Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

04.02.2021 року позивач [PERSON] звернулася до суду із вищезазначеною позовною заявою, яку уточнила 10.11.2021 року, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що вона є власником житлового будинку, розташо\-ваного за адресою: [ADDRESS] . Зазначений будинок належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого 17 грудня 2020 державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори за реєстром № 39763523. При зверненні\~до відділу\~реєстрації Синельниківської\~міської ради\~позивачу стало\~відомо,\~що згідно\~інформаційної довідки\~з Державного\~реєстру речових\~прав на\~нерухоме майно,\~Державного реєстру\~Іпотек,\~Єдиного реєстру\~заборон відчуже\-ння\~об`єктів нерухомого\~майна в\~Єдиному реєстрі\~заборон відчуження\~об`єктів нерухомого\~майна міститься\~записи про\~обтяження №\~4365121,\~№ 4365171,\~внесе\-них 17.01.2007\~року Першою\~синельниківською державною\~нотаріальною конто\-рою\~у вигляді\~арешту нерухомого\~майна та\~заборони на\~нерухоме майно,\~а саме\~житловий будинок\~з господарськими\~будівлями і\~спорудами,\~розташований за\~адресою:\~ [ADDRESS] ,\~на підставі\~повідомлень №\~1\~від 03.05.1979року\~та № 3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії. 3\~травня 1979\~року [PERSON] , який не є родичем позивача, а можливо колишній власник вищевказаного житлового будинку отримав позику в Синельниківській станції колії, в якій на той час працював на будівництво житлового будинку. На підставі повідомлення №1 від 03.05.1979 року Синельниківської дистанції колії, Синельниківською державною нотаріальною конторою було накладено заборону на відчуження вищевказаного житлового будинку. Позивач вважає, що [PERSON] , давно виплатив підприємству грошові кошти, взяті у позику, але на теперішній не збереглися докази виплати позики, так як пройшло більше сорока років. У зв`язку\~ з\~наявним арештом\~та \~забороною на\~відчуження позивач\~ [PERSON] \~позбавлена можливості\~реалізувати своє\~право на\~розпорядження своїм\~майном,\~тому просить\~суд скасувати обтяження\~зареєстровані в\~Єдиному реєстрі\~заборон відчуженню,\~нерухомого майна\~за №\~4365171-арешт, № 4365121-\~заборону на\~відчуження житлового\~будинку з\~господарськими будівлями\~та спорудами, розташованого за адресою:\~ [ADDRESS] , який належить [PERSON] , [INFO] , що зареєстровані 17.01.2007року Першою синельниківською державною нотаріальною конторою в на підставі повідомлень № 1 від 03.05.1979 року, № 3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії, виключивши зазначені обтяження з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Позивач до початку проведення судового засідання надала суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи без її участі. Представник відповідача [PERSON] у судовому засіданні позовні вимоги не визнала, зазначила, що позивачем не надано належних та допустимих доказів того, що [PERSON] здійснив виплату отриманої позики і твердження позивача, що [PERSON] сплатив позику ґрунтується на припущеннях. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, але матеріали справи містять заяву про розгляд справи за їх відсутності. Проти позовних вимог не заперечують. Суд, дослідивши докази, викладені в письмових матеріалах справи, давши їм належну оцінку, встановив наступне. На підставі свідоцтва про право на спадщину за законом посвідченого державним нотаріусом Першої Синельниківської державної нотаріальної контори 17 грудня 2020 року за реєстром № 593, зареєстрованого в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 39763523, за [PERSON] , [INFO] , визнано право приватної власності на житловий будинок, розташований за адресою: [ADDRESS] , в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] , померлої [INFO] (а.с3). З інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна, сформованої 29.01.2021 року, вбачається, що на буд. [ADDRESS] , власником якого зазначено « [PERSON] », накладено Першою синельниківською державною нотаріальною конторою Дніпропетровської області заборону на нерухоме майно на підставі повідомлень №1 від 03.05.1979 року та №3 від 14.05.1979 року Синельниківської дистанції колії (а.с.5). Інформація в Єдиному реєстрі боржників відносно [PERSON] відсутня. Відповідно до ч. 1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною 1 ст.317 ЦК України передбачено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. Згідно ч.1, ч. 2 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. Відповідно до ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Судом встановлено, що позивач є спадкоємцем нерухомого майна в порядку спадкування за законом, на яке відносно попереднього власника-позичальника [PERSON] було накладено заборону на його відчуження, і дана обставина позбавляє позивача розпоряджатися своєю власністю та перешкоджає їй у реалізації належних спадкових прав. На час вирішення спору судом не отримано відомостей про існування будь-яких вимог, заснованих на зобов`язанні, забезпеченим забороною відчуження майна, до [PERSON] як боржника, а також до позивача, тому на думку суду, продовження забезпечувальної дії обтяження майна за вищевикладених умов та фактичної відсутності спірних правовідносин безпідставно порушує право на вільне володіння та розпорядження майном, обмежуючи право власності [PERSON] . З метою захисту права власності позивача, за відсутності на даний час підстав для його обмеження, в т.ч. шляхом заборони відчуження належного [PERSON] майна, суд позовні вимоги задовольняє у повному обсязі. Викладені вище обставини узгоджуються із вимогою статті 1 Першого протоколу Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка закріплює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. На підставі викладеного, ст. ст.16, 317,319,321 ЦК України,

Outcome: approved