Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

У грудні 2021 року до Білоцерківського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява [PERSON] до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про захист прав споживача та стягнення депозитних коштів. В обґрунтування позовних вимог [PERSON] вказувала, що 06 червня 2012 року між нею та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» укладено договір № SAMDN28000726267247 «вклад «Копилка», 6 місяців. За умовами даного договору, сума внесеного вкладу становить 200,00 дол.США 00 центів, строком на 6 місяців, з нарахуванням відсотків у розмірі 7,75 річних, на підтвердження чого банк відкрив особовий рахунок № [NUMBER] . Пунктом 5 Договору передбачено, що у випадку, якщо по закінченню вкладу клієнт не заявляє банку про відказ у продовженні строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на один строк, зазначений в пункті 1 даного Договору. Термін вкладу продовжується без явки клієнта до відділення банку. При цьому, відлік нового строку вкладу і нового мінімального строку вкладу починається від дня, наступного за датою закінчення попереднього строку вкладу. 21 жовтня 2021 року вона звернулася до відділення банку, що розташоване в м.Біла Церква, провул.Грузинський, 6, з проханням повідомити суму нарахованих процентів за договором та розірвати договір і виплатити суму вкладу та нараховані відсотки. Працівниця банку повідомила, що виплатити кошти можливо лише після проведення ідентифікації та верифікації її даних як клієнта банку, шляхом копіювання паспорту та індивідуального податкового номеру. Після проведення ідентифікації у виплаті депозиту їй відмовили, з тих підстав, що має заборгованість перед банком, яку за правилами банку, спочатку потрібно сплатити, а лише потім можливо отримати депозит. До цього моменту ніяких розрахунків між нею та банком не було, нараховані відсотки їй не виплачувались. Після чого, на поштову адресу банку нею було направлено два письмові запити від 29 жовтня 2021 року та від 11 листопада 2021 року стосовно порядку отримання депозитних коштів та розірвання договору. 01 грудня 2021 року вона отримала відповідь банку з проханням погасити існуючу заборгованість. При цьому, жодних документів, які б підтверджували факт існування такого боргу з її боку перед банком, його детальний розрахунок, дата виникнення та обґрунтування суми боргу, до відповіді не додавалися. Крім того, вказувала, що з дня укладення договору - 06 грудня 2012 року до дня підготовки позовної заяви - 07 грудня 2021 року минуло 114 місяців, за які мають бути нараховані та сплачені відсотки по вкладу. Розмір нарахованих на вклад відсотків станом на 07.12.2021 складає 147,36 доларів США. Посилаючись на вказані обставини, позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на її користь суму вкладу у розмірі 200,00 доларів США, що еквівалентно 5 475 грн. 82 коп. за офіційним курсом НБУ (27,38) станом на 07 грудня 2021 року та відсотки - у розмірі 147,36 доларів США, що еквівалентно 4 034,48 грн. за офіційним курсом НБУ (27,38), нараховані станом на 07 грудня 2021 року, всього 347,36 дол. США, що еквівалентно 9 510,30 грн. за офіційним курсом НБУ (27,38), що розраховано станом на 07 грудня 2021 року. Ухвалою суду від 15 грудня 2021 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні без повідомлення (виклику) учасників справи. Вказаною ухвалою витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" виписку по особистому рахунку обліку суми вкладу позивача [PERSON] та виписку про рух коштів по особистому рахунку сум за відсотками, які фіксують факт здійснення банківських операцій банком і споживачем послуги. З матеріалів справи вбачається, що позивач [PERSON] отримала ухвалу про відкриття провадження 21 грудня 2021 року. Відповідач Акціонерне товариство «ПриватБанк» отримали ухвалу про відкриття провадження та позовну заяву з додатками до неї 10 лютого 2022 року. Ухвалою суду від 18 квітня 2022 року витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" виписку по особистому рахунку обліку суми вкладу позивача [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий 28 травня 2010 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та виписку про рух коштів по особистому рахунку сум за відсотками, які фіксують факт здійснення банківських операцій банком і споживачем послуги та належним чином завірену копію договору № SAMDN28000726267247 «вклад «Копилка», 6 місяців» від 06 червня 2012 року укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», відомості про те, чи видавалася ощадна книжка на підтвердження укладеного договору та квитанція (прибутковий касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Проте, станом на 19 травня 2022 року докази на адресу суду не надходили. 19 травня 2022 року позивачем [PERSON] подана до суду заява про зміну предмета позову, а саме просила суд ухвалити рішення, яким стягнути з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на свою користь суму вкладу у валюті договору у розмірі 200 доларів США 00 центів США та відсотки у валюті договору - у розмірі 147 доларівСША 36 центів США, нараховані станом на 07 грудня 2021 року, а всього 347 доларів США 36 центів США, посилаючись на те, що суд згідно чинного законодавства суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті у правовідносинах, які виникли при здійсненні валютних операцій. 01 червня 2022 року до суду від Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» надійшов відзив на позовну заяву з проханням відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. Заперечення обґрунтовані тим, що 13 серпня 2010 року [PERSON] звенулась до Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 13 серпня 2010 року. Того ж дня, [PERSON] отримала платіжну карту «Універсальна» з встановленим кредитним лімітом у розмірі 6000,00 грн. Станом на 22 лютого 2022 року кредитна заборгованість становить 16 606,08 грн. 06 червня 2012 року між Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк» та [PERSON] було укладено договір № SAMDN28000726267247 «вклад «Копилка», 6 місяців, на суму 200,00 доларів США, на строк 6 місяців до 06 грудня 2012 року. Відповідно до п.12 вказаного договору - при наявності у клієнта простроченої заборгованості по кредитним лімітам, отриманим клієнтом в Банку, або по кредитах, по яких клієнт виступає поручителем, а також по відсотках за використання кредитних коштів, банк має право на свій розсуд після закінчення строку вкладу, вклад та нараховані відсотки перерахувати на поточний/картковий рахунок Клієнта або розірвати існуючий договір, при цьому банк надсилає клієнту письмове повідомлення з датою розірвання існуючого договору. Вклад та нараховані відсотки перераховуються на поточний/картковий рахунок Клієнта. Відповідно до виписки по депозитному рахунку відкритого на ім`я [PERSON] за період з 06 червня 2012 року по 26 травня 2022 року сума залишку станом на 07 грудня 2012 становить 0,00 USD. Тому позовні вимог [PERSON] є безпідставними та необгрутованими. Крім того, [PERSON] не надано доказів, які на думку позивача відповідають її твердженням. Враховуючи, що учасники справи належним чином повідомленні про розгляд справи, клопотань із запереченнями проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін на адресу суду не надходило, відповідачем подано відзив на позовну заяву, докази, які були витребувані судом на адресу суду не надійшли, тому суд вважає на можливе провести розгляд справи на підставі наявних в матеріалах справи доказів. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне. 06 червня 2012 року між позивачем [PERSON] та відповідачем Публічним акціонерним товариством «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» був укладений договір № SAMDN28000726267247. Відповідно до п.1 договору сума вкладу становить 200,00 USD, на строк 6 місяців по 06 грудня 2012 року включно. Процентна ставка по вкладу становить 7,75 % річних. На виконання договору банк видав вкладнику електронну ощадну книжку № 1201000207464012, що дозволяє отримати в банкоматах ПАТ КБ «ПриватБанк» інформацію про суму вкладу та проценти і для внесення суми вкладу відкрити особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до п.2 договору нарахування відсотків по вкладу починається з першого робочого дня, слідуючого за днем надходження грошових коштів в банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи із фактичної кількості днів у році по ставці, зазначеній в п.1 з врахуванням п.п.5 і 6 даного договору. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить. Проценти нараховуються в кінці строку вкладу, обумовленого в п.1 даного договору, шляхом зарахування їх до суми вкладу. У випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на один термін, вказаний в п.1 даного договору.Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового строку вкладу і нового мінімального строку вкладу починається з дня, слідуючого за датою закінчення попереднього строку вкладу (п.5). Згідно п.5 договору строк дії вкладу був неодноразово пролонгований. При продовжені строку вкладу розрахунок процентів на кожен новий термін вкладу здійснюється по процентній ставці, діючій в банку для продовжуваних депозитних вкладів даного найменування і строку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за черговий строк вкладу нараховуються на суму вкладу. Слідуюче продовження строку вкладу здійснюється в такому ж порядку (п.7 договору). Відповідно до п.7 договору - при розірванні вкладу по ініціативі банку клієнту повертається сума вкладу і виплачуються відсотки, нараховані відповідно з умовами даного договору, за фактичний строк користування вкладом. Відповідно до п.12 договору - при наявності у клієнта простроченої заборгованості по кредитам чи кредитним лімітам, отриманим клієнтом в банку, чи по кредитам, по яким клієнт являється поручителем, а також по процентам за їх використання, банк має право на власний розсуд після закінчення строку вкладу, вклад та нараховані проценти перерахувати на поточний/картковий рахунок клієнта чи розірвати даний договір. При цьому банк направляє клієнту письмове попередження з вказівкою дати розірвання даного договора. Вклад і нарахувані відсотки перераховуються на поточний/картковий рахунок клієнта. Списання коштів оформляється меморіальним ордером. 29 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «ПриватБанк» із заявою про видачу їй суми вкладу та відповідні нараховані відсотки за весь період дії договору. Отже, [PERSON] ініціювала розірвання договору банківського вкладу. Відповідно до повідомлення Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 04 листопада 2021 року, банк просив здійснити погашення заборгованості, яка існує у позивача перед банком. Листами від 04 листопада 2021 року № 20.1.0.0.0/7-211103/18770 та від 17 листопада 2021 року № 20.1.0.0.0/7-211116/10185, відповідач повідомив позивача, що не відмовляє у виплаті коштів за Договором. Виплата може бути здійснена за умови погашення заборгованості та актуалізації даних або, у разі, якщо до моменту закінчення терміну вкладу, заборгованість не буде погашена, банк, у відповідності до умов, самостійно здійснить перерахування коштів, необхідних для погашення заборгованості, та здійснить виплату залишку вкладу за договором. Просили погасити заборгованість, яка існує у позивача перед банком. Відповідно до виписки по депозитному рахунку відкритого на ім`я [PERSON] виданої АТ КБ «ПриватБанк», за період з 06 червня 2012 року по 26 травня 2022 року сума залишку станом на 07 грудня 2012 року становить 0,00 USD. З даної довідки вбачається, що відповідач після закінчення строку вкладу, а саме 07 грудня 2012 року перерахував вклад та нараховані відсотки у розмірі 310,46 USD, на поточний/картковий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] . Отже, матеріалами справи підтверджується та не заперечується відповідачем, що на виконання укладеного договору № SAMDN28000726267247 від 06 червня 2012 року позивачем було внесено на відкритий на її ім`я рахунок кошти у розмірі 200,00 доларів США. При цьому, позивач вказує, що Договір банківського вкладу неодноразово переукладався на новий строк (строк дії вкладу продовжувався) до 29 жовтня 2021 року, в порядку, визначеному п.5 Договору. Відповідно до частини першої статті 1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Банківський вклад (депозит) - це кошти в готівковій або безготівковій формі, у валюті України або в іноземній валюті, які розміщені клієнтами на їх іменних рахунках у банку на договірних засадах на визначений строк зберігання або без зазначення такого строку, які підлягають виплаті вкладнику відповідно до законів України та умов договору (стаття 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність»). Договір банківського вкладу є реальним, оплатним договором і вважається укладеним з моменту прийняття банком від вкладника або третьої особи на користь вкладника грошової суми (вкладу). Відповідно до статті 1059 ЦК України договір банківського вкладу укладається у письмовій формі. Письмова форма договору банківського вкладу вважається додержаною, якщо внесення грошової суми підтверджено договором банківського вкладу з видачею ощадної книжки або сертифіката чи іншого документа, що відповідає вимогам, встановленим законом, іншими нормативно-правовими актами у сфері банківської діяльності (банківськими правилами) та звичаями ділового обороту. У разі недодержання письмової форми договору банківського вкладу цей договір є нікчемним. Отже, додержання письмової форми договору є обов`язковою умовою взаємовідносин між банком і вкладником. Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем був укладений письмовий договір банківського вкладу № SAMDN28000726267247 з видачею електронної ощадної книжки, що підтверджується наявними в справі доказами. Згідно ст.526, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. У відповідності до ст.525 ЦК України, є недопустимою одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Згідно вимог статті 1066 ЦК України банк використовує кошти клієнта, гарантуючи його право безперешкодного розпорядження. Банк не має права встановлювати непередбачені договором чи законом обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Частиною 3 ст.533 ЦК України встановлено, що використання іноземної валюти, а також платіжних документів в іноземній валюті при здійсненні розрахунків на території України за зобов`язаннями допускається у випадках, порядку та на умовах, встановлених законом. Стаття 1074 ЦК України не допускає обмежень прав клієнта щодо розпорядження таким вкладом. Такі обмеження можливі лише у випадках, передбачених законом і на підставі судового рішення. Будь-якого рішення суду на підставі якого позивача обмежено у розпорядженні своїм вкладом відповідачем до суду не надано. Частиною 1 ст.1075 ЦК України передбачено, що договір банківського рахунку розривається за заявою клієнта у будь-який час. Загальний порядок залучення банками України та філіями іноземних банків в Україні грошових коштів (як у національній, так і в іноземній валюті) або банківських металів від юридичних і фізичних осіб на їх поточні, вкладні (депозитні) рахунки та розміщення ощадних (депозитних) сертифікатів регулюється Положенням про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами, затвердженим постановою Правління Національного банку України від 03.12.2003 р. №516, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 29.12.2003 р. за №1256/8577. Відповідно до п.1.2 вказаного Положення, договір банківського вкладу (депозиту) укладається на умовах видачі вкладу (депозиту) на першу вимогу [вклад (депозит) на вимогу] або на умовах повернення вкладу (депозиту) зі спливом встановленого договором строку [строковий вклад (депозит)]. Договором банківського вкладу (депозиту) може бути передбачено внесення грошових коштів або банківських металів на інших умовах їх повернення. Умови цього договору не можуть суперечити законодавству України. Відповідно до п.1.6 Положення, банк сплачує вкладнику суму вкладу (депозиту) і нараховані за ним проценти: у національній валюті, якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок у національній валюті; у валюті вкладу (депозиту), якщо грошові кошти надійшли на вкладний (депозитний) рахунок в іноземній валюті, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - в іншій іноземній чи в національній валюті; у банківських металах, якщо вкладний (депозитний) рахунок відкритий у банківських металах, або на умовах та в порядку, передбачених договором, відповідно до заяви вкладника - у національній валюті. Відповідно до ч.3 п.1.7 Положення, виплата процентів за вкладом (депозитом) здійснюється у строки, що обумовлені в договорі. Відповідно до п. 3.3 Положення, за договором банківського вкладу (депозиту) на вимогу банк зобов`язаний видати вклад або його частину та нараховані проценти на першу вимогу вкладника. За договором банківського строкового вкладу (депозиту) банк зобов`язаний видати вклад та нараховані проценти за цим вкладом із спливом строку, визначеного у договорі банківського вкладу (депозиту). Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. При цьому суд враховує, що, відповідно до ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Відповідач заперечуючи проти позову зазначав, що після закінчення строку вкладу, тобто 07 грудня 2012 року, вклад та нараховані відсотки були перераховані на картковий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] , як передбачено п.12 Договору. Відповідно до п.12 договору - при наявності у клієнта простроченої заборгованості по кредитам чи кредитним лімітам, отриманим клієнтом в банку, чи по кредитам, по яким клієнт являється поручителем, а також по процентам за їх використання, банк має право на власний розсуд після закінчення строку вкладу, вклад та нараховані проценти перерахувати на поточний/картковий рахунок клієнта чи розірвати даний договір. При цьому банк направляє клієнту письмове попередження з вказівкою дати розірвання даного договора. Вклад і нарахувані відсотки перераховуються на поточний/картковий рахунок клієнта. Списання коштів оформляється меморіальним ордером. Отже, у п.12 договору відсутня пряма вказівка на договірне списання грошових коштів, що знаходяться на депозитному рахунку позивача, в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором без розпорядження позивача. Відповідне списання коштів з вкладного рахунку позивача у відповідності до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» повинно було здійснюватися за платіжною вимогою відповідача або за меморіальним ордером, оформленим відповідачем. Вказані документи в матеріалах справи відсутні. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які б свідчили про те, що після закінчення строку вкладу, банком було направлено клієнту письмове попередження з вказівкою дати розірвання договору та повідомлення про те, що вклад та нараховані відсотки було перераховано на картковий рахунок відкритий на ім`я [PERSON] . При цьому, як вбачається з повідомлення Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» від 04 листопада 2021 року № 20.1.0.0.0/7-211103/18770, що банк не відмовив у виплаті депозитних коштів позивачу за Договором, при цьому просили здійснити погашення заборгованості, що існує у позивача черед відповідачем. Згідно вимог ст.1071 ЦК України, банк може списати грошові кошти з рахунка клієнта на підставі його розпорядження. Грошові кошти можуть бути списані з рахунка клієнта без його розпорядження на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом, договором між банком і клієнтом або умовами обтяження, предметом якого є майнові права на грошові кошти, що знаходяться на банківському рахунку. Статтею 1073 цього ж Кодексу передбачено, що у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка, банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом. Згідно з п.6.5 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 № 22, якщо кредитором за договором є банк, що обслуговує платника, то право цього банку на здійснення договірного списання передбачається в договорі банківського рахунку або іншому договорі про надання банківських послуг. Договір може містити інформацію, яка потрібна банку для списання ним коштів з рахунку платника. Банк, що обслуговує платника, здійснюючи на підставі договору банківського рахунку або іншого договору про надання банківських послуг договірне списання коштів з рахунку платника, оформляє меморіальний ордер, у реквізиті "Призначення платежу" якого зазначає номер, дату договору, яким передбачено можливість застосування договірного списання. Аналогічні положення містяться в Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою Національного банку України від 21.01.2004 N 22 чинної станом на 07 грудня 2012 року. Зазначені положення закону свідчать про можливість списання коштів з рахунка їх володільця лише за розпорядженням останнього або на підставі рішення суду, а також у випадках, встановлених законом чи договором між банком і клієнтом. Доказів про те, що позивач був ознайомлений з Умовами та правилами надання банківських послуг, на підставі яких банк автоматично перерахував грошові кошти, які знаходились на депозитному рахунку позивача, на погашення заборгованості за кредитним договором матеріали справи не містять. У відповідності з вимогами ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. У справі Zolotas проти Греції (No 2) Європейський суд з прав людини зазначив наступне: «…якщо особа, яка кладе суму грошей у банк, передає йому право користування нею, то банк має її зберігати і, якщо він використовує її на власну користь, повернути вкладнику еквівалентну суму за умовами угоди. Отже, власник рахунку може добросовісно очікувати, аби вклад до банку перебував у безпеці, особливо якщо він помічає, що на його рахунок нараховуються відсотки. Закономірно, він очікуватиме, що йому повідомлять про ситуацію, яка загрожуватиме стабільності угоди, яку він уклав з банком, і його фінансовим інтересам, аби він міг заздалегідь вжити заходів з метою дотримання законів і збереження свого права власності. Подібні довірчі стосунки невід`ємні для банківських операцій і пов`язаним з ними правом. Суд водночас нагадує, що принцип правової певності притаманний усій сукупності статей Конвенції і є одним з основоположних елементів правової держави». Відмовляючись повернути кошти, які належать на праві власності позивачу, відповідач порушує положення Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ст.1 Першого Протоколу до Конвенції, підписаного та ратифікованого Україною, яка у відповідності до ст.5 цього ж протоколу, є додатковою статтею Конвенції, відповідно до якої кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном; ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Відповідач також порушуєст.41 Конституції України, де закріплений загальний принцип захисту права власності. У порушення вказаних норм позивач позбавлена права користування та розпорядження належними їй грошовими коштами, які банк отримав від позивача на підставі підписаної заяви на оформлення вкладу і до цього часу не повернув. Законодавством не передбачена можливість обмеження прав клієнта Банку на безперешкодне розпорядження своїми грошовими коштами будь-якими рішеннями Банку. Необхідно зазначити, що блокування коштів Клієнта суперечить нормам ЦК України, порушує право клієнта на безперешкодне розпорядження депозитними коштами, які знаходяться на його рахунку, відтак АТ КБ «Приватбанк» діє неправомірно та порушує таким чином законні права та інтереси позивача. Що стосується стягнення суми депозиту та процентів, які визначені у договорах про грошовий вклад в іноземній валюті-доларах США, то суд зазначає наступне, статтею 99 Конституції України встановлено, що грошовою одиницею України є гривня. При цьому Основний Закон не встановлює заборони щодо можливості використання в Україні грошових одиниць іноземних держав. Заборони на виконання грошового зобов`язання у іноземній валюті, у якій воно зазначено у договорі, чинне законодавство не містить. Із аналізу законодавства можна зробити висновок, що гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України. Сторони, якими можуть бути як резиденти, так і нерезиденти - фізичні особи, які перебувають на території України, у разі укладення цивільно-правових угод, які виконуються на території України, можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству, суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті. Зважаючи на вищевикладене, суд вважає, що між сторонами виникли договірні зобов`язання за договором банківського вкладу від 06 червня 2012 року, факт укладення якого та внесення позивачем грошових коштів не заперечується сторонами, термін дії договору закінчився лише 03 листопада 2021 року у зв`язку з автоматичною пролонгацією відповідно до пункту 5 договору, що відповідач не спростував. Банк безпідставно списав з депозитного вкладу позивача грошові кошти на сплату кредитної заборгованості позивача за кредитним договором № б/н від 13.08.2010 року, а тому вимоги позивача про стягнення з відповідача на її користь в примусовому порядку суми банківського вкладу за договором № SAMDN28000726267247 від 06 червня 2012 року року у розмірі 200,00 доларів США підлягають задоволенню. Щодо порядку нарахування процентів за договором банківського вкладу суд зазначає наступне. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим (частина третя статті 651 ЦК України). Відповідно до частини другої статті 653 ЦК України у разі розірвання договору зобов`язання сторін припиняються. Пунктом 11 договору про банківський строковий вклад «Копілка, 6 міс.» визначено, що дія договору припиняється з виплатою клієнту всієї суми вкладу разом з відсотками нарахованими за умовами договору. Відповідно до ч.1 ст.1058 ЦК України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов`язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. Відповідно до ч.1, 3 ст.1061 ЦК України, банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом. Разом з цим, договором також передбачено, що у випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на один термін, вказаний в п.1 даного договору. Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового строку вкладу і нового мінімального строку вкладу починається з дня, слідуючого за датою закінчення попереднього строку вкладу. При продовженні строку вкладу розрахунок процентів на кожний новий строк вкладу здійснюється по процентній ставці, діючій в банку для продовжуючих депозитних вкладів даного найменування і строк на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за попередній термін вкладу нараховується на суму вкладу.Слідуюче продовження строку вкладу здійснюється в такому ж порядку (п.5 Договору). Судом встановлено, що 29 жовтня 2021 року [PERSON] звернулась до АТ КБ «Приват Банк» із заявою про видачу їй суми вкладу та відповідні нараховані проценти за весь період дії договору. Отже, договір вважається розірваним з 03 листопада 2021 року, що не суперечить п.6 договору та саме до цього часу підлягають нарахуванню проценти. Відповідно до пункту 2 договору від 06 червня 2012 року № № SAMDN28000726267247 нарахування відсотків на суму вкладу починається з першого робочого дня, слідуючого за днем надходження грошових коштів в банк, і здійснюється за кожний календарний день, виходячи із фактичної кількості днів у році по ставці, зазначеній в п.1 з врахуванням п.п.5 і 6 даного договору. День повернення вкладу в період нарахування процентів не входить. Проценти нараховуються в кінці строку вкладу, обумовленого в п.1 даного договору, шляхом зарахування їх до суми вкладу. У випадку, якщо по закінченню строку вкладу, клієнт не заявив банку про відмову від продовження строку, вклад автоматично рахується продовженим ще на один термін, вказаний в п.1 даного договору.Строк вкладу продовжується неодноразово без явки клієнта в банк. При цьому обчислення нового строку вкладу і нового мінімального строку вкладу починається з дня, слідуючого за датою закінчення попереднього строку вкладу (п.5). При продовжені строку вкладу розрахунок процентів на кожен новий термін вкладу здійснюється по процентній ставці, діючій в банку для продовжуваних депозитних вкладів даного найменування і строку на день закінчення попереднього строку вкладу, без укладення додаткових угод до даного договору. Проценти за черговий строк вкладу нараховуються на суму вкладу. Слідуюче продовження строку вкладу здійснюється в такому ж порядку (п.7 договору). Чинним законодавством не передбачено обов`язок суду збирати докази, зокрема докази на підтвердження розміру процентів за час дії автоматичної пролонгації зазначеного депозитного договору. Судом в ухвалі про відкриття провадження у справі від 15 грудня 2021 року було витребувано з АТ КБ "ПриватБанк" виписку по особистому рахунку обліку суми вкладу позивача [PERSON] та виписку про рух коштів по особистому рахунку сум за відсотками, які фіксують факт здійснення банківських операцій банком і споживачем послуги. Крім того, ухвалою суду від 18 квітня 2022 року витребувано від Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" виписку по особистому рахунку обліку суми вкладу позивача [PERSON] (паспорт серії [NUMBER] виданий 28 травня 2010 року, реєстраційний номер облікової картки платника податків [NUMBER] ) та виписку про рух коштів по особистому рахунку сум за відсотками, які фіксують факт здійснення банківських операцій банком і споживачем послуги та належним чином завірену копію договору № SAMDN28000726267247 «вклад «Копилка», 6 місяців» від 06 червня 2012 року укладеного між [PERSON] та Акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», відомості про те, чи видавалася ощадна книжка на підтвердження укладеного договору та квитанція (прибутковий касового документа) або інший документ, що є підтвердженням про внесення готівки у відповідній платіжній системі. Проте, станом на день розгляду справи інформації про процентні ставки при пролонгації аналогічних договорів матеріали справи на містять. Тому суд при розрахунку процентів за час автоматичної пролонгації депозитного договору вимушений застосувати положення ч.3 ст.1061 ЦК України «Встановлений договором розмір процентів на строковий вклад або на вклад, внесений на умовах його повернення у разі настання визначених договором обставин, не може бути односторонньо зменшений банком, якщо інше не встановлено законом». Верховний Суд 27 червня 2018 року по цивільній справі № 758/10001/16-ц (провадження № 61-15133ск18) у аналогічній справі за участю ПАТ КБ «ПриватБанк» зазначив наступне: «Доводи касаційної скарги щодо неправильності складеного позивачем розрахунку заборгованості за відсотками, нарахованими за договором банківського вкладу, відхиляються Верховним Судом, оскільки стороною відповідача не надано розрахунку, який би спростовував його правильність. Судами попередніх інстанцій при стягненні відсотків за договором банківського вкладу враховано встановлену договором процентну ставку у розмірі 18 % річних, а також те, що після звернення позивача у 2014 році до банку із проханням повернути вклад та розірвати договір, розірвання договору та відповідної виплати не відбулось. Висновки судів попередніх інстанцій в частині вирішення позовних вимог про стягнення процентів за договором банківського вкладу відповідають правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постановах від 21 вересня 2016 року № 6-544цс16, від 27 січня 2015 року №6-247цс14 та від 29 травня 2013 року № 6-39цс13.». За таких обставин, суд приходить до висновку про наявність підстав для стягнення процентів за договорами банківського вкладу на користь [PERSON] в наступному розмірі: період з 07.06.2012 року по 06.12.2012 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75%: 200,00 доларів США х 7,75% х 182 днів : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.12.2012 року по 06.06.2013 року, сума вкладу 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2013 року по 06.12.2013 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2013 року по 06.06.2014 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2014 року по 06.12.2014 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2014 року по 06.06.2015 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2015 року по 06.12.2015 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. Період з 06.12.2015 року по 06.06.2016 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2016 року по 06.12.2016 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2016 року по 06.06.2017 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.06.2017 року по 06.12.2017 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2017 року по 06.06.2018 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2018 року по 06.12.2018 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2018 року по 06.06.2019 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2019 року по 06.12.2019 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2019 року по 06.06.2020 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2020 року по 06.12.2020 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 183 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 183 день : 365 днів = 7,77 доларів США. період з 06.12.2020 року по 06.06.2021 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 182 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 182 день : 365 днів = 7,73 доларів США. період з 06.06.2021 року по 03.11.2021 року, сума вкладу - 200,00 доларів США, період розрахунку - 149 днів, процентна ставка - 7,75 %: 200,00 доларів США х 7.75% х 149 день : 365 днів = 6,33 доларів США. Сума вкладу станом на 03.11.2021 за договором SAMDN28000726267247 «вклад «Копилка», 6 місяців» від 06.06.2012 становить 200,00 доларів США. Процентна ставка, як передбачено договором, становить 7,75 % річних. Таким чином, проценти за даним договором вкладу за період з 07.06.2012 по 02.11.2021 становлять 145,83 доларів США. (сума вкладу х % ставку х кількість днів у періоді / кількість днів у році/ 100 %). Ч.1 ст.60 ЦПК України передбачає, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. У зв`язку з тим, що позивачем надано докази на підтвердження укладення депозитного договору, внесення грошових коштів за цим вкладом, а відповідачем не виконані зобов`язаннями щодо повернення клієнту грошових коштів з його рахунку за заявою, тому суд приходить до висновку що позов підлягає задоволенню частково. Частиною першою статті 141 ЦПК України визначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.6 ст.141 ЦПК України. Позивач відповідно до частини 3 статті 22 Закону України «Про захист прав споживачів» звільнена від сплати судового збору. Згідно із п. 2 ч. 1 ст. 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовів, ціна яких визначається в іноземній валюті, судовий збір сплачується у гривнях з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України на день сплати. Відповідно до ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» ставка судового збору за позовною вимогою майнового характеру, яка подана фізичною особою або фізичною особою-підприємцем становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Як вбачається зі змісту позовних вимог позивач звернувся з позовом до АТ КБ «ПриватБанк» з позовною вимогою майнового характеру в іноземній валюті, а саме у доларах США. З матеріалів справи вбачається, що ціна позову складає 347,36 доларів США. На день подачі позову до суду офіційний курс гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України становив: 1 долар 27,31 грн. Таким чином, ціна позову становить: 9 486,40 грн. Отже, з відповідача в дохід держави необхідно стягнути судовий збір в розмірі 948,64 грн. На підставі викладеного,

Outcome: partial