Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

Короткий зміст позовних вимог. 14 травня 2021 року приватним нотаріусом Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис № 8716 про стягнення з позивача на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у сумі 16280,16 грн. за кредитним договором № 636174-А від 22.08.2019 року, укладеного ним з ТОВ «СС ЛОУН», що перебуває на виконанні у приватного виконавця Сидорук Л.В., яким на підставі вказаного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання за місцем роботи позивача - АТ «Південний ГЗК». Вважає виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки він вчинений з порушенням встановленого порядку, не на нотаріально посвідченому договорі і за відсутності доказів набуття позивачем права вимоги за укладеним ним кредитним договором з ТОВ «СС ЛОУН». Процесуальні дії у справі. 07.04.2022 року позовна заява надійшла до суду. Ухвалою судді від 08.04.2022 здійснено забезпечення даного позову (справа № 213/822/22) шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису. Ухвалою від 12.04.2022 позовна заява прийнята до розгляду, відкрите провадження у справі, розгляд справи призначений у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Інші процесуальні дії у справі судом не здійснювались. Заяви, клопотання. Заяв та клопотань від учасників справи не надходило. В зв`язку із ненаданням відповідачем відзиву, позов розглядається на підставі наявних у справі матеріалів. Фактичні обставини, встановлені судом. 14.05.2021 приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О.В. вчинено виконавчий напис, який зареєстровано в реєстрі за № 8716 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості у сумі 16280,16 грн. за кредитним договором № 636174-А від 22 серпня 2019 року, укладеного ним з ТОВ «СС ЛОУН», правонаступником всіх прав та обов`язків якого на підставі договору про відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 40071779-66 від 02.09.2020 є ТОВ «Фінфорс». Заборгованість складається із простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6696,00 грн.; простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом - 9584,16 грн. З врахуванням плати за вчинення виконавчого напису, всього до стягнення підлягає сума 16280,16 грн. Як зазначено у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором 636174-А від 22 серпня 2019 року настав, боржником допущено прострочення платежів, стягнення заборгованості проводиться за період з 02.09.2020 року по 16.04.2021 року. На підставі зазначеного виконавчого напису приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Сидорук Л.В. 27.07.2021 відкрите виконавче провадження № 66283436, стягнуто з боржника основну винагороду приватного виконавця у розмірі 1628,02 грн. 04.08.2021 приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, яку направлено для виконання за місцем роботи боржника - АТ «ПІВДЕННИЙ ГЗК». Доказів відступлення ТОВ «СС ЛОУН» права вимоги за кредитним договором, укладеним з позивачем, до ТОВ «Фінфорс» суду не надано. Повідомлення про перехід права вимоги за укладеним ним кредитним договором позивач не отримував, як і вимогу про можливе стягнення заборгованості за Кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. Докази, які були підставою вчинення виконавчого напису № 8716 від 14.05.2021 про стягнення з [PERSON] на користь ТОВ «Фінфорс» заборгованості в розмірі 16280,16 гривень, відсутні. Зміст спірних правовідносин. Встановленим обставинам відповідають правовідносини, які виникли з приводу законності вчинення виконавчого напису нотаріуса. Норми права, які застосовує суд. Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій). Пунктом 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правове регулювання процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів регулюються Главою 14 Закону України «Про нотаріат» та Главою 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Так, згідно зі статтею 87 вказаного Закону, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 цього ж Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, згідно яких нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Аналогічний порядок вчинення нотаріальних дій передбачений пунктами 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій. Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим Постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій. Згідно статті 50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти. Висновок суду. Виходячи з аналізу вищенаведених норм, вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому, нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само, на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Належними доказами, які підтверджують наявність чи відсутність заборгованості, а також встановлюють розмір заборгованості, можуть бути виключно первинні документи, оформлені у відповідності до вимог статті 9 Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність». Такими доказами можуть бути, зокрема, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо. З матеріалів справи не вбачається, що при вчиненні напису нотаріус отримував від ТОВ «Фінфорс» первинні бухгалтерські документи щодо видачі позивачу кредиту та його невиконання, або здійснення позивальником його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо). Аналізуючи спірні правовідносини в контексті вказаних норм права, судом встановлено, що, вчиняючи оскаржуваний виконавчий напис, нотаріус не з`ясував чи отримував позивач взагалі кредитні кошти від стягувача, чи існує на момент звернення заборгованість, чи отримував боржник вимогу про можливе стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса. При цьому, суду не надано доказів, що виконавчий напис було вчинено на підставі кредитного договору, який посвідчений нотаріально. Отже, оскільки відповідач не скористався правом на поданні відзиву, не надав суду копій документів, з якими він звертався до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису, не довів безспірність суми заборгованості, суд вважає, що вчинення виконавчого напису відбулось з порушенням норм чинного законодавства, сума заборгованості не є безспірною, а отже виконавчий напис виконанню не підлягає. На підставі зазначеного суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими і підлягають задоволенню. Щодо заходів забезпечення позову. Відповідно до ч.7 ст.158 ЦПК України у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Таким чином, заходи забезпечення позову, вжиті за ухвалою суду від 08 квітня 2022 року шляхом зупинення стягнення за виконавчим написом нотаріуса, продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до положень ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума судового збору в розмірі 1488,60 грн. (992,40 грн. - за подання позовної заяви та 496,20 грн. - за подання заяви про забезпечення позову). Вирішуючи питання про стягнення витрат на правничу допомогу, суд керується критеріями реальності адвокатських витрат та розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Згідно з наданим позивачем Актом № 01 прийому-передачі наданих послуг до Договору про надання правової допомоги №172/21 від 11.11.2021, розмір витрат на правову допомогу становить 7200,00 грн. Оскільки відповідач заперечень проти відшкодування позивачу витрат на професійну (правничу) допомогу у зазначеному ним розмірі не надав, суд вважає, що підстави для їх зменшення відсутні і саме ця сума підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. На підставі викладеного,

Outcome: approved