Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

[PERSON] , в інтересах якого на підставі ордера серії АТ №1012617 від 19 липня 2021 року діє адвокат Дяків Д. І., звернувся в суд із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Алекскредит" (далі - ТзОВ "Алекскредит") про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача, - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О. В. На обґрунтування заявлених вимог представник позивача зазначає, що в липні 2021 року [PERSON] дізнався, що він є боржником у виконавчому провадженні №66007751 з примусового виконання виконавчого напису нотаріуса №52357 від 24 травня 2021 року. Вказану інформацію довідався, отримавши копію постанови про відкриття виконавчого провадження. Вважає, що зазначений вище виконавчий напис є незаконним та необґрунтованим. Адвокат Дяків Д. І. вказує в позові, що його довірителю не відомо, звідки взялась заборгованість в розмірі 19108,90 грн, оскільки жодного кредитного договору №4091935 від 23 жовтня 2019 року [PERSON] особисто не підписував, а тому не можна говорити про факт виникнення будь-яких обов`язків позивача відносно оплати за кредитним зобов`язанням перед ТзОВ "Алекскредит". З огляду на викладене, посилаючись на ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. 50, 87, 88 Закону України "Про нотаріат", вимоги Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, представник позивача просить заявлені вимоги задовольнити. Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив, в якому просить відмовити в задоволенні позову. Вважає, що необгрунтованим є твердження позивача про невиконання нотаріусом вимоги про встановлення безспірності заборгованості, щодо якої вчинено оспорюваний виконавчий напис. Зауважує, що товариство направляло [PERSON] претензію з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту. Позивач її отримав, але не виконав, будь-яких заперечень не надав, що свідчить про визнання ним такої вимоги в повному обсязі, наслідком чого стало звернення товариства до приватного нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Також представник відповідача зазначає, що [PERSON] у встановленому законом порядку не спростував належними та допустимими доказами того, що сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення нотаріусом виконавчого напису була іншою, аніж та, яка запропонована в ньому до стягнення, не надав доказів часткового чи повного погашення заборгованості. Таким чином твердження позивача про незаконність вчинення нотаріусом виконавчого напису, крім його (позивача) тверджень, нічим об`єктивно не підтверджені. До позовної заяви [PERSON] не долучив будь-яких доказів, які б свідчили про спірність суми заборгованості за кредитним договором. ТзОВ "Алекскредит", звертаючись до приватного нотаріуса з метою вчинення виконавчого напису про стягнення заборгованості, надало останньому: оригінал договору про надання кредиту, укладений між позивачем та товариством, з додатками до нього, засвідчену стягувачем виписку з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Сума заборгованості зазначена з урахуванням здійснених позивачем платежів (у разі наявності таких). З виписки нотаріусом встановлено, що заборгованість за договором існує, її розмір, здійснення позичальником платежів на погашення суми заборгованості та те, що не минуло трьох років з дня виникнення права вимоги. На підставі отриманих документів приватний нотаріус вчинив виконавчий напис. Таким чином, зазначає представник відповідача, всі дії товариства вчинені відповідно до вимог чинного законодавства України, а тому відсутні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позиція позивача зводиться лише до намагання уникнути виконання кредитних зобов`язань. Також представник відповідача просить відмовити в задоволенні вимоги позивача про стягнення витрат на правову допомогу, оскільки [PERSON] не доведено розмір таких. Розгляд справи представник ТзОВ "Алекскредит" просить проводити за його відсутності. Представник позивача адвокат Дяків Д. І. надав суду додаткові пояснення у справі, в яких, зокрема, зазначив, що оскільки виконавчий напис вчинено не на посвідченому нотаріально договорі, то фактично наявна підстава для скасування такого у зв`язку з недотриманням нотаріусом вимог ст. 87 Закону України "Про нотаріат". В судове засідання позивач та його представник не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку. Представник [PERSON] адвокат Дяків Д. І. подав до суду заяву, в якій просить суд розглянути справу без його участі та за відсутності його довірителя, позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Треті особи - приватний нотаріус Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., приватний виконавець виконавчого округу Івано-Франківської області Кушнір О. В. - в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не поінформували, пояснення щодо позову не подали, заяв чи клопотань щодо розгляду даної справи від них не надходило. У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи та вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Судом встановлено, що 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В. вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 52357, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , адреса реєстрації: [ADDRESS] , місце проживання: [ADDRESS] , фактичне місце роботи не відоме, який є боржником за кредитним договором №4091935 від 23 жовтня 2020 року, укладеним з ТзОВ "Алекскредит", заборгованості за зазначеним кредитним договором. Як вказано у виконавчому написі, строк платежу за кредитним договором №4091935 від 23 жовтня 2020 року настав, боржником допущено прострочення платежів. Стягнення заборгованості проводиться за період з 10 лютого 2021 року до 19 травня 2021 року. Сума заборгованості складає 19108,90 грн, в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 5500 грн, прострочена заборгованість за несплаченими відсотками за користування кредитом становить 13608,90 грн. За вчинення виконавчого напису нотаріусом стягнуто зі стягувача плату в розмірі 1800 грн, що підлягає стягненню з боржника на користь стягувача. Загальна сума, що підлягає стягненню, - 20908, 90 грн (а.с. 10). Приватним виконавцем виконавчого округу Івано-Франківської області Кушніром О. В. 06 липня 2021 року за заявою представника ТзОВ "Алекскредит" винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №66007751 з примусового виконання зазначеного вище виконавчого напису (а.с. 11 -12). Статтями 15, 16 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених у статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом. Відповідно до ст. 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України "Про нотаріат" (далі - Закон) та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок). Відповідно до ст. 87 Закону в редакції, чинній на момент видачі виконавчого напису, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону визначено умови вчинення виконавчих написів, відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок містить такі ж правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису. У разі, якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку). Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України "Про нотаріат" та Порядку вчинення нотаріальних дій. Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (ст. 50 Закону). За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст. 88 Закону). Однак, характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Таким чином вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком, є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону, захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України "Про нотаріат" у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Підставами оскарження виконавчих написів може бути як порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і необґрунтованість вимог до боржника. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 березня 2019 року у справі № 137/1666/16-ц, постанові Верховного суду від 17 вересня 2020 року у справі №759/6167/18. Пунктом 2 Розділу "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин" Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26 листопада 2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, подаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з тим, постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01 листопада 2017 року, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26 листопада 2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів", у тому числі в частині доповнення переліку після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту: "Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин 2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості". Оскаржуваний виконавчий напис вчинений нотаріусом 24 травня 2021 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі №826/20084/14. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України "Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" № 1172 в редакції від 29 листопада 2001 року. Пунктом 1 зазначеного Переліку в редакції від 29 листопада 2001 року передбачено, що для одержання виконавчого напису за нотаріально посвідченими угодами, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно, нотаріусу подаються: а) оригінал нотаріально посвідченої угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Аналогічний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 29 січня 2019 року у справі № 910/13233/17. Зазначеним спростовуються викладені у відзиві твердження представника відповідача, що надані ТзОВ "Алекскредит" нотаріусу документи для вчинення виконавчого напису в повному обсязі відповідали вимогам чинного законодавства. Дослідивши наявні у справі докази та відзив, які не вказують на нотаріальне посвідчення договору, суд вважає, що договір №4091935 від 23 жовтня 2020 року, не є договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, оскільки такий договір не є нотаріально посвідченим, що не заперечується відповідачем. Крім того, у постанові від 13 жовтня 2021 року у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. У нотаріальному процесі при стягненні боргу за нотаріально посвідченим договором позики (кредитним договором) на підставі виконавчого напису нотаріуса боржник участі не бере, а тому врахування його інтересів має забезпечуватися шляхом надіслання повідомлення - письмової вимоги про усунення порушення (письмове повідомлення про вчинення виконавчого напису). Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. Аналогічні висновки викладено у постанові Верховного Суду від 10 листопада 2021 року у справі №758/14854/20. Представник відповідача у відзиві вказує, що на адресу позивача було направлено претензію з вимогою про погашення заборгованості за кредитним договором та що позивачем таку було отримано, однак він ніяк на неї не відреагував. Водночас жодних доказів на підтвердження зазначених обставин суду представником ТзОВ "Алекскредит" не надано, відсутня навіть вказівка на конкретні дати направлення такої претензії та отримання її [PERSON] . Відсутні в матеріалах справи й докази того, що нотаріусом, яким вчинено оскаржуваний виконавчий напис, вчинялись будь-які дії, спрямовані на з`ясування у позичальника наявності заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Сам виконавчий напис, вчинений 24 травня 2021 року, містить відомості про період заборгованості до 19 травня 2021 року, що виключає надіслання такої вимоги нотаріусом. Вказані обставини, на переконання суду, свідчать про те, що на момент вчинення нотаріусом оскаржуваного виконавчого напису заборгованість [PERSON] за кредитним договором №4091935 від 23 жовтня 2020 року (у разі її наявності) не могла вважатись безспірною. Таким чином наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 21 вересня 2021 року у справі №910/10374/17 дійшла висновку, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. За таких обставин суд, на основі всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього з`ясування фактичних обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, оцінивши наявні у справі докази, з`ясувавши їх достатність і взаємний зв`язок у сукупності, приходить до переконання, що слід визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис, вчинений 24 травня 2021 року приватним нотаріусом Києво-Святошинського районного нотаріального округу Київської області Грисюк О. В., реєстровий номер 52357, про стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ "Алекскредит" заборгованості за кредитним договором №4091935 від 23 жовтня 2020 року Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору в розмірі 908 гривень за подання позовної заяви, а також 454 гривень - за подання заяви про забезпечення позову.

Outcome: approved