Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

у грудні 2020 року [PERSON] звернулася в Дарницький районний суд м. Києва з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири. Вимоги вмотивовані наступним чином. [PERSON] є власницею квартири [ADDRESS] . 30 липня 2020 року в результаті недбалого відношення власників квартири [ADDRESS] за тією ж адресою, відбулось залиття квартири [PERSON] , в результаті чого залиті: кухня, велика кімната, спальня, дитяча, ванна кімната, вбиральня, коридор. Згідно акту про залиття від 1 серпня 2020 року, складеного комісією ЖЕД-206, причиною залиття є халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] до сантехнічного обладнання, а саме: прорив на фільтрі очистки ХВП на кухні. Відповідно до висновку експерта № 28-09/20 від 28 вересня 2020 року кошторисна вартість відновлювальних ремонтних-робіт складає 99200 грн 40 коп. Посилаючись на наведене, просить стягнути вказану суму з відповідачів. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва суду від 22 грудня 2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено її до розгляду в порядку спрощеного провадження. Разом з позовною заявою позивач подала заяву про забезпечення позову. Ухвалою від 22 грудня 2020 року в задоволенні заяви відмовлено. 15 січня 2021 року від представника позивача - [PERSON] надійшла заява про забезпечення позову. Ухвалою від 18 січня 2021 року в задоволені заяви відмовлено. Ухвалою від 20 січня 2021 року справу призначено до розгляду в судовому засіданні з повідомленням сторін на 9 лютого 2021 року. 8 лютого 2021 року до суду від представника позивача [PERSON] - адвоката Дем`янчук Г.В. надійшов відзив на позовну заяву в якому остання просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. На думку відповідача [PERSON] надана позивачем копія акту про залиття як основний доказ не може бути прийнятий судом, він є сфальсифікованим, оскільки представників із боку мешканців обох квартир запрошено не було, їх підписи відсутні, в ньому не зазначено в якому місці відбувся затік води в квартиру [ADDRESS] , відсутні відомості щодо обсягів необхідного ремонту приміщень квартири позивача, без зазначень площ, розмірів і виду ушкоджень, відсутні інформація щодо вартості завданої шкоди. Висновок експерта № 28-09/20 від 28 вересня 2020 року за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження, на думку представника [PERSON] , також є неналежним доказом, так як в його основу покладено сфальсифікований акт про залиття, фотографій в яких зафіксовано ушкодження квартири до нього не додано, яким чином відбувся розрахунок відновлювального ремонту в квартирі [ADDRESS] не вказано. Також відповідач [PERSON] зазначила, що відповідач 3 є її сином та тривалий час проживає на території Російської Федерації, його адресні дані їй не відомі та вона не підтримує з ним спілкування. Відповідач 2 - [PERSON] є її дочкою та визнана судом недієздатною, її опікуном призначено [PERSON] 9 лютого 2021 року в судове засідання з`явилася відповідач [PERSON] та її представник. Позивач чи його представник в судове засідання не з`явились про причини неявки суд не повідомили, хоча про розгляд справи повідомлялись у встановленому законом порядку. У зв`язку з неявкою позивача, неповідомленням ним причин неявки та надання йому строку для подачі відповіді на відзив, який надійшов до суду 8 лютого 20211 року, розгляд справи було відкладено на 4 березня 2021 року. 4 березня 2021 року до суду з`явились представник позивача, відповідач [PERSON] та її представник. У судовому засіданні оголошено перерву до 24 березня 2021 року у зв`язку з надання позивачу часу на ознайомлення з клопотанням про призначення експертизи наданим представником відповідача. 24 березня 2021 року до суду надійшли заперечення від представника позивача на клопотання про призначення металографічної експертизи, посилаючись на те, що металографічна експертиза не змінюватиме та/або не зніматиме відповідальність з відповідачів, оскільки обов`язок утримання майна покладено на власників майна, посилання відповідача, що вона самостійно нічого не демонтувала і не втручалася в роботу сітчастого фільтру грубої очистки води не стростовують факту порушення обов`язку утримання майна, акт про залиття відповідає формі, встановленій наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, призначення експертизи призведе до надмірного затягування розгляду справи. 24 березня 2021 року справу було знято з розгляду у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю судді Гусак О.С. та визначено новою датою судового засідання 16 квітня 2021 року. 16 квітня 2021 року відповідач [PERSON] та її представник в судове засідання не з`явились, подали клопотання про відкладення розгляду справи. Представник позивача проти відкладення розгляду справи заперечував. Розгляд справи відкладено на 14 травня 2021 року. 14 травня 2021 року в судовому засіданні представник відповідача заявила клопотання про призначення металографічної судової експертизи. Представник відповідача - [PERSON] проти задоволення клопотання заперечував. Суд визнав клопотання про призначення експертизи передчасним, задовольнив клопотання про виклик у судове засідання свідків та оголосив перерву до 15 червня 2021 року. 15 червня 2021 року в судове засідання з`явились представник позивача - [PERSON] та відповідач - [PERSON] , від представника [PERSON] - адвоката Дем`янчук Г.В. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з наявністю симптомів вірусного захворювання. Судом було допитано свідків: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] та оголошено перерву до 15 липня 2021 року. 15 липня 2021 року в засідання з`явились представник позивача - [PERSON] , відповідач - [PERSON] та її представник. У зв`язку з поданням представником [PERSON] клопотання про призначення експертизи, судом на обговорення було поставлено питання про перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Представник позивача [PERSON] у судовому засіданні заперечував щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Представник відповідача - [PERSON] та відповідач [PERSON] не заперечували щодо переходу до розгляду справи за правилами загального позовного провадження. Суд постановив у перейти до розгляду справи за позовом [PERSON] до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , про відшкодування шкоди, завданої внаслідок залиття квартири за правилами загального позовного провадження, замінивши засідання для розгляду справи по суті підготовчим засіданням. Також у судовому засіданні представник відповідача [PERSON] заявила клопотання про призначення металографічної експертизи з метою з`ясування дійсних обставин аварійного витоку води в квартирі [ADDRESS] , яке сталось 30 липня 2020 року. Представник позивача щодо призначення експертизи заперечував, посилаючись на те, що металографічна експертиза не знімає відповідальність з відповідачів, оскільки обов`язок утримання майна покладено на власників майна, вказане клопотання вважав необґрунтованим, посилався на те, що її призначення призведе до затягування розгляду справи. Суд задовольнив клопотання та призначив металографічну експертизу, проведення якої доручив експертам Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України в м. Києві. На час проведення експертизи провадження по справі було зупинено. 2 листопада 2021 року на адресу суду надійшов висновок експерта від 25 жовтня 2021 року № СЕ-19-21/25076-РМ № СЕ-19-21. Ухвалою від 18 листопада 2021 року провадження у справі поновлено та призначено підготовче засідання на 13 січня 2022 року. 13 січня 2022 року до суду від представника позивача надійшли пояснення, в яких останні зазначив, що відповідач не заперечує факту залиття квартири позивача, що підтверджується показаннями свідків, які були допитані судом у даній справі та зазначає, що причиною залиття був саме фільтр грубої очистки води та на думку відповідача причиною зриву кришки сітчастого фільтру могло бути перевищення допустимого тиску в трубах. Однак за результатами експертного дослідження експертом встановлено іншу підставу. Наголошував на тому, що утримання та ремонт внутрішньо квартирних мереж водопостачання є обов`язок власника квартири. 13 січня 2022 року в підготовче засідання з`явились представник позивача - [PERSON] , відповідач - [PERSON] та її представник. Інші учасники справи до суду не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Проти закриття підготовчого провадження та призначення справи до розгляду по суті сторони не заперечували. Ухвалою від 13 січня 2022 року підготовче провадження закрито та справу призначено до розгляду по суті на 10 березня 2022 року. 10 березня 2022 року справу знято з розгляду, оскільки відповідно до розпорядження голови Дарницького районного суду м. Києва від 24 лютого 2022 року № 2-вс у зв`язку з введенням на території України 24 лютого 2022 року воєнного стану відповідно до Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, з метою збереження життя та здоров`я працівників суду та відвідувачів оголошено здійснення розгляду лише кримінальних проваджень, у яких особи тримаються під вартою та у разі наявності клопотань, що потребують невідкладного розгляду, а також припинено пропуск до приміщення суду усіх відвідувачів, крім учасників судового процесу за заявами та клопотаннями, що потребують невідкладного розгляду. Наступною датою розгляду справи встановлено 16 червня 2022 року. 8 червня 2022 року від представника позивача надійшло клопотання про участь в засіданні в режимі відеоконференції. Ухвалою від 9 червня 2022 року в задоволенні клопотання відмовлено, оскільки до нього не додано підтвердження направлення копій учасникам справи та клопотання не містить доказів на які посилається представник. 16 червня 2022 року до суду з`явилися представник позивача та відповідач [PERSON] . Від представника відповідача [PERSON] надійшло клопотання про відкладення розгляду справи. Учасники справи проти задоволення клопотання не заперечували. Розгляд справи було відкладено 29 червня 2022 року. 29 червня 2022 рокув судове засідання з`явились представник позивача, відповідач [PERSON] та її представник. Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі, просив задовольнити. Відповідач та її представник проти задоволення позовних вимог заперечували, вважали позов безпідставним, [PERSON] не заперечувала проти факту залиття з її квартири, а наголошувала саме на тому, що це була форс-мажорна обставина, її вина у зриві кришки сітчастого фільтру відсутня, шкода не відповідає розміру, яку просить стягнути позивач, та вказувала на те, що акт про залиття та висновок експерта про визначення розміру шкоди є не належними доказами. Заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини. Положеннями статей 15, 16 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. [PERSON] є власником квартири [ADDRESS] (а.с. 8, т.1). Також судом встановлено, що [PERSON] є співвласником квартири [ADDRESS] , яка в ній зареєстрована та проживає разом з дочкою [PERSON] , що в судовому засіданні не заперечувалось. Відповідно до акту про залиття від 1 серпня 2020 року, складеного комісією ЖЕД-206, встановлено, що причиною залиття є халатне відношення мешканців квартири [ADDRESS] до сантехнічного обладнання, а саме: прорив на фільтрі очистки ХВП на кухні. Система ХВП, ГВП та ЦО, що обслуговувалась ЖЕД-206, знаходиться у справному стані (а.с. 17, 18. т. 1). Звертаючись до суду з клопотанням про призначення металографічної судової експертизи, [PERSON] та її представник, обгрунтовували необхідність її проведення тим, що на їх думку, причиною зриву кришки сітчастого фільтру могло бути перевищення допустимого тиску в трубах. Відповідно до висновку експерта від 25 жовтня 2021 року № СЕ-19-21/25076-РМ за результатами експертного дослідження за експертною спеціальністю 8.17 «Дослідження причин руйнування виробів з металів та сплавів» у цивільній справі № 753/21520/20 причиною зриву кришки сітчастого фільтру грубої очистки води є недотримання та порушення технологічних та технічних процесів виготовлення даного виробу (а.с. 232-245, т. 1). Таким чином, зі змісту висновку експерта вбачається, що ним не підтверджено доводи відповідача про те, що саме перевищення допустимого тиску в трубах системи водопостачання стало причиною зриву кришки сітчастого фільтру, який у квартирі відповідачів є додатковим сантехнічним обладнанням, який як зазначала [PERSON] у судовому засіданні, який було облаштовано нею у її квартирі з допомогою працівника водоканалу. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] зазначила, що є головним інженером в ЖЕД-206 та ставила свій підпис в акті від 1 серпня 2020 року. 30 липня 2020 року надійшла заявка від власника квартири [ADDRESS] . За вказаною адресою був направлений майстер-слюсар, який і встановив причину залиття. Допитана в судовому засіданні свідок [PERSON] , яка була членом комісії, пояснила, що здійснила виїзд за зазначеною вище адресою, заходила до квартири [ADDRESS] та бачила візуально залиття, про що вказала в акті, при комісійному обстеженні була присутня власниця квартири [ADDRESS] , якій було його вручено. Власники квартири [ADDRESS] не були присутні при комісійному обстеженні та акт їм не вручався. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] вказав, що не був присутній в квартирах та підписав акт як член комісії. Допитаний в судовому засіданні свідок [PERSON] , який є майстром-сантехніком пояснив, що 30 липня 2020 року виїхав на виклик стосовно залиття квартири [ADDRESS] . Його допустили до квартири [ADDRESS] за вказаною адресою, де він і встановив причину залиття шляхом огляду. Відповідно до ст. 319 ЦК України, власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, тощо. Відповідно до ч. 3 ст. 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому матеріальної та моральної шкоди. Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки). Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою. Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає. При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізично або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини. Отже, власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Невиконання цього обов`язку, якщо результатом такого невиконання є нанесення шкоди іншим особам, тягне за собою відшкодування власником збитків. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», покладено на споживача обов`язки щодо своєчасного вжиття заходів з усунення виявлених неполадок, пов`язаних з отриманням житлово-комунальних послуг, що виникли з власної вини; своєчасного проведення підготовки помешкання та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період; допущення у приміщення квартири представників виконавця/виробника для ліквідації аварій, усунення неполадок санітарно-технічного та інженерного обладнання, його встановлення і заміни, проведення технічних і профілактичних оглядів та перевірки показників засобів обліку. Згідно із ст. 179 ЖК України користування будинками (квартирами) державного і громадського житлового фонду, фонду житлово-будівельних кооперативів, а також приватного житлового фонду та їх утримання здійснюється з обов`язковим додержанням вимог Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджуються Кабінетом Міністрів України. Згідно п.п. 6.18 Правил користування приміщеннями жилих будинків і прибудинковими територіями, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України № 572 від 08.10.1992, власники житлових будинків та квартир зобов`язані здійснювати своєчасне проведення їх ремонту, забезпечувати технічне обслуговування конструктивних елементів і технічного обладнання, забезпечувати збереження жилих і підсобних приміщень квартир та технічного обладнання будинків, дотримуватись правил пожежної безпеки. При появі несправностей у квартирі вживати заходів до їх усунення власними силами. Згідно з Правилами утримання жилих будинків та прибудинкових територій, затвердженими наказом Державного комітету України з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року № 76, зареєстрованими в Міністерстві юстиції України 25 серпня 2005 року № 927/11207 (далі-Правила), передбачено, що у разі залиття квартири складається відповідний акт (пункт 2.3.6. Правил). За висновками Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, викладених в постанові від 27 грудня 2019 року по справі № 686/11256/16-ц, (провадження № 61-28098св18), акт є первинним документом, що засвідчує факт певної події, а тому не може ґрунтуватися на інших документах. Згідно з положеннями ч.ч. 1-4 ст. 12, ч.ч. 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків. Суд не приймає до уваги заперечення відповідача стосовно поданого стороною позивача акта, оскільки маючи сумніви щодо належності акту як доказу, відповідач не був позбавлений можливості надати свої докази на спростування цього доказу та зазначених у ньому обставин. Крім цього, не заслуговують на увагу суду заперечення представника відповідача у відзиві на невідповідність акту про залиття, долученого позивачем на підтвердження позовних вимог, який, на його думку, не є належним доказом та не підтверджує вину відповідача у залитті квартири позивача, і що такий не відповідає формі, встановленій Правилами утримання жилих та прибудинкових територій, оскільки суд вважає, що зазначена у ньому інформація про факт залиття квартири з власної квартири відповідачів сторонами не заперечувалась, причини халатного відношення до сантехнічного обладнання відповідачів не спростовані, поясненнями відповідача встановлено обставини щодо обладнання нею за допомогою третіх осіб у власній квартирі додаткового сантехнічного обладнання, фільтра очистки, зрив кришки якого і став причиною залиття квартири позивача та завдання йому майнової шкоди, а невідповідність по формі зазначеного акту не впливає на доказове значення викладеної в акті інформації про факт та причини залиття, та не звільняє відповідачів від обов`язку відшкодування завданої їх халатними діями та їх власним майном указаної шкоди. Цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. Враховуючи наведене, оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що залиття квартири [ADDRESS] , відбулося з вини власників квартири [ADDRESS] . Доказів протилежного [PERSON] суду не надала, хоча цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини, якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди. З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір. При цьому, [PERSON] не спростовано належними та допустимими доказами відсутності вини у залитті квартири позивача та визнано факт залиття з її квартири. Згідно наданого акту про залиття від 1 серпня 2020 року, складеного комісією ЖЕД-206, в результаті візуального обстеження встановлено, що у квартирі [ADDRESS] залито кухня: стеля (вологі потьоки, плями бурого кольору (водоемульсійне фарбування); стіни (кахель), підлога (мокрий лінолеум); велика кімната - стіни (руді, сірі плями та потьоки на шпалерах, часткове відшарування шпалер); стеля (вологі потьоки, плями бурого та сірого кольору (водоемульсійне фарбування); підлога - (мокрий лінолеум); спальня (руді, сірі мокрі плями на шпалерах, часткове відшарування шпалер; стеля (вологі потьоки, плями бурого та сірого кольору (водоемульсійне фарбування); підлога - (мокрий лінолеум); дитяча: стіни (мокрі потьоки на шпалерах, часткове відшарування шпалер); стеля (вологі плями бурого кольору (водоемульсійне фарбування); підлога - (мокрий лінолеум); ванна кімната: (вологі потьоки, плями бурого кольору (водоемульсійне фарбування); стіни (кахель), вбиральня: стеля (вологі потьоки, плями бурого кольору (водоемульсійне фарбування); стіни (кахель), коридор: стіни (вологі потьоки, часткове відшарування шпалер); стеля (вологі потьоки, плями бурого кольору (водоемульсійне фарбування); підлога (мокрий лінолеум). Як вбачається з висновку експерта № 28-09/20 за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження від 28 вересня 2020 року кошторисна вартість відновлювальних ремонтно-будівельних робіт, необхідних для усунення пошкоджень, що виникли в результаті дії води при залитті квартири [ADDRESS] , а також відповідно вартість матеріальної шкоди, завданої при цьому власнику квартири [ADDRESS] [PERSON] , станом на дату складення висновку, становить 99200 грн 40 коп (а.с. 12-47, т. 1). Розмір збитків, завданих внаслідок залиття квартири позивача, визначений висновком експерта № 28-09/20 за результатами проведення комісійного експертного будівельно-технічного дослідження від 28 вересня 2020 року відповідачем не спростований. Таким чином, позивачем доведена протиправність дій відповідачів, що призвело до залиття її квартири та заподіяння їй майнової шкоди, розмір якої визначений у висновку експерта. Отже, враховуючи надані докази, наявність причинного зв`язку між залиттям і шкодою, суд вважає, обґрунтованою вимогу про відшкодування матеріальної шкоди, оскільки підтверджено завдання шкоди залиттям квартири позивача співласниками квартири [ADDRESS] . Одночасно відповідно до відомостей електронного реєстру територіальної громади м. Києва «ГІОЦ/КМДА» за адресою: [ADDRESS] зареєстрована [PERSON] . Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 10 грудня 2009 року [PERSON] визнана недієздатною та її опікуном призначено [PERSON] . Відповідно до ч. 4 ст. 41 ЦК України відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун. Оскільки опікуном [PERSON] є [PERSON] , то відповідальність за її дії покладається на опікуна. Відповідач 3 - [PERSON] зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] не значиться та [PERSON] зазначила, що він тривалий час проживає на території Російської Федерації, його адресні дані їй не відомі та вона не підтримує з ним спілкування. Виходячи з вище вказаного суд знаходить підстави для стягнення з відповідачів, а саме [PERSON] та [PERSON] в особі опікуна - [PERSON] на користь позивача 99200 грн 40 коп. на відшкодування матеріальної шкоди, розмір якої визначено висновком експерта та відповідачами не спростовано. В частині вимог до [PERSON] слід відмовити, оскільки його вини у завданні шкоди позивачу не встановлено. Згідно з ч. 1 ст. 141 ЦПК з відповідачів на користь позивача підлягає до стягненню 661 грн 25 коп. сплаченого судового збору.

Outcome: partial