Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить розірвати договір оренди землі укладений 11.12.2015 року між ним і Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія України» (код ЄДРПОУ 30130099), щодо передачі в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення площею 3,725 га, яка розташована на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, кадастровий номер земельної ділянки - 5123583000:01:001:0300; скасувати державну реєстрацію права оренди земельної ділянки; стягнути з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія України» заборгованість по орендній платі в сумі 10427 (десять тисяч чотириста двадцять сім тисяч) грн. 00 коп. Свої вимоги позивач обґрунтовує тим, що між ним та відповідачем укладено договір оренди земельної ділянки, відповідач належним чином умов вказаного договору не виконує, що й зумовило звернення позивача до суду з відповідним позовом. 24.11.2021 року ухвалою суду відкрито провадження у справі, розгляд справи постановлено проводити за правилами загального позовного провадження в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін, призначено підготовче засідання по справі. 23.12.2021 року ухвалою суду закрито підготовче провадження по справі та призначено справу до судового розгляду по суті, залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору: Товариство з обмеженою відповідальністю «Раліївка» (код ЄДРПОУ 30605742). Судом не вирішувалося питання про забезпечення доказів, не вживалися заходи забезпечення позову, зупинення і поновлення провадження тощо. Позивач у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи. В матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у його відсутність. В судове засідання представник Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Надія України» не з`явився, хоча про дату, час і місце слухання справи був повідомлений належним чином. На адресу суду повернувся конверт з поштовим повідомлення з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою». У відповідності до ч.ч. 7, 8 ст. 128 ЦПК України, у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: 1) юридичним особам та фізичним особам - підприємцям - за адресою місцезнаходження (місця проживання), що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань; 2) фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є: 1) день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи; 3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси. Відповідно до п. 99-2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 року № 270, Рекомендовані поштові відправлення з позначкою "Судова повістка", адресовані юридичним особам, під час доставки за зазначеною адресою вручаються представнику юридичної особи, уповноваженому на одержання пошти, під розпис. У разі відсутності адресата за вказаною на рекомендованому листі адресою працівник поштового зв`язку робить позначку "Адресат відсутній за вказаною адресою", яка засвідчується підписом з проставленням відбитку календарного штемпеля і не пізніше ніж протягом наступного робочого дня повертає його до суду. Матеріалами справи підтверджено наявність в справі даних про повернення до суду судового повідомлення на ім`я відповідача з відміткою «Адресат відсутній за вказаною адресою», що за нормами Правил надання послуг поштового зв`язку здійснюється за відсутності осіб. Відповідно до частини 11 статті 128 Цивільного процесуального кодексу України, відповідач, третя особа або свідок зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликаються до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. З опублікуванням оголошення про виклик відповідач та третя особа вважається повідомленими про дату, час і місце розгляду справи. Порядок публікації оголошень на офіційному веб-порталі судової влади України визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему. Відповідно до роз`яснення Державної судової адміністрації України від 24.01.2018 року за №10-2141/18 про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, третьої особи, свідка, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Додатково повідомлення відповідача, про дату, час і місце слухання справи, було здійснено шляхом розміщення на офіційному сайті Миколаївського районного суду Одеської області у розділі, у якому розміщуються оголошення про виклик учасників судових засідань до суду, а також направлення судової повістки на електронну адресу відповідача [INFO] , яка зазначена, як інформація для здійснення зв`язку в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Третя особа яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору [PERSON] у судове засідання не з`явився, хоча про день, час та місце слухання справи був повідомлений належним чином. В матеріалах справи знаходиться заява про розгляд справи у йог відсутність. Представник третьої особи яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору Товариство з обмеженою відповідальністю «Раліївка» у судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про день, час та місце розгляду справи шляхом направлення судової повістки. На адресу суду повернулося поштове повідомлення з відміткою «вручено 01.06.2022 року». Заяв і клопотань на адресу суду не надходило. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явилися, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Суд вирішив справу в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів, наданих сторонами по справі. Судом встановлено, що відповідно до рішення Миколаївського районного суду Одеської області від 12.10.2010 року (справа № 2-599/2010) за [PERSON] визнано, в порядку успадкування за законом, право власності на Ѕ частку від земельної ділянки площею 7,45 га, а саме 3,725 га ріллі, масив № V , ділянка № [NUMBER] на території Новопетрівської сільської ради Миколаївського району Одеської області, після смерті [PERSON] . (а.с. 14-15). 11.12.2015 року між позивачем та Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія України» укладено договір оренди землі, кадастровий номер: 5123583000:01:001:0300, площею 3,725 га. ріллі строком на 7 (сім) років (далі за текстом Договір). Відповідно до п. 5 Договору нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 82562,75 грн. Відповідно до п. 9 Договору, орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладання договору складає 3302,51 грн. За бажанням Орендодавця розрахунок може бути проведено у натуральній формі або у відробітковому вигляді. Згідно п. 11 Договору, орендна плата вноситься щорічно з 01 серпня по 31 грудня поточного року за який вноситься орендна плата. Відповідно до п. 14 Договору, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0,01 відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення. Відповідно до п. 28 Договору, Орендодавець має право вимагати від орендаря своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до п. 38 Договору, дія договору припиняється шляхом його розірвання за взаємною згодою, або рішенням суду на вимогу однієї із сторін внаслідок грубого невиконання другою стороною обов`язків, передбачених договором, та внаслідок випадкового знищення, пошкодження орендованої земельної ділянки, яке істотно перешкоджає її використанню, а також з інших підстав, визначених законом. (а.с. 17-20). Згідно акту приймання-передачі об`єкта оренди від 11 грудня 2015 року СТОВ «Надія України» прийняло, а позивач передав в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 3,725 га кадастровий номер 5123583000:01:001:0300. (а.с. 21) Як вбачається з інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 23.11.2021 року за № 286157757, право оренди земельної ділянки за Договором зареєстровано в реєстрі речових прав 12.03.2016 року, номер запису про інше речове право 13744317. (а.с. 22-23) 02 серпня 2019 року між СТОВ «Надія України» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Раліївка» (код ЄДРПОУ 30605742) (далі за текстом - ТОВ «Раліївка») укладено договір суборенди землі, кадастровий номер: 5123583000:01:001:0300, площею 3,73 га ріллі (далі за текстом Договір суборенди) і проведено державну реєстрацію іншого речового права в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 19.05.2020 року. (а.с. 22-23) Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. У постанові від 05 червня 2018 року у справі № 338/180/17 Велика Палата Верховного Суду зазначила, що захист має бути ефективним, тобто повинен здійснюватися з використанням такого способу захисту, який може відновити, наскільки це можливо, відповідні права, свободи й інтереси позивача. Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі» (в редакції, чинній на момент виникнення правовідносин, далі - Закон) оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності. Згідно зі статтею 13 Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства. Статтею 24 Закону передбачено, що орендодавець має право вимагати від орендаря, зокрема, своєчасного внесення орендної плати. Відповідно до частини першої статті 32 Закону на вимогу однієї із сторін договір оренди землі може бути достроково розірваний за рішенням суду в разі невиконання сторонами обов`язків, передбачених статтями 24 і 25 цього Закону та умовами договору, а також на підставах, визначених Земельним кодексом України та іншими законами України. У пункті «д» частини першої статті 141 Земельного Кодексу України визначено, що підставою для припинення права користування земельною ділянкою є систематична несплата орендної плати. Відповідно до частини першої статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за її користування протягом трьох місяців підряд. Зазначеними нормами матеріального права визначено, що систематична (два і більше випадки) несплата орендної плати, передбаченої договором, є підставою для розірвання договору оренди. Разове порушення умов договору оренди у цій частині не вважається систематичним і не може бути підставою для його розірвання, але повторне порушення може свідчити про систематичність. Враховуючи, що до відносин, пов`язаних з орендою землі, застосовуються також положення ЦК України, необхідно виходити з того, що при вирішенні судом питання щодо розірвання договору оренди землі за обставин систематичного невнесення орендної плати застосуванню також підлягають положення частини другої статті 651 ЦК України. Згідно з якими договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених законом, або договором. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. Стаття 611 ЦК України передбачає різні правові наслідки порушення зобов`язання, до яких належать, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом або розірвання договору, зміна умов зобов`язання, сплата неустойки, відшкодування збитків і моральної шкоди. Застосування такого правового наслідку, як розірвання договору судом, саме з підстави істотності допущеного порушення договору, що значною мірою позбавляє того, на що особа розраховувала при укладенні договору, відповідає загальним засадам цивільного законодавства, до яких згідно з п. 6 ч. 1 ст. 3 ЦК України належать, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо виплати орендної плати є самостійною та достатньою підставою для розірвання такого договору, незважаючи на те, чи виплачена в подальшому заборгованість, і не має правового значення для вирішення позовних вимог про розірвання договору оренди. Про те, що сам факт систематичного порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є самостійною підставою для розірвання такого договору, свідчить усталена судова практика Верховного Суду. Зокрема, такий правовий висновок викладений у постановах Верховного Суду України від 28 вересня 2016 року у справі № 6-977цс16 та від 12 грудня 2012 року у справі № 6-146цс12. У постанові Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 06 березня 2019 року у справі № 183/262/17 (провадження № 61-1932сво18) зроблено висновок, що підставою для розірвання договору оренди землі є систематична несплата орендної плати (два та більше випадки). При цьому, систематична сплата орендної плати не у повному обсязі, визначеному договором, тобто як невиконання, так і неналежне виконання умов договору, є підставою для розірвання такого договору, оскільки згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 02 травня 2018 року у справі № 925/549/17. При цьому систематичне порушення договору оренди земельної ділянки щодо сплати орендної плати є підставою для розірвання договору, незважаючи на те чи виплачена в подальшому заборгованість. Той факт, що відповідач сплатив усю суму заборгованості з орендної плати, не має правового значення для вирішення цього спору. Згідно з пунктом 4 частини другої статті 532 ЦК України, якщо місце виконання зобов`язання не встановлено у договорі, виконання провадиться за грошовим зобов`язанням - за місцем проживання кредитора, а якщо кредитором є юридична особа, - за її місцезнаходженням на момент виникнення зобов`язання. Якщо кредитор на момент виконання зобов`язання змінив місце проживання (місцезнаходження) і сповістив про це боржника, зобов`язання виконується за новим місцем проживання (місцезнаходженням) кредитора з віднесенням на кредитора всіх витрат, пов`язаних із зміною місця виконання. Частиною першою статті 537 ЦК України передбачено, що боржник має право виконати свій обов`язок шляхом внесення належних з нього кредиторові грошей або цінних паперів у депозит нотаріуса, нотаріальної контори в разі: 1) відсутності кредитора або уповноваженої ним особи у місці виконання зобов`язання; 2) ухилення кредитора або уповноваженої ним особи від прийняття виконання або в разі іншого прострочення з їхнього боку; 3) відсутності представника недієздатного кредитора. Згідно з частиною першою статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Частиною першою статті 613 ЦК України передбачено, що кредитор вважається таким, що прострочив, якщо він відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником, або не вчинив дій, що встановлені договором, актами цивільного законодавства чи випливають із суті зобов`язання або звичаїв ділового обороту, до вчинення яких боржник не міг виконати свого обов`язку. Укладаючи Договір оренди, позивач та Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Надія України» погодили, що орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки, що на дату укладання договору складає 3302,51 грн. За бажанням Орендодавця розрахунок може бути проведено у натуральній формі або у відробітковому вигляді. Орендна плата сплачується щорічно з 01 серпня по 31 грудня поточного року, за який вноситься орендна плата. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 82562,75 грн. (п.п. 5, 9, 11 Договору). Але відповідач не надав відповідних доказів, які б підтверджували сплату ним орендної плати згідно умов Договору. Відповідачем не доведено належними доказами, що позивач отримував кошти. Також, відповідач не скористався іншими встановленими законодавством способами щодо належного виконання ним взятих на себе обов`язків зі сплати орендних платежів. З урахуванням викладеного, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача про розірвання Договору оренди укладеного між ним і СТОВ «Надія України», а також скасування його державної реєстрації, підлягає задоволенню. Щодо вимог позивача про стягнення орендної плати, пені в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення (п. 14 Договору) і 3% річних (ст. 625 ЦК України), суд зазначає наступне. Щодо вимоги про стягнення орендної плати суд зазначає: в договорі оренди землі сторонами визначено розмір орендної плати на рівні 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки , що на дату укладання цього договору складає 3302,51 грн. Згідно розрахунків наведених позивачем до стягнення підлягає заборгованість по орендній платі за 2019 рік - 3302,51 грн. (Нормативна грошова оцінка 82562,75 грн. орендна плата у грошовій формі у розмірі 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( п. 9 Договору оренди землі ), що становить 3302,51 грн. ( 82562,75 грн. х 4%); за 2020 рік - 3302,51 грн (Нормативна грошова оцінка становить - 82562,75 грн . орендна плата у грошовій формі у розмірі: 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( п. 9 Договору оренди землі ), становить 3302,51 грн. ( 82562,75 грн. х 4%). Також позивач просить стягнути з відповідача орендну плату за 2021 рік 3302,51 грн. (Нормативна грошова оцінка 82562,75 грн. орендна плата у грошовій формі у розмірі: 4% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки ( п. 9 Договору оренди землі ), становить 3302,51 грн. ( 82562,75 грн. х 4%). Таким чином, відповідач порушив свої зобов`язання щодо своєчасності розрахунку за користування земельною ділянкою за 2019-2021 роки, нехтує умовами Договору оренди землі, який є його істотною умовою, а позивач - не отримав того, на що розраховував за Договором оренди землі. Але, незважаючи на приписи чинного законодавства України та на умови Договору оренди, відповідач не виявив волі для вирішення цього спору у позасудовому порядку. На момент розгляду справи зобов`язання відповідача в частині своєчасності та повноти проведення розрахунків є невиконаними. Заборгованість по орендній платі за використання земельної ділянки складає за: 2019 р. - 3302,51 грн.; 2020 р. - 3302,51 грн .; 2021 р. - 3302,51 грн. Відповідач не надав до суду жодних доказів того, що умови договору він виконав та сплатив орендну плату. Отже, вимоги позивача щодо стягнення орендної плати підлягають задоволенню, загальна сума заборгованості по орендній платі за період 2019-2021 р.р. становить - 9907,53 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення у розмірі 321,32 грн. Відповідно до п. 14 Договору оренди землі, у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня у розмірі 0, 01 (одна сота) відсотку несплаченої суми за кожний день прострочення. Таким чином, не сплативши орендну плату за 2019 рік в сумі 3302,51 грн. і за 2020 рік в сумі 3302,51 грн. у строки, визначені умовами договору (з 01 серпня по 31 грудня) відповідач повинен сплатити пеню визначену договором в розмірі 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, як це передбачено умовами Договору. Здійснивши перевірку розрахунку, в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення. Але, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення, позовні вимоги позивача підлягають задоволенню в сумі 321,32 грн. (сума заявлена позивачем). Стосовно позовних вимог про стягнення 3 % річних від простроченої суми боргу у сумі 198,15 грн. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються в тому числі на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України). Отже, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Доказів виконання зобов`язання Сільськогосподарським товариством з обмеженою відповідальністю «Надія України» матеріали справи не містять. З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України. Здійснивши перевірку розрахунку, в межах заявленого позивачем періоду, суд встановив, що загальна сума, яка підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, за розрахунком суду, становить суму більшу, ніж заявлена позивачем до стягнення. Але, зважаючи на те, що суд обмежений в праві вийти за межі позовних вимог в частині стягнення 3 % річних від простроченої суми. Таким чином, позовні вимоги про стягнення 3 % річних від простроченої суми заборгованості є законними та обґрунтованими і підлягають задоволенню з урахуванням розрахунків здійснених позивачем в сумі 198,15 грн. Відповідач жодного обґрунтованого розрахунку чи доказу на спростування розрахунків позивача суду не надав. Отже, вимоги позивача щодо стягнення орендної плати, 0,01% несплаченої суми за кожний день прострочення і 3 % річних від простроченої суми, підлягають задоволенню. У відповідності до ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються на відповідача.

Outcome: approved