Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Заявник [PERSON] , від імені та в інтересах якої діє представник - адвокат Станицький О.Б., звернулася до Оболонського районного суду міста Києва з заявою про встановлення факту родинних відносин, в якій просила встановити факт того, що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . В обґрунтування заяви зазначено, що [INFO] помер батько заявника - [PERSON] . Після смерті батька [PERSON] звернулась до адміністрації кладовища «Лісове», яке підпорядковано Ритуальній службі СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», з заявою про дозвіл на підпоховання останнього до родинної могили, а саме до матері померлого - [PERSON] . У відповідь на вказану заяву адміністрація кладовища «Лісове» повідомила заявника, що для здійснення підпоховання її батька до могили [PERSON] необхідно надати свідоцтво про смерть останньої. У подальшому, при зверненні заявника до Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) їй було відмовлено у видачі повторного свідоцтва про смерть [PERSON] у зв`язку із відсутність документів, які підтверджують родинні відносини між померлою [PERSON] та [PERSON] . При зверненні до управління записів актового стану Бєлгородської області Російської Федерації, заявником було отримано відповідь про відсутність актового запису про народження батька заявника - [PERSON] , [INFO] . З урахуванням наведеного, заявник змушена звернутися до суду з вищевказаною заявою. Ухвалою суду від 20.10.2021 відкрито провадження у справі, справу призначено до судового розгляду. Розпорядженням керівника Оболонського районного суду м. Києва №26 від 18.05.2022 цивільну справу № 756/14850/21, відповідно до пункту 2.3.49, 2.3.50 Положення про автоматизовану систему документообігу суду, призначено до повторного автоматизованого розподілу. Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями 18.05.2022 вищезазначена цивільна справа передана судді Тихій О.О. Ухвалою від 20.05.2022 суддею Оболонського районного суду м. Києва Тихою О.О. цивільну справу прийнято до свого провадження та призначено розгляд справи по суті. У судовому засіданні заявник та її представник підтримали вимоги з викладених у заяві про встановлення факту родинних відносин підстав. Представник заінтересованої особи у судове засідання не з`явився, надіслали на адресу суду заяву про розгляд справи за відсутності представника відділу. Допитана у судовому засіданні у якості свідка [PERSON] пояснила, що заявник є дочкою її двоюрідного брата [PERSON] , з яким вона знайома з самого дитинства, а померла [PERSON] є її рідною тіткою по лінії батька та матір`ю [PERSON] . Свідок [PERSON] у судовому засіданні пояснила, що вона є двоюрідною сестрою [PERSON] , матір`ю якого є [PERSON] . Ії батько та [PERSON] , були рідним братом та сестрою. Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Статтею 4 ЦПК України передбачено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування. Відповідно до ч. 2 ст. 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Судом встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , уродженець с. Ільїнка Олексіївського району Білгородської області Російської Федерації, актовий запис №17040, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 13.10.2020. Зі свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 11.05.1956, актовий запис №1104 вбачається, що [PERSON] є батьком заявника. Вказаний факт також підтверджується; свідоцтвом про укладення шлюбу заявника серії [NUMBER] від 29.09.1978; свідоцтвом про одруження серії [NUMBER] від 17.10.2003. 16.10.2020 [PERSON] звернулась до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П. з заявою на прийняття спадщини після смерті [PERSON] . На підставі вказаної заяви приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П. заведено спадкову справу №3/2020, що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №62083692 від 16.10.2020. Як зазначає заявник, після смерті її батька, вона звернулась до адміністрації кладовища «Лісове», яке підпорядковано Ритуальній службі СКП «Спеціалізований комбінат підприємств комунально-побутового обслуговування», з заявою про дозвіл на підпоховання останнього до родинної могили, а саме до матері померлого - [PERSON] . У відповідь на вказане звернення заявника було повідомлено, що для здійснення під поховання [PERSON] до могили [PERSON] необхідно надати свідоцтво про смерть останньої. Згідно до ст. 6 Закону України «Про поховання та похоронну справу» усі громадяни мають право на поховання їхнього тіла та волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті. Волевиявлення про належне ставлення до тіла після смерті може бути виражене, зокрема у побажанні бути похованим у певному місці, за певними звичаями, поруч з певними раніше померлими чи бути підданим кремації. Відповідно до ст. 23 Закону України «Про поховання та похоронну справу» порядок функціонування місць поховань визначається виконавчим органом сільської, селищної, міської ради. Частиною 2 статті 25 Закону України «Про поховання та похоронну справу» передбачено, що за бажанням одного з родичів, визначених у частині п`ятій статті 6 цього Закону, для поховання двох чи більше померлих безоплатно виділяється місце для родинного поховання. У пункті 2.11 Порядку утримання кладовищ та інших місць поховань, затвердженому Наказом Держжитлокомунгоспу України № 193 від 19.11.2003, зазначено, що після здійснення поховання виконавцю волевиявлення померлого або особі, яка взяла на себе зобов`язання поховати померлого, як користувачу місця поховання видається відповідне свідоцтво про поховання, яке дає право на встановлення намогильної споруди в межах могили, вирішення питання про проведення підпоховання, облаштування місця поховання, здійснення інших дій, які не суперечать чинному законодавству. При цьому, вказане свідоцтво видається на підставі свідоцтва про смерть померлого. 10.09.2021 [PERSON] звернулась до Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) з заявою про повторну видачу свідоцтва про смерть [PERSON] . Листом Оболонського відділу державної реєстрації актів цивільного стану у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) № 3796/21.7-89 від 11.09.2021 [PERSON] відмовлено у видачі повторного свідоцтва про смерть [PERSON] , у зв`язку із відсутність документів, підтверджуючих родинні відносини [PERSON] та [PERSON] . Відповідно до п. 4 розділу IV Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України № 52/5 від 18.10.2000, свідоцтво про смерть повторно видається другому з подружжя, а також дітям, у тому числі й усиновленим, та їх законним представникам, близьким родичам померлого (братам і сестрам, онукам, діду і бабі як з боку батька, так і з боку матері), особі, яка є спадкоємцем за законом або заповітом, представникові органу опіки та піклування у разі виконання ним повноважень з опіки та піклування стосовно осіб, які мають право на отримання такого свідоцтва. 14.12.2020, з метою отримання відомостей щодо наявності актового запису про народження [PERSON] для встановлення родинного зв`язку останнього з [PERSON] , приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Шкрібляк К.П. звернулась з відповідним запитом № 19/01-16 до управління записів актового стану Бєлгородської області Російської Федерації. Як вбачається з Листа управління записів актового стану Бєлгородської області Російської Федерації №32-03-38/5 від 04.02.2021, перевіркою встановлено, що актовий запис про народження [PERSON] , [INFO] , відсутній, первинний архів записів актів цивільного стану за 1930 рік по Ільїнській сільській раді Бєлгородскої області не зберігся. Відповідно до п. 4.2. Наказу Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 «Про затвердження порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних відносин. Відповідно до ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Згідно з п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, справу про встановлення факту, що має юридичне значення, суд розглядає в порядку окремого провадження. За змістом ч. 4 ст. 294 ЦПК України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються за участю заявника і заінтересованих осіб. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України встановлено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші (крім наведених у ч.1 ст.315 ЦПК України) факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення. Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 року в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право. Аналогічно, згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України №5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника. Встановлення факту родинних відносин між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , необхідне заявнику для реалізації волевиявлення її померлого батька [PERSON] щодо поховання його останків у межах родинного поховання. З урахуванням наданих заявником доказів, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви [PERSON] та встановлення факту що [PERSON] , [INFO] , який помер [INFO] , є сином [PERSON] , [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved