В.; помічника гранатометника 1-го відділення 2-го взводу оперативного призначення 1-ї роти оперативного призначення (на БТР) 1-го батальйону оперативного призначення (на БТР) (а. с. 10). Указом Президента України № 167/2022 від 25.03.2022 за особисту мужність і героїзм, виявлені у захисті державного суверенітету та територіальної цілісності України, вірність військовій присязі Тимченку Олександру Олександровичу присвоєно звання "Герой України" з удостоєнням ордену "Золота Зірка" - посмертно (а. с. 11). Зі змісту відмови Тимченко О. М. у проведенні державної реєстрації смерті №\~428-24.22-12 від 17.06.2022 вбачається, що Зміївським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Чугуївському районі Харківської області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено у державній реєстрації смерті [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] під час бойових дій на території Луганської області та видати свідоцтво про смерть, та рекомендовано звернутися з цього питання до суду (а. с. 17-18). У заявника Тимченко О. М. виникла необхідність встановити факт смерті сина [PERSON] О. О. для одержання свідоцтва про його смерть. Факт смерті Тимченка О. О., що стався 24.02.2022 на території Луганської області, смт Трьохізбенка Щастинського району, Україна, підтверджується дослідженими доказами в їх сукупності, тому заява про встановлення факту смерті особи є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню. На підставі викладеного,

Outcome: approved