Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

Представник позивачки [PERSON] - адвокат Першин С.М. звернувся до суду з позовом у якому прохає усунити перешкоди у здійсненні [PERSON] права власності на спадкове майно - транспортний засіб марки «Skoda» моделі «Octavia А5 Ambiente» 2007 року випуску, державний номерний знак [NUMBER] , належний померлому чоловіку позивачки - [PERSON] , звільнивши це майно з - під арешту, накладеного 28.10.2008 слідчим Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області в кримінальній справі №10/9389. Заявлені вимоги мотивує тим, що позивачка отримала у спадщину після свого померлого чоловіка [PERSON] транспортний засіб Skoda Octavia А5 Ambiente, але ТСЦ МВС № 5348 від 04.03.2021 [PERSON] було повідомлено про неможливість реєстрації вказаного транспортного засобу у зв`язку із зареєстрованим публічним обтяженням арешту всього рухомого майна, накладеного слідчим СВ Комсомольського МВ № 10/9389 від 28.10.2008. Ухвалою суду від 17.11.2021 позовна заява [PERSON] прийнята до розгляду із відкриттям провадження у справі та призначенням до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін. Ухвалою суду від 18.05.2022 від відділу поліції №2 Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області та від Головного управління Національної поліції в Полтавській області було витребувано інформації щодо кримінальної справи № №10/9389. Відповідачем Головним управлінням Національної поліції в Полтавській області подано відзив на позовну заяву, в якому позовну заяву [PERSON] прохають залишити без задоволення. У вказаному відзиві зазначають, що у позовній заяві [PERSON] відсутня достатня інформація , а саме невідомий номер кримінальної справи, дата порушення, кваліфікація злочину, прізвище слідчого, з огляду на що в ГУНП в Полтавській області відсутні будь-які відомості щодо накладення арешту на транспортний засіб Skoda Octavia А5 Ambiente, д.н.з. [NUMBER] . Також зазначено, що 26.02.2020 до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесено запис № 15841110021000552 про припинення юридичної особи Комсомольського відділу УМВС України в Полтавській області без визначення правонаступників (а.с.25-26). В судовому засіданні представник позивача Першин С.М. на задоволенні позовних вимог наполягав з підстав викладених у позовній заяві. Представники відповідачів ВП №2 Кременчуцького РУП Головного управління Національної поліції в Полтавській області та Головного управління Національної поліції в Полтавській області будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце розгляду справи до суду не з`явились. Заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів дійшов наступних висновків. Згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу [NUMBER] , власником легкового автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia А5 Ambiente» випуску 2007 року, державний номерний знак [NUMBER] є [PERSON] (а.с.9). Відповідно до копії свідоцтва про право на спадщину за законом серії НМК 495139 від 22.01.2021, спадкоємцем легкового автомобіля марки «Skoda» моделі «Octavia А5 Ambiente» випуску 2007 року, державний номерний знак [NUMBER] , належного [PERSON] є його дружина [PERSON] (а.с.8). Як вбачається з інформації наданої ТСЦ МВС № 5348 від 04.03.2021, слідчим СВ Комсомольського МВ № 10/9389 від 28.10.2008 накладено арешт на все нерухоме майно [PERSON] , з огляду на що провести реєстрації транспортного засобу Skoda Octavia А5 Ambiente на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом серії №НКМ ВІД 495139 від 22.01.2021 можливо здійснити за умови дотримання порядку, тобто після зняття арешту з вказаного транспортного засобу (а.с.10). Позивачем додано до матеріалів позовної заяви висновок експертного дослідження № 17/5348/239 від 27.01.2021 Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України, згідно якого номер кузова [NUMBER] , номер двигуна [NUMBER] , наданого на дослідження транспортного засобу SKODA OCTAVIA A5, номерний знак [NUMBER] , не змінювалися (зворотній бік а.с.8). Згідно відповіді ВП № 2 Кременчуцького РУП ГУНП в Полтавській області, в провадженні слідчого ВП № 2 Кременчуцького РУП в Полтавській області кримінальна справа з номером 10/9389 відсутня. За змістом ч.2 ст.13 та ч.7 ст.81 ЦПК України суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору з власної ініціативи у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів. З урахуванням приписів ч.2 ст.13 та ч.7 ст.81 ЦПК України суд наголошує, що постановою Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.02.2009 кримінальну справу за обвинуваченням [PERSON] за ст.128 КК України провадженням закрито. Звільнено [PERSON] від кримінальної відповідальності відповідно до ст.47 КК України. [PERSON] передано на поруки трудовому колективу ЦБТ ВАТ «ПГЗК». Обраний запобіжний захід відносно [PERSON] скасовано. Цивільний позов потерпілого [PERSON] задоволено частково та стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] завдану моральну шкоду в розмірі 5000 грн. Ухвалою Апеляційного суду Полтавської області від 17.04.2009, апеляцію [PERSON] задоволено частково. Постанову Комсомольського міського суду Полтавської області від 05.02.2009 скасовано в частині задоволення цивільного позову потерпілого [PERSON] . Цивільний позов [PERSON] до [PERSON] про відшкодування моральної шкоди, заподіяної злочином, залишено без розгляду. Відповідно до статті 126 КПК України 1960 року, чинного на час накладення слідчим арешту на майно [PERSON] , зазначений захід міг тимчасово застосовуватися слідчим або судом на період досудового слідства та/або судового розгляду для забезпечення цивільного позову і можливої конфіскації майна. Як було визначено в цій же статті, накладений на майно арешт мав бути скасований органом досудового слідства, коли в застосуванні цього заходу відпаде потреба. У разі закриття кримінальної справи постановою слідчого арешт майна згідно з частиною першою статті 214 КПК України 1960 року підлягав скасуванню на підставі цього ж процесуального рішення. Арешт майна має тимчасовий характеру і його максимально можлива тривалість обмежена часовими рамками досудового розслідування та/або судового розгляду до прийняття процесуального рішення, яким закінчується кримінальне провадження. Зі змісту частини третьої статті 174 КПК України у разі закриття кримінального провадження на стадії досудового розслідування одночасно з винесенням відповідної постанови прокурор зобов`язаний скасувати арешт майна, якщо воно не підлягає спеціальній конфіскації. Зазначена норма процесуального права є аналогічною наведеній у частині першій статті 214 КПК України 1960 року. Спори про звільнення майна з-під арешту, накладеного за правилами КПК України 1960 року та не знятого за цим Кодексом після закриття кримінальної справи, слід розглядати за правилами цивільного судочинства. Питання про скасування арешту майна, накладеного за правилами КПК України 2012 року та не скасованого після закриття слідчим кримінального провадження, за клопотанням власника або іншого володільця відповідного майна вирішує слідчий суддя в порядку, передбаченому статтею 174 цього Кодексу. Згідно зі ст.1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений свого майна інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом або загальними принципами міжнародного права. Відповідно до ст. 41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі. Відповідно ч. 1 ст. 316 ЦК України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Згідно ч. 1. ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Частина 1 ст. 319 ЦК України передбачає, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Відповідно ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 під поняттям «охоронювані законом інтереси», що вживається в законах України, слід розуміти як прагнення до користування матеріальним та/або нематеріальним благом, так і зумовлений загальним змістом, об`єктивний і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і Законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності. Пункт 33 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» містить роз`яснення, що застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння. Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника вимагати будь-яких усунень свого порушеного права від будь-яких осіб будь-яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення, ким саме спричинено порушене право та з яких підстав. Позов про зняття арешту з майна може бути пред`явлений власником, а також особою, яка володіє на підставі закону чи договору або іншій законній підставі майном, що не належить боржнику (речове право на чуже майно). При розгляді позову про визнання права власності на арештоване майно та/або зняття арешту з майна судам слід всебічно і повно з`ясовувати обставини, наведені позивачем на підтвердження своїх вимог. Встановлено, що накладений 28.10.2008 слідчим Комсомольського МВ УМВС України в Полтавській області в кримінальній справі №10/9389арешт на автомобіль марки «Skoda» моделі «Octavia А5 Ambiente», що належав померлому [INFO] [PERSON] , порушує спадкові права позивача, а іншого способу зняти заборону в неї, крім судового, немає. На думку суду, оскільки накладений арешт перешкоджає позивачу реалізувати своє право на розпорядження майном, зважаючи на те, що подальше існування таких обтяжень є невиправданим втручанням у право позивача володіння своїм майном, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Outcome: approved