Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

У липні 2017 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК» до [PERSON] (надалі Відповідач-1), [PERSON] (надалі Відповідач-2) про стягнення кредитної заборгованості. Позивач посилається на те, що 21.11.2006 з Відповідачем-1 укладено кредитний договір № 916-008/06Р, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит в розмірі 71000 дол. США, відсоткова ставка 12% річних, кінцевий термін погашення 21.11.2031. В забезпечення виконання кредитних зобов`язань, 21.11.2006 між позивачем та Відповідачем-2 укладено договір поруки № 916/008/06Р Посилаючись на те, що відповідачем -1 не виконуються умови кредитного договору, забезпечені порукою, Відповідачем-2, позивач просить стягнути з відповідачів суму боргу в розмірі 50118,47 доларів США, витрати по сплаті судового збору 19339,03 грн. 04.09.2017 ухвалою суду відкрито провадження по справі. 23.02.2018 заочним рішенням суду позов задоволено. 02.03.2020 ухвалою суду скасовано заочне рішення від 23.02.2018, справу призначено в порядку загального позовного провадження в підготовче судове засідання. Ухвалою суду від 16.11.2020 зупинено провадження по справі, яке поновлено за ухвалою суду від 22.12.2021. 21.02.2022 ухвалою суду справу призначено до розгляду по суті. В судове засідання представник позивача не з`явився, просив розглядати справу без його участі. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового розгляду справи повідомлялася в установленому законом порядку. Заяв про участь у розгляді справи не надійшло. Суд, заслухавши представника відповідача, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Принцип захисту судом порушеного права особи будується при встановленні порушення такого права. Так, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч. 1 ст.15 ЦК України). Правом звернення до суду за захистом наділена особа, права якої порушені, невизнані або оспорені ст.3 ЦПК України. Кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів (ч.1 ст. 4 ЦПК України). Згідно принципу диспозитивності суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (ч.1 ст.13 ЦПК України). Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону (ст. 5 ЦПК України). Судом встановлено, що 21.11.2006 між АКБ «Правекс-Банк», правонаступником якого є позивач та [PERSON] було укладено кредитний договір № 916-008/06Р, відповідно до умов якого позивач надав [PERSON] кредит для споживчих цілей у сумі 71 000 доларів США зі сплатою 12 % річних з кінцевим терміном повернення до 21.11.2031, а відповідач -1 зобов`язався повернути кредит, сплатити відсотки за користування коштами і виконати свої зобов`язання згідно з даним договором. Відповідно до умов Кредитного договору позичальник зобов`язався щомісячно до 10 числа кожного місяця проводити погашення заборгованості в розмірі 237 доларів США. За умовами п. 2.1 Кредитного договору, видача кредиту здійснюється шляхом видачі коштів із каси Банку. Позивачем в повному обсязі виконано умови кредитного договору, а Відповідачем -1 отримано кошти в розмірі 71000 дол. США. Також, в забезпечення взятих на себе зобов`язань, що виникають з Кредитного договору, між позивачем та Відповідачем -2 був укладений 21.11.2006 Договір поруки № 916/008/06Р, за умовами якого, у відповідності до п. 1.1. цього договору у випадку невиконання Боржником зобов`язань за Кредитним договором, Боржник та Поручитель відповідають перед Кредитором як солідарні боржники. За наданими суду доказами вбачається, що, станом на 28.11.2016 загальна сума заборгованості за Кредитним договором 916-008/06Р від 21.11.2006 становить 50 118 доларів США 47 центів, з яких: 41 052,21 дол. США - кредит; 9 066,26 дол. США 26 - відсотки. Відповідно до ч. 1 та ч. 3 ст. 4 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Виконання цивільних обов`язків забезпечується засобами заохочення та відповідальністю, які встановлені договором або актом цивільного законодавства. Частиною 3 ст. 13 ЦК України, не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) абоутриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ч.1, ч.2, ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Статтею 614 ЦК України, передбачено, що особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відповідно до статей 611, 615 Цивільного кодексу України у випадку порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором. Відповідно до ч.1 статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності . Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Надані позивачем докази, суд визнає належними і допустимими, відповідачами не надано суду доказів на підтвердження належного виконання ними зобов`язань та спростування суми заборгованості перед позивачем та заявлених позовних вимог. З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з [PERSON] , [PERSON] солідарно на користь Акціонерного товариства «ПРАВЕКС БАНК»слід стягнути заборгованість в сумі 50118,47 дол. США. Питання розподілу судових витрат суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України. Позивачем при подачі позову до суду сплачено судовий збір в сумі 19339,03 грн., який підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача.

Outcome: approved