Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідачів та, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, просила визнати недійсним наступні правочини: кредитний договір №145382-М від 11.12.2020р. укладений на підставі заявки відправлений на електронну адресу [INFO] , між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та [PERSON] та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F45953); угоду до кредитного договору № 145382-М від 11.12.2020р. (автопролонгація) від 11.12.202р. укладену між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та [PERSON] та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F45953); угоду до кредитного договору № 145382-М від 11.12.2020р. (договір) від 11.12.202р. укладену між ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» та [PERSON] та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F45953). паспорт кредиту по кредитному договору №145382-М від 11.12.2020р. переказ коштів ТОВ «ФК «САН-РАЙЗ ФІНАНС» на номер картки № [NUMBER] , ID транзакція [NUMBER] , код авторизації 233010, сума коштів у розмірі 2000,00грн. о 09:40 год. 11.12.2020 р. Визнати недійсним наступні правочини: кредитний договір № 1145077-А від 11.12.2020 р. укладений на підставі заявки відправлений на електронну адресу [INFO] , між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392); угоду до кредитного договору № 1145077-А від 11.12.2020р. (автопролонгація) від 11.12.202 р. укладену між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] та підписаний за допомогою одноразового ідентифікатора у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392); паспорт кредиту по кредитному договору № 1145077-А від 11.12.2020р; переказ коштів за допомогою послуги LiqPay OUT АТ КБ «ПРИВАТБАНК», м. Дніпропетровськ, ID платежа 1502860839, на номер картки [NUMBER] - у сумі 2000,00грн. о 09:06 год. 11.12.2020р. Стягнути з відповідачів ТОВ «СС ЛОУН», ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» окремо з кожного відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог на користь [PERSON] витрати на правничу допомогу в сумі 15000,00 грн. та розподілити судовий збір сплачений у розмірі у розмірі 1816,00 грн. та у розмірі 908,00 грн. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 10 грудня 2020 року вона помітила наявність проведення махінацій із використанням свого номеру мобільного телефону [NUMBER] , про що повідомила свого мобільного оператора та електронної пошти. Невідомі особи заволоділи доступом до особистих її даних та починаючи з 10.12.2020 року продовжували вчиняти щодо неї шахрайського характеру. В наслідок шахрайських дії із незаконним використанням електронних даних невстановлена особа, шляхом обману, заволоділа її коштами які вона зберігала на банківській картці [NUMBER] , рахунок в AT «ПУМБ», чим завдала їй шкоду. Крім того, внаслідок протиправних дій, шахраї від імені, [PERSON] , зареєструвалися в інформаційно-телекомунікаційній системи ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» ([INFO]). Шахраї заповнили заявку в особистому кабінеті і після заповнення заявки на електронну адресу [INFO] (такої електронної пошти у позивача ніколи не було) був надіслано кредитний договір № 145382-М від 11.12.2020 року. Акцептування від мого імені на кредитний договір № 145382-М від 11.12.2020 року здійснювалося шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття такої пропозиції. Таке електронне повідомлення було підписано одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F45953). Одноразовий ідентифікатор був надісланий засобами зв`язку на номер [NUMBER] (номер, яким позивач вже з 10.12.2020 року не володіла). Заявка на отримання кредиту була оформлена на суму у розмірі 2000,00 грн. Зазначила, що вона не зверталась до ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» з заявкою на отримання кредитних коштів у розмірі 2000,00 грн., та кредитний договір №145382-М від 11.12.2020 р., угоду до кредитного договору № 145382-М від 11.12.2020 р. (автопролонгація) від 11.12.202р. , угоду до кредитного договору № 145382-М від 11.12.2020р. (договір) від 11.12.202р. не підписувала, одноразовий ідентифікатор у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F45953) не отримувала. Грошові кошті у розмірі 2000,00грн. не отримувала, та не користувалася цими коштами, картку з номером № [NUMBER] ніколи не відкривала. Також позивачу стало відомо, що ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» 10.02.2021 року відступило право вимоги за кредитним договором №145382-М від 11.12.2020р. з усіма додатковими угодами до цього договору ТОВ «ФІНФОРС» за договором факторингу №42987483-48. Внаслідок протиправних дії, шахраї від імені, [PERSON] зареєструвалися в інформаційно-телекомунікаційній системи TOB «СС ЛОУН» ([INFO]). Шахраї заповнили заявку в особистому кабінеті і після заповнення заявки на електронну адресу [INFO] (такої електронної пошти у позивача ніколи не було) був надіслано кредитний договір № 1145077-А від 11.12.2020 року. Акцептування від імені позивача на кредитний договір №1145077-А від 11.12.2020 року здійснювалося шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття такої пропозиції. Таке електронне повідомлення було підписано одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392). Одноразовий ідентифікатор був надісланий засобам зв`язку на номер [NUMBER] (номер, якім я вже з 10.12.2020 року не володіла). Одноразовий ідентифікатор у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392) це не позивача електронно-цифрова підпис. В ЕЦП, яка отримується офіційно в сертифікованих компаніях має не тільки Прізвище, ім`я та по батькові, а зазначається ще і РНОКПП особи, яка підписує документ за допомогою ЕЦП. Заявка на отримання кредиту була оформлена на суму у розмірі 2000,00 грн. Зазначила, що вона не зверталась до ТОВ «СС ЛОУН» з заявкою на отримання кредитних коштів у розмірі 2000,00 грн., та кредитний договір № 1145077-А від 11.12.2020р., угоду до кредитного договору № 1145077-А від 11.12.2020р. (автопролонгація) від 11.12.202р., не підписувала, одноразовий ідентифікатор у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392) не отримувала, грошові кошті у розмірі 2000,00 грн. не отримувала, та не користувалася цими коштами. На день подання позову позивачу стало відомо, що TOB «CC ЛОУН» відступило право вимоги за кредитним договором № 1145077-А від 11.12.2020р. з усіма додатковими угодами до цього договору ТОВ «ФІНФОРС». Вважає, що її права як споживача були порушені під час укладення кредитних договорів №145382-М від 11.12.2020р. та № 1145077-А від 11.12.2020р., порушення полягало у тому, що була порушена її свобода волевиявлення на укладення кредитних договорів, тобто шахраї, проти її волі уклали кредитні договори та отримали грошові кошті. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси від 30.07.2021 року справу направлено за підсудністю до Голосіївського районного суду м. Києва. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 06.09.2021 року позовну заяву залишено без руху. 01.10.2021 року від позивача надійшла заява про усунення недоліків позовної заяви. Ухвалою судді Голосіївського районного суду м. Києва від 22.10.2021 року у справі відкрито спрощене позовне провадження. 22.11.2021 року від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог. 07.02.2022 року від представника ТОВ «СС ЛОУН» надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позовних вимог заперечував посилаючись на те, що під час здійснення реєстрації Позивача в ITC Товариства, та належної її ідентифікації та верифікації, позивач: пройшла процедуру ідентифікації в ITC Товариства, а саме: надала всі свої особисті дані (ПІБ, дані паспорта (чинного на момент укладення Кредитного договору): дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації та проживання, контактні дані своєї матері тощо; надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в ITC Товариства електронної відмітки, в порядку передбаченому статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних»; створила особистий кабінет; пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому, були перераховані кредитні кошти (процедура верифікації карти детально прописана у пункті 4.8 Правил, а саме: Перевірка (верифікація) дійсності платіжної картки відбувається шляхом блокування наперед невідомої Заявнику довільної суми в розмірі від 1 копійки до 5 гривень та наступним зазначенням Заявником в особистому кабінеті конкретної суми, що була заблокована. Точний розмір зарезервованої суми Заявник може дізнатися в банківській установі, що емітувала платіжну картку та здійснити ідентифікацію та верифікацію Заявника (через CMC-повідомлення від банку та/або засобами електронного зв`язку, та/або засобами телефонного зв`язку). Також, позивач ознайомилася в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією. Крім того, якщо позивач стверджує, що вона не укладала кредитний договір, то в неї була можливість згідно зі статтею 15 Закону України «Про споживче кредитування» протягом 14 календарних днів з дня укладення кредитного договору відмовитись від кредитного договору без пояснення причин. Натомість позивач не подала Кредитодавцю заяву про відмову від Кредитного договору та продовжила користування кредитними коштами, а згодом ще й допустила прострочення виконання своїх боргових зобов`язань за Кредитним договором. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 11.02.2022 року від представника ТОВ «МІСТЕР КЕШ», який є правонаступником ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА» надійшов відзив на позовну заяву в якому він проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивач пройшла процедуру реєстрації в ITC ТОВ «Містер Кеш», без здійснення якої, вхід на сайт ТОВ «Містер Кеш» за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету, без ідентифікації та верифікації позивача та її платіжної картки, без підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором - кредитний договір між позивачем та ТОВ «МІСТЕР КЕШ» не був би укладений. Позивач зазначає, що IP-адреса, з яких було укладено Кредитний договір начебто знаходиться у місті Гостомель, Київської області. На підтвердження цього позивач надає інформацію з невстановленого сайту https://2ip.ua/ru/services/mformation-service/whois. При цьому, отримання інформації про місцезнаходження суб`єкта за IP-адресою за допомогою сторонніх, невстановлених сайтів не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ЦПК України. Більше того, наразі у вільному доступі є програмні засоби, які дозволяють змінювати ІР-адресу користувача, а тому посилання позивача на таку обставину як ІР-адреса не повинні братися судом до уваги. Посилання позивача про укладання Кредитного договору невстановленими третіми особами не повинно братися судом до уваги, оскільки оспорюваний Кредитний договір містить ідентифікуючі дані позичальника (прізвище, ім`я, по-батькові, дату народження, номер мобільного телефону, номер паспорту, коли був виданий, ким був виданий, РНОКПП, адреса проживання). Матеріали справи не містять доказів того, що Позивач повідомляла правоохоронні органи про зникнення у неї документів, які містять вищезазначені дані, а без наявності цих даних Кредитний договір не міг би бути укладеним. На підставі викладеного просив відмовити у задоволенні позову. 06.04.2022 року від позивача надійшли заперечення на відзив ТОВ «СС ЛОУН» в яких вона зазначила, що постановою Вищого господарського суду України від 26 червня 2008 р. у справі № 40/521-07 зазначено, заявлена позивачем вимога про визнання договору неукладеним не відповідає встановленим статтею 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України способам захисту цивільних прав, тобто, не може бути самостійним предметом розгляду і доказування в окремій справі. Оскільки відповідно до ч. 2 п. 1 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори, то неукладення договору, тобто його відсутність, не породжує цивільних прав та обов`язків, отже сам лише факт неукладення договору не порушує та не оспорює права і охоронювані законом інтереси сторін між якими не укладено договір. Вимога про визнання договору неукладеним є вимогою про встановлення факту, який має юридичне значення. Такий факт може встановлюватись судом лише при існуванні і розгляді спору, який виник між особами, про право цивільне. Встановлення цього факту є елементом фактичних обставин справи та обґрунтованості позовних вимог. Така вимога не призводить до поновлення порушених прав, а тому вона не може бути предметом спору та самостійно розглядатись в окремій справі. З огляду на викладену практику Верховного Суду у подібних правовідносинах, належним способом захисту для позивачки буде саме визнання недійсними оспорюваних правочинів, оскільки позивачка не знала про існування оспорюваних правочинів, не виявляла бажання їх укладати та не підписувала їх, тобто кредитні договори були укладені с порушення частини 3 та ч. 5 статті 203 ЦК України передбачають, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним. На підставі викладеного просила позов задовольнити. Від третьої особи пояснення не надійшли. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, судове засідання в справі не проводилось та особи, які беруть участь у справі не викликались. Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши надані докази, суд приходить до наступного. Встановлено, що 11 грудня 2020 року між ТОВ «СС ЛОУН» та [PERSON] було укладено електронний Кредитний договір №1145077-А. Кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит Товариства з обмеженою відповідальністю «СС ЛОУН», які затверджені 30 листопада 2020 року наказом ТОВ «СС ЛОУН» №3011-1. Примірний кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті Товариства www.ccloan.ua в розділі юридична інформація https://www.cc1oan.ua/vuridichna-informatsiya/ і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням Кредитного договору. Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Згідно з пунктом 2.6.1. Кредитного договору сума кредиту 2000,00 грн. Відповідно до пункту 2.6.2. Кредитного договору строк кредиту з 11.12.2020 р. по 09.01.2021 р. включно. Згідно з пунктом 2.6.3. Кредитного договору запланована дата повернення кредиту 09.01.2021 р. Пунктом 2.6.4. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 3.65%. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Також встановлено, що 11 грудня 2020 року між ТОВ «МІСТЕР КЕШ», який є правонаступником Товариства з обмеженою відповідальністю «Еквіфін Україна» та [PERSON] було укладено електронний Кредитний договір №145382-М. Кредитний договір було укладено на підставі Примірного кредитного договору та Правил надання коштів в кредит затверджених ТОВ «Еквіфін Україна», 02 грудня 2020 року наказом ТОВ «Еквіфін Україна» №0212-1. Примірний кредитний договір та Правила розміщені у вільному доступі на Веб-сайті Товариства https://mistercash.ua/ в розділі https://mіstercash.ua/about/ і будь-яка особа, яка бажає отримати кредит, в тому числі Позивач, мав та має можливість ознайомитись з цими та іншими документами перед укладанням Кредитного договору. Відповідно до пункту 2.1. Кредитного договору за цим Договором Кредитор зобов`язується надати Позичальнику в користування грошові кошти (кредит) на умовах строковості, зворотності, платності, а Позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом відповідно до умов цього Договору. Згідно з пунктом 2.6.1. Кредитного договору сума кредиту 2000,00 грн. Відповідно до пункту 2.6.2. Кредитного договору строк кредиту з 11.12.2020 р. по 09.01.2021 р. включно. Згідно з пунктом 2.6.3 Кредитного договору запланована дата повернення кредиту 09.01.2021 р. Пунктом 2.6.4. Кредитного договору встановлено, що за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти за акційною процентною ставкою в розмірі 0.01% від суми кредиту за кожен день користування кредитом. Реальна річна процентна ставка за користування кредитом становить 3.65%. Нарахування процентів за користування кредитом здійснюється за фактичну кількість днів користування кредитом, а саме за період з дати видачі кредиту і до запланованої дати повернення кредиту включно. Позивач вважає, що вказані кредитні договори; угоди до кредитного договору; паспорта кредиту, переказ коштів підлягають визнанню недійсними, оскільки вони були укладені внаслідок шахрайських дій. В обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що внаслідок протиправних дії, шахраї від імені, [PERSON] зареєструвалися в інформаційно-телекомунікаційній системи TOB «СС ЛОУН» ([INFO]) та ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА». Шахраї заповнили заявку в особистому кабінеті і після заповнення заявки на електронну адресу [INFO] (такої електронної пошти у позивача ніколи не було) був надіслано кредитний договір № 1145077-А від 11.12.2020 року. Акцептування від імені позивача на кредитний договір №1145077-А від 11.12.2020 року здійснювалося шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття такої пропозиції. Таке електронне повідомлення було підписано одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392). Одноразовий ідентифікатор був надісланий засобам зв`язку на номер [NUMBER] (номер, якім я вже з 10.12.2020 року не володіла). Також, було направлено кредитний договір № 145382-М від 11.12.2020 року. Акцептування від її імені на кредитний договір № 145382-М від 11.12.2020 року здійснювалося шляхом надсилання електронного повідомлення про прийняття такої пропозиції. Таке електронне повідомлення було підписано одноразовим ідентифікатором у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F45953). Одноразовий ідентифікатор був надісланий засобами зв`язку на номер [NUMBER] . Одноразовий ідентифікатор у вигляді алфавітно-цифрової послідовності (F67392) та (F45953) це не позивача електронно-цифрова підпис. В ЕЦП, яка отримується офіційно в сертифікованих компаніях має не тільки Прізвище, ім`я та по батькові, а зазначається ще і РНОКПП особи, яка підписує документ за допомогою ЕЦП. Заявки на отримання кредиту були оформлені на суму у розмірі 2000,00 грн. Зазначила, що вона не зверталась до ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «МІСТЕР КЕШ» з заявками на отримання кредитних коштів у розмірі 2000,00 грн., та кредитні договори не підписувала , не укладала, і кошти по ним не отримувала і не користувалася ними. На підтвердження своїх доводів позивач посилалась на Через [INFO] (Информация об ІР адресе) було встановлено, з якого місця знаходження була здійснена реєстрація в особистому кабінеті [INFO] (TOB «СС ЛОУН») для укладення кредитного договору № 1145077-А від 11.12.2020р. З цієї інформації вбачається, що в особистому кабінеті [INFO] (TOB «СС ЛОУН») була здійснена реєстрація з Запоріжжя, через провайдера АТ «КІЇВСТАР». При цьому заявка на отримання кредиту була подана з ІР адреса [NUMBER] о 08:34 годин 11.12.2020р., і вже о 09:06 годин 11.12.2020 року був виданий кредит. При цьому, позивач зазначила, що вона не могла одночасно знаходиться [INFO] в м. Одесі і в Запоріжжі, Запорізька область. Також посилалась на сайт [INFO] (Информация об ІР адресе) яким встановлено, з якого місця знаходження була здійснена реєстрація в особистому кабінеті [INFO] (ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА») для укладення кредитного договору № №145382-М від 11.12.2020р. З цієї інформації вбачається, що в особистому кабінеті [INFO] (ТОВ «ЕКВІФІН УКРАЇНА») була здійснена реєстрація з Гостомеля, Київська область, через провайдера ПрАТ «МТС Україна». При цьому заявка на отримання кредиту була подана з ІР адреса [NUMBER] о 09:08 годин 11.12.2020р., і вже о 09:21 год. 11.12.2020 року був виданий кредит. При цьому, позивач зазначила, що вона не могла одночасно знаходиться 11.12.2020 року в м. Одесі і в Гостомелі, Київської області. Крім того зазначила, що до того моменту, як шахраї заволоділи всіма її даними, та отримали доступ до її рахунку в ПУМБ банку, на її рахунку було 36000,00 грн., тобто у неї не було необхідності через інтернет-сайт звертатися до ТОВ «СС ЛОУН» та ТОВ «МІСТЕР КЕШ», щоб отримати кредит на суму 2000,00 грн., тобто в грошах вона не потребувала. Однак, вказані посилання позивача як на підставу для визнання кредитного договору укладеного з ТОВ «СС ЛОУН» не знайшли свого підтвердження при розгляді справи, з огляду на наступне. Згідно з частиною 1 статті 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Частиною 1 статті 205 ЦК України визначено правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Згідно з частиною 1 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства (стаття 628 ЦК України). Стаття 6 та 627 ЦК України визначають, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Статтею 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Відповідно до частини 1 статті 639 ЦК України договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Згідно з частиною 2 статті 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася. Якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій Формі. Відповідно до частини першої статті 181 Господарського кодексу України господарський договір, як правило, існує в вигляді єдиного документа, підписаного сторонами. Допускається укладення господарських договорів у спрощеній формі шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами та іншими засобами електронної комунікації, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлення, якщо законом не встановлено спеціальні норми до форми та порядку укладення даного виду договорів. Аналізуючи викладене, слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (Постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 16 грудня 2020 року у справі № 561/77/19). Статтями 1054, 1055 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Кредитний договір укладається у письмовій формі. Електронний договір - домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі (пункт 5 частини 1 статті З Закону України «Про електронну комерцію»). Згідно з частиною 12 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа. Електронні документи (повідомлення), пов`язані з електронним правочином, можуть бути подані як докази сторонами та іншими особами, які беруть участь у судовому розгляді справи. Докази, подані в електронній формі та/або у формі паперових копій електронних повідомлень, вважаються письмовими доказами згідно із статтею 64 Цивільного процесуального кодексу України, статтею 36 Господарського процесуального кодексу України та статтею 79 Кодексу адміністративного судочинства України. Згідно з частиною 8 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» у разі якщо укладення електронного договору відбувається в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, для прийняття пропозиції укласти такий договір особа мас ідентифікуватися в такій системі та надати відповідь про прийняття пропозиції (акцепт) у порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Такий документ оформляється у довільній формі та має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправления (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправления (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним. Відповідно до частини 6 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом. Отже, чинне законодавство України надає можливість укладати кредитні договори у формі електронного документу з використанням електронних підписів сторонами. Згідно з пунктом 1 статті 9 Закону України «Про споживче кредитування» кредитодавець розміщує на своєму офіційному веб-санті інформацію, необхідну для отримання споживчого кредиту споживачем. Така інформація повинна містити наявні та можливі схеми кредитування у кредитодавця. Споживач перед укладенням договору про споживчий кредит має самостійно ознайомитися з такою інформацією для прийняття усвідомленого рішення. Встановлено, що позивач зайшла на Веб-сайт TOB «СС ЛОУН» [INFO], де вона мала змогу ознайомитись з текстом Примірного Кредитного договору, Правилами, Паспортом кредиту (інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма), інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією Товариства, фінансовим звітом тощо. Згідно з пунктом 4.1. Правил відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ці Правила є публічною пропозицією Товариства укласти кредитний договір на умовах встановлених Товариством. Надалі Позивач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «СС ЛОУН», що свідчить, що Позивач ознайомилася з Правилами та іншою наданою їй інформацією (роздруківки сторінок з ITC Товариства додаються). Під час здійснення реєстрації Позивача в ITC Товариства, та належної її ідентифікації та верифікації, Позивач: пройшла процедуру ідентифікації в ITC Товариства, а саме: надала всі свої особисті дані (ПІБ, дані паспорта (чинного на момент укладення Кредитного договору): дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації та проживання, контактні дані своєї матері тощо; надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в ITC Товариства електронної відмітки, в порядку передбаченому статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних»; створила особистий кабінет; пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому, були перераховані кредитні кошти (процедура верифікації карти детально прописана у пункті 4.8 Правил, а саме: Перевірка (верифікація) дійсності платіжної картки відбувається шляхом блокування наперед невідомої Заявнику довільної суми в розмірі від 1 копійки до 5 гривень та наступним зазначенням Заявником в особистому кабінеті конкретної суми, що була заблокована. Точний розмір зарезервованої суми Заявник може дізнатися в банківській установі, що емітувала платіжну картку та здійснити ідентифікацію та верифікацію Заявника (через CMC-повідомлення від банку та/або засобами електронного зв`язку, та/або засобами телефонного зв`язку); ознайомилася в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією. Також з метою завершення процесу ідентифікації та верифікації Позивача співробітник кредитного відділу Кредитодавця отримав звіт з Українського бюро кредитних історій щодо Позичальника (додається). Надалі для безпосереднього оформлення кредиту Позивач в ITC Відповідача обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, Правилами, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», про що Позивач поставила відповідну відмітку в ITC Товариства, після чого створив заявку на отримання кредиту згідно з обраними Позивачем умовами. Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кррдитодавець зробив Позичальнику пропозицію в її Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими Заявник мала можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору. Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору Позивач уклала з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний Позивачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «F67392». Після укладання Кредитного договору, 11 грудня 2020 року о 09 год. 06 хв. 47 сек. Позивач отримала кредит від Кредитодавця в сумі 2000,00 грн. на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується карткою рахунку 376 за 11.12.2020 - 24.12.2021; витягом з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу LiqPay АТ КБ «ПриватБанк», згідно з Договором №3537 від 08.08.2019 р. (додається); копією довідки АТ КБ «ПриватБанк» №Е.42.0.0.0/4-211224/21489 від 24 грудня 2021 року про верифікацію платіжної картки Позичальника; копією довідки АТ КБ «ПриватБанк» Е.42.0.0.0/4-211224/21161 від 24 грудня 2021 року про переказ грошових коштів на платіжну картку Позичальника; копією Договору №3537 про надання послуг в системі LiqPay від 8 серпня 2019 року, відповідно по умов якого АТ КБ «ПриватБанк» надає дистанційне обслуговування, фінансові послуги з прийому платежів за допомогою системи LiqPay, а також забезпечує технологічне обслуговування з прийому платежів та/або перерахування грошових коштів; копією витягу з платіжної системи «LiqPay» щодо переказу Позивачу коштів на її платіжну картку (службова інформація). Також згідно з пунктом 6 частини 1 статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення»: верифікація - заходи, що вживаються суб 'єктом первинного фінансового моніторингу з метою перевірки (підтвердження) належності відповідній особі отриманих суб`єктом первинного фінансового моніторингу ідентифікаційних даних та/або з метою підтвердження даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників чи їх відсутність. Так згідно з довідкою АТКБ «ПриватБанк» №Е.42.0.0.0/4-211224/21489 від 24 грудня 2021 року картка [NUMBER] була успішно верифікована АТ КБ «ПриватБанк» 11 грудня 2020 року о 08 год 57 хв 36 сек, тобто якраз за 9 хвилин до моменту видачі кредиту Позивачу на її вищевказану картку. Таким чином, без проходження процедури реєстрації в ITC TOB «СС ЛОУН», без здійснення входу на сайт TOB «СС ЛОУН» за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету, без ідентифікації та верифікації Позивача та її платіжної картки, без підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором - Кредитний договір між Позивачем та ТОВ «СС ЛОУН» не був би укладений. Крім того встановлено, що перед укладанням договору з ТОВ «МІСТЕР КЕШ» позивач зайшла на Веб-сайт https://mistercash.ua/, де вона мала змогу ознайомитись з текстом примірного Кредитного договору, Правилами, інформацією передбаченою частиною 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг», ліцензією Товариства, фінансовим звітом тощо. Згідно з пунктом 4.1. Правил відповідно до частини четвертої статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» ці Правила є публічною пропозицією Товариства укласти кредитний договір на умовах встановлених Товариством. Надалі Позивач пройшла реєстрацію в Інформаційно-телекомунікаційній системі ТОВ «МІСТЕР КЕШ», що свідчить, що Позивач ознайомилася з Правилами та іншою наданою їй інформацією. Під час здійснення реєстрації Позивача в ITC Товариства, та належної її ідентифікації та верифікації, Позивач: пройшла процедуру ідентифікації в ITC Товариства, а саме: надала всі свої особисті дані (ПІБ, дані паспорта (чинного на момент укладення Кредитного договору): дату та рік народження, ідентифікаційний номер, свій номер мобільного телефону, електронну пошту, місце реєстрації та проживання, контактні дані своєї матері тощо; надала згоду на обробку персональних даних, шляхом проставлення в ITC Товариства електронної відмітки, в порядку передбаченому статтею 2 Закону України «Про захист персональних даних»; створила особистий кабінет; пройшла процедуру верифікації своєї платіжної картки, на яку в подальшому, були перераховані кредитні кошти (процедура верифікації карти детально прописана у пункті 4.8 Правил, а саме: Перевірка (верифікація) дійсності платіжної картки відбувається шляхом блокування наперед невідомої Заявнику довільної суми в розмірі від 1 копійки до 5 гривень та наступним зазначенням Заявником в особистому кабінеті конкретної суми, що була заблокована. Точний розмір зарезервованої суми Заявник може дізнатися в банківській установі, що емітувала платіжну картку та здійснити ідентифікацію та верифікацію Заявника (через CMC-повідомлення від банку та/або засобами електронного зв`язку, та/або засобами телефонного зв`язку); ознайомилася в Особистому кабінеті з Паспортом кредиту - інформація, яка надається споживачу до укладення договору (стандартизована форма) в порядку, за формою та за змістом, що передбачені статтею 9 Закону України «Про споживче кредитування» та іншою необхідною інформацією. Також з метою завершення процесу ідентифікації та верифікації Позивача співробітник кредитного відділу Кредитодавця отримав звіт з Українського бюро кредитних історій щодо Позичальника . Надалі для безпосереднього оформлення кредиту Позивач в ITC Відповідача обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, Правилами, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», про що Позивач поставила відповідну відмітку в ЩС Товариства, після чого створив заявку на отримання кредиту згідно з обраними Позивачем умовами. Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кредитодавець зробив Позичальнику пропозицію в її Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими Заявник мала можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору. Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору Позивач уклала з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний Позивачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором «145953». Після укладання Кредитного договору, 11 грудня 2020 року о 09 год. 20 хв. 49 сек. Позивач отримала кредит від Кредитодавця в сумі 2000,00 грн на свою платіжну карту № [NUMBER] , що підтверджується карткою рахунку 376 за 11.12.2020 - 24.12.2021; витягом від 04 березня 2021 року з реєстру наданих кредитів, здійснених за допомогою сервісу Sunrise (bigwallet), згідно з Договором на переказ коштів №7 від 12 жовтня 2020 року); копією повідомлення ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» від 17 січня 2022 року щодо успішного перерахування коштів на картку позичальника; копією Договору на переказ коштів №7 від 12 жовтня 2020 року, відповідно по умов якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «САН-РАЙЗ ФІНАНС» забезпечує переказ коштів, ініційованих у безготівковій формі Клієнтом на користь Отримувачів, відповідно до заяв на переказ коштів, сформованих у вигляді реєстру; копією витягу з платіжної системи ТОВ «Фінансова компанія «Сан-Райз Фінанс» щодо переказу Позивачу коштів на його платіжну картку (службова інформація). Отже, без проходження процедури реєстрації в ITC ТОВ «МІСТЕР КЕШ», без здійснення входу на сайт ТОВ «МІСТЕР КЕШ» за допомогою Логіна Особистого кабінету і Пароля Особистого кабінету, без ідентифікації та верифікації Позивача та його платіжної картки, без підписання Кредитного договору електронним підписом одноразовим ідентифікатором - Кредитний договір між Позивачем та ТОВ «МІСТЕР КЕШ» не був би укладений. Подібні ситуації перебували на розгляді Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду і знайшли своє відображення у постановах від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18 та від 7 жовтня 2020 року у справі №127/33824/19. У вказаних справах Верховний Суд підтвердив дійсність електронних кредитних договорів укладених на відстані (з використанням ITC Кредитодавця) та їх підписання Позивачем електронним підписом одноразовим ідентифікатором. Крім того, у разі не укладання договорів у позивача була можливість згідно зі статтею 15 Закону України «Про споживче кредитування» протягом 14 календарних днів з дня укладення Кредитного договору відмовитись від Кредитного договору без пояснення причин. Споживач має право протягом 14 календарних днів з дня укладення договору про споживчий кредит відмовитися від договору про споживчий кредит без пояснення причин, у тому числі в разі отримання ним грошових коштів. Натомість Позивач не подала Кредитодавцям заяви про відмову від Кредитного договору та продовжила користування кредитними коштами, а згодом ще й допустила прострочення виконання своїх боргових зобов`язань за Кредитним договором. Щодо належної ідентифікації позивача та її даних, то слід зазначити наступне. У позовній заяві зазначено, що частина контактної інформації щодо позивача (місце роботи, електронна пошта) не відповідають дійсності. Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення» TOB «СС ЛОУН» та ТОВ «МІСТЕР КЕШ» відноситься до суб`єктів первинного фінансового моніторингу. Суб 'єктами первинного фінансового моніторингу є: 1) банки, страховики (перестраховики), страхові (перестрахові) брокери, кредитні спілки, ломбарди та інші фінансові установи; Відповідно до пункту 34 статті 1 Закону, належною перевіркою клієнта вважається здійснення суб`єктом первинного фінансового моніторингу заходів, що включають ідентифікацію та верифікацію клієнта (його представника). Згідно з пунктами 6, 26, 27 статті 1 Закону верифікація - заходи, що вживаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу з метою перевірки (підтвердження) належності відповідній особі отриманих суб`єктом первинного фінансового моніторингу ідентифікаційних даних та/або з метою підтвердження даних, що дають змогу встановити кінцевих бенефіціарних власників чи їх відсутність; ідентифікаційні дані - сукупність даних, що дає змогу однозначно встановити особу, а саме: для фізичної особи - відомості, зазначені у пункті 1 частини восьмої та у пункті 1 частини дев 'ятої статті 11 цього Закону; ідентифікація - заходи, що вживаються суб`єктом первинного фінансового моніторингу для встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних; Відповідно до частини 4 статті 11 Закону Ідентифікація та верифікація клієнта здійснюються до встановлення ділових відносин, вчинення правочинів (крім випадків, передбачених цим Законом), проведення фінансової операції, відкриття рахунка. Встановлено, що з метою завершення процесу ідентифікації та верифікації Позивача співробітник кредитного відділу Кредитодавців отримав звіт з Українського бюро кредитних історій щодо Позичальника. Надалі для безпосереднього оформлення кредиту Позивач в ITC Відповідача обрала бажану суму кредиту та строк кредитування; ознайомилася з текстом примірного кредитного договору, що пропонувався для укладання, Правилами, інформацією зазначеною в частині 2 статті 12 Закону України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та іншою необхідною інформацією, шляхом перенаправления (відсилання) до них/неї, що повністю відповідає частині 5 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію», про що Позивач поставила відповідну відмітку в ITC Товариства, після чого створив заявку на отримання кредиту згідно з обраними Позивачем умовами. Після прийняття Кредитодавцем позитивного рішення щодо надання кредиту Позичальнику Кррдитодавець зробив Позичальнику пропозицію в її Особистому кабінеті укласти електронний Кредитний договір, який містив усі істотні умови, і з якими Заявник мала можливість ознайомитись до моменту укладання Кредитного договору. Після прийняття Позичальником умов Кредитного договору Позивач уклала з Товариством електронний Кредитний договір, який був підписаний Позивачем у відповідності до вимог частини 6 та 8 статті 11 і статті 12 Закону України «Про електронну комерцію», а саме за допомогою електронного підпису одноразовим ідентифікатором. Після укладання Кредитних договорів, 11 грудня 2020 року Позивач отримала кредит від Кредитодавців. Відповідно до статті 3 Закону України «Про організацію формування та обігу кредитних історій» кредитний звіт - сукупність інформації про суб`єкта кредитної історії, яка є повним або частковим відображенням його кредитної історії. В свою чергу кредитна історія - це сукупність інформації про юридичну або фізичну особу, що її ідентифікує, відомостей про виконання нею зобов`язань за кредитними правочинами, іншої відкритої інформації відповідно до Закону. Отже, кредитний звіт, отриманий від бюро кредитних історій, є належним та допустимим доказом дійсності ідентифікаційних даних фізичної особи. Як вбачається із наданого звіту Відповідачами було видано кредит саме [PERSON] , оскільки усі ідентифікаційні дані, зазначені Позивачем в ITC Товариства та у Кредитних договорах, повністю збігаються зі звітом з Українського бюро кредитних історій. При цьому, суд зазначає, що такі дані як номер мобільного телефону, електронна пошта та місце роботи не є постійними та можуть у будь-який момент бути змінені Позичальником. Ті відомості, які в силу закону ідентифікують позичальника (ім`я, прізвище, по-батькові, дата народження, номер паспорта та РНОКПП тощо) повністю відповідають даним Позивача. Позивач зазначає, що ІР-адреса, з якої було укладено Кредитний договір начебто знаходиться у місті Запоріжжя та Гостомелі. На підтвердження цього Позивач надає інформацію з невстановленого сайту [INFO]. Однак, отримання інформації про місцезнаходження суб`єкта за ІР-адресою за допомогою сторонніх, невстановлених сайтів не може вважатися належним та допустимим доказом в розумінні ЦПК України. Більше того, наразі у вільному доступі є програмні засоби, які дозволяють змінювати ІР-адресу користувача, а тому посилання Позивача на таку обставину як ІР-адреса судом не приймаються до уваги. Крім того, посилання Позивача про укладання Кредитних договорів невстановленими третіми особами не знайшли свого підтвердження, оскільки матеріали справи не містять доказів того, що Позивач повідомляла правоохоронні органи про зникнення у неї документів, які містять вищезазначені дані, а без наявності цих даних Кредитний договір не міг би бути укладеним. Звернення позивача до правоохоронних органів, а саме Кіберполіції та до Суворовського ВП ГУНП в Одеській області із заявою про вчинення кримінального правопорушення за ознаками злочину, передбаченого ст. 361 ч. 1 та за ст. 190 ч.3 КК України, несанкціоноване втручання в роботу електронно-обчислювальних машин (комп`ютерів), автоматизованих систем, комп`ютерних мереж чи мереж електрозв`язку, шахрайство, вчинене у великих розмірах, або шляхом незаконних операцій з використанням електронно-обчислювальної техніки також не є належним доказом у справі, оскільки досудове розслідування по кримінальним провадженням за № 12021160490000046 та за № 12021160490000047 відомості про які було внесено в ЄРДР 07.01.2021 року триває, а відкриття кримінального провадження не дає підстав для визнання укладених Договорів недійсними, оскільки для отримання грошових коштів через систему онлайн-кредитування, недостатньо заначити лише номер мобільного телефону та контактні дані позичальника, а потрібно вчинити певну сукупність дій із зазначенням персональних даних позичальника, які були відомі лише їй. Більше того, зі скріншотів з ITC Товариств вбачається, що Позивачем було вказано контакті дані своєї матері - [PERSON] ( [NUMBER] ), які повністю співпадають із тими, які були вказані у заяві про вчинення злочину від 2 лютого 2021 року. Позивачем жодним чином не зазначено звідки у «невстановлених осіб» могли бути і її дані, а також її матері. На підставі вищевикладеного, а також наданих суду доказів встановлено, що відповідачами були здійснені всі, без виключення, заходи щодо ідентифікації та верифікації Позивача, що визначені вимогами чинного законодавства України, з метою встановлення особи Позивача, належності їй номеру мобільного телефону [NUMBER] та платіжної картки № [NUMBER] . Отже, твердження Позивача, що вона не укладала Кредитних договорів із відповідачами не відповідає об`єктивній дійсності та спростовується наданими суду доказами та вищезазначеною інформацією. Таким чином, суд не вбачає підстав для задоволення позову. Окремо слід зазначити, що позивач оспорює факт укладення Кредитного договору з відповідачами, однак в прохальній частині Позивач просить суд визнати недійсними Кредитні договори, що не відповідає вимогам законодавства та правовій позиції Верховного Суду, в зв`язку з наступним. За змістом статті 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема договори та інші правочини, інші юридичні факти. Згідно з частою 1 статті 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Дво- чи багатостороннім правочином є погоджена дія двох або більше сторін (частина 4 статті 202 ЦК України ). Відповідно до законодавчого визначення правочином є перш за все вольова дія суб`єктів цивільного права, що характеризує внутрішнє суб`єктивне бажання особи досягти певних цивільно-правових результатів - набути, змінити або припинити цивільні права та обов`язки. Здійснення правочину законодавством може пов`язуватися з проведенням певних підготовчих дій учасниками правочину (виготовленням документації, оцінкою майна, інвентаризацією), однак сутністю правочину є його спрямованість, наявність вольової дії, що полягає в згоді сторін взяти на себе певні обов`язки (на відміну, наприклад, від юридичних вчинків, правові наслідки яких наступають у силу закону незалежно від волі його суб`єктів). У двосторонньому правочині волевиявлення повинно бути взаємним, двостороннім і спрямованим на досягнення певної мети; породжуючи правовий наслідок, правочин - це завжди дії незалежних та рівноправних суб`єктів цивільного права (Постанова Великої Палати Верховного Суду від 16 червня 2020 року у справі №145/2047/16-ц). Частиною 3 статті 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. У тому ж випадку, коли сторона не виявляла свою волю до вчинення правочину, до набуття обумовлених ним цивільних прав та обов`язків правочин є таким, що не вчинений, права та обов`язки за таким правочином особою не набуті, а правовідносини за ним - не виникли. Згідно з частиною 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Стаття 207 ЦК України встановлює загальні вимоги до письмової форми правочину. Так, на підставі частини першої цієї статті правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Частиною ж другою цієї статті визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). За змістом статей 15 і 16 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права у разі його порушення, невизнання або оспорювання та інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до частини 2 статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права, визнання правочину недійсним, припинення дії, яка порушує право, відновлення становища, яке існувало до порушення, примусове виконання обов`язку в натурі, зміна правовідношення, припинення правовідношення, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди, відшкодування моральної (немайнової) шкоди, визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Велика Палата Верховного Суду у своїй Постанові від 16 червня 2020 року у справі № 145/2047/16-ц прийшла до наступного висновку: «Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. Зазначена норма кореспондує частинам другій, третій статті 215 ЦК України, висвітлює різницю між нікчемним і оспорюваним правочином і не застосовується до правочинів, які не відбулися, бо є невчиненими. Разом із тим Велика Палата Верховного Суду констатує, що у випадку оспорювання самого факту укладення правочину, такий факт може бути спростований не шляхом подання окремого позову про недійсність правочину, а під час вирішення спору про захист права, яке позивач вважає порушеним шляхом викладення відповідного висновку про неукладеність спірних договорів у мотивувальній частині судового рішення».З огляду на викладене вище, вимога Позивача щодо визнання Кредитного договору недійсним з підстав оспорювання самого факту укладення правочину є такою, що не може бути задоволена, оскільки не відповідає нормам законодавства та правовій позиції Верховного Суду. Слід зазначити, що ініціювання спору про недійсність договору не для захисту цивільних прав та інтересів, а з метою ухилення від виконання зобов`язань, є неприпустимим (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17). Підсумовуючи усе вищезазначене, вбачається, що відсутні будь-які обставини, які б свідчили про невідповідність умов Кредитних договорів вимогам чинного законодавства України або про неукладання Кредитних договорів Позивачем, а всі намагання Позивача визнати Кредитний договір недійсним направлені лише на уникнення цивільно-правової відповідальності за Кредитним договором, боргові зобов`язання за яким і досі не виконані Позивачем у повному обсязі. Враховуючи викладені обставини, оцінюючи всі досліджені судом докази в їх сукупності, суд вважає, що позивач не довела належними і допустими доказами наявність обставин, що свідчать про недійсність оспорюваного договору в цілому, в зв`язку з чим суд не вбачає підстав для задоволення позову.

Outcome: dismissed