Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

23 вересня 2021 року позивач Моторне (транспортне) страхове бюро України звернувся до суду з позовом до відповідача [PERSON] про стягнення майнового відшкодування. Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказує, що 02 грудня 2019 року в місті Івано-Франківську по вулиці Незалежності - Й.Сліпого трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме: водій [PERSON] , керуючи транспортним засобом марки «КАМАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом «МАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , здійснив зіткнення з транспортним засобом марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , яким керував [PERSON] , внаслідок чого транспортні засоби зазнали механічних пошкоджень. Постановою Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2019 року [PERSON] було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення. Цивільно-правова відповідальність потерпілого була застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів (поліс №ЕР-126439816). Потерпілий вчасно звернувся до позивача з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду від 10 грудня 2019 року та заявою про виплату страхового відшкодування від 10 грудня 2019 року. Вартість відновлювального ремонту автомобіля потерпілого склала 15063,21 грн. Розрахунок та виплата страхового відшкодування проводився на основі: 1) звіту № 373 про оцінку вартості (розміру) збитку, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, від 14 січня 2020 року; 2) наказу №3898 від 02 квітня 2020 року; 3) довідки №1 від 17 березня 2020 року. Загальний розмір витрат позивача з урахуванням витрат на збір документів, послуги аварійного комісара та визначення розміру шкоди складає 16083,21 грн. Позивач відшкодував завдані позивачем збитки. Оскільки цивільно-правова відповідальність відповідача не була застрахована, то відповідач як особа, винна у настанні дорожньо-транспортної пригоди, зобов`язаний відшкодувати позивачу завдану шкоду. За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача завдану майнову шкоду у розмірі 16083,21 грн та витрати по оплаті судового збору. Ухвалою суду від 25 жовтня 2021 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за даним позовом, ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. У судове засідання представник позивача не прибув, попередньо подав до суду клопотання, в якому вимоги позову підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі, проти винесення судом заочного рішення не заперечував. Відповідач у судове засідання не з`явився, проте подав до суду заяву, в якій позовні вимоги визнав в повному обсязі, просив слухати справу без його участі. Відповідно до частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення на них, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Як вбачається з копії постанови Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2019 року, що набрала законної сили 02 січня 2020 року, [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 340,00 грн (а.с.4). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу, державний номерний знак [NUMBER] , яким керував відповідач, не була застрахована (а.с.5). 10 грудня 2019 року [PERSON] було складено повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, яка мала місце 02 грудня 2019 року в місті Івано-Франківську по вулиці Незалежності - Й.Сліпого, за участю автомобілів «КАМАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , з причіпом «МАЗ», державний номерний знак [NUMBER] , та «Renault», державний номерний знак [NUMBER] (а.с.6-7). Працівниками поліції була складена схема дорожньо-транспортної пригоди (а.с.7). [PERSON] 10 грудня 2019 року звертався з заявою до Моторного (транспортного) страхового бюро України про виплату страхового відшкодування (а.с. 8). Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Renault», державний номерний знак [NUMBER] , застрахована [PERSON] у Приватному акціонерному товаристві «Страхова компанія «Універсальна», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №ЕР-126439816 (а.с. 9). [PERSON] має посвідчення водія (а.с. 10-11). Відповідно до Звіту № 373 від 14 січня 2020 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Renault», державний номерний знак [NUMBER] , становить 15992,67 грн (а.с.12-19). [PERSON] має посвідчення про підвищення кваліфікації оцінювача від 10 квітня 2018 року, свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів від 09 жовтня 2008 року №6900, сертифікат №573/18 суб`єкта оціночної діяльності від 17 липня 2018 року (а.с.20-21). Відповідно до наказу № 3898 від 02 квітня 2020 року Моторного (транспортного) страхового бюро України, [PERSON] наказано виплатити шкоду, заподіяну в результаті дорожньо-транспортної пригоди, в розмірі 15 063,21 грн (а.с.22). Моторним (транспортним) страховим бюро України складена довідка № 1 від 17 березня 2020 року про розмір відшкодування шкоди з фонду захисту потерпілих, сума до сплати складає 15 063,21 грн (а.с.23). На підставі платіжного доручення № 1477292 від 03 квітня 2020 року перераховано кошти [PERSON] у сумі 15 063,21 грн (а.с. 24). Відповідно до платіжного доручення № 1476019 від 11 березня 2020 року, Моторним (транспортним) страховим бюро України сплачено Товариству з обмеженою відповідальністю « СОС Сервіс Україна» оплату послуг експерта у сумі 1020,00 грн (а.с. 25). Товариством з обмеженою відповідальністю « СОС Сервіс Україна» складений розрахунок на оплату № 454 від 18 лютого 2020 року на суму 1020,00 грн (а.с. 26). 18 лютого 2020 року Моторним (транспортним) страховим бюро України та Товариством з обмеженою відповідальністю «СОС Сервіс Україна» складений акт надання послуг № 454 (а.с.27). У відповідності до статті 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно частини першої-другої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Частина друга статті 1187 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до частини першої статті 1191 Цивільного кодексу України, особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пункт 21.1 статі 21 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлює, що з урахуванням положень пункту 21.3 цієї статті на території України забороняється експлуатація транспортного засобу (за винятком транспортних засобів, щодо яких не встановлено коригуючий коефіцієнт в залежності від типу транспортного засобу) без поліса обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України, або поліса (сертифіката) обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, укладеного в іншій країні з уповноваженою організацією із страхування цивільно-правової відповідальності, з якою МТ СБУ уклало угоду про взаємне визнання договорів такого страхування. Стосовно транспортних засобів, які не беруть участі в дорожньому русі, укладення договору страхування є необов`язковим. Транспортний засіб має відповідати вимогам, передбаченим пунктом 1.7 статті 1 цього Закону, з моменту взяття ним участі в дорожньому русі на території України. Положення цього пункту не поширюється на осіб, які звільнені від обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності згідно з пунктом 13.1 статті 13 цього Закону. Відповідно до статті 28 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди. Стаття 29 зазначеного Закону передбачає, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки. У пункті 36.2 статті 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» зазначено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна; у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Якщо дорожньо-транспортна пригода розглядається в цивільній, господарській або кримінальній справі, перебіг цього строку припиняється до дати, коли страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) стало відомо про набрання рішенням у такій справі законної сили. У разі якщо заява про здійснення страхового відшкодування чи інші документи, необхідні для прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), подані з порушенням строку, встановленого цим Законом, строк прийняття рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та його виплату збільшується на кількість днів такого прострочення. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення. Підпункт 38.2.1 пункту 38.2 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачає, що МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. Згідно частини першої-другої статті 1166 Цивільного кодексу України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. На підставі частини першої статті 76 Цивільного процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Відповідно до положень частини першої-другої статті 77 Цивільного процесуального кодексу України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про що свідчить постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 18 грудня 2019 року, що набрала законної сили 02 січня 2020 року. Згідно частини шостої статті 82 Цивільного процесуального кодексу України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Таким чином, постанова Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від області від 18 грудня 2019 року, що набрала законної сили 02 січня 2020 року, є обов`язковою при розгляді даної справи в питанні, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони відповідачем. Потерпіла особа [PERSON] повідомив Моторне (транспортне) страхове бюро України про настання дорожньо-транспортної пригоди, останнім, в свою чергу, було сплачено страхове відшкодування у розмірі 15 063,21 грн. Відповідач не укладав договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Тому у позивача виникає право на отримання сплаченого страхового відшкодування в порядку регресу. Також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати у розмірі 1020,00 грн, оскільки дані витрати виникли у зв`язку з дорожньо-транспортною пригодою, винним у якій визнано відповідача. Вищенаведені обставини та факти у їх сукупності надають суду можливість зробити висновок про те, що є необхідним відновлення прав та законних інтересів позивача щодо стягнення коштів. У ході судового розгляду матеріалами справи обґрунтовано доведено ті обставини, на які посилається позивач як на підстави своїх позовних вимог щодо стягнення з відповідача шкоди в порядку регресу. У відповідності до частини першої статті 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Виходячи із вищевикладеного, суд, оцінивши докази, надані сторонами у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, відповідно до статті 89 Цивільного процесуального кодексу України, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі. Згідно частини першої статті 133 Цивільного процесуального кодексу України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Частиною першою статті 141 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Як вбачається з платіжного доручення № 1031040 від 27 липня 2021 року, позивачем сплачено судовий збір за позовом у розмірі 2270,00 грн (а.с. 3). Позовні вимоги задоволені повністю, тому з відповідача також слід стягнути на користь позивача понесені ним судові витрати у вигляді судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. На підставі вищенаведеного, відповідно до статей 15, 1166, 1187, 1191 Цивільного кодексу України, статей 6, 9, 12, 22, 28, 29, 36, 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»,

Outcome: approved