Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Смілянської міської ради (далі в тексті Управління) звернулось до суду з позовом до [PERSON] про стягнення 27884 грн. 55 коп. надмірно виплаченої субсидії. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [PERSON] 23 жовтня 2018 року надіслала до Управління електронну заяву та декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії, для призначення субсидії з 01.10.2018 на чотирьох осіб за адресою: [ADDRESS] . Особистим електронним підписом в декларації відповідачем засвідчено факт усвідомлення, що в разі подання у неповному обсязі або недостовірних відомостей про осіб, які зареєстровані (фактично проживають) у житловому приміщенні/будинку, їх доходи і витрати, відповідачу може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання. У такому разі відповідачем взято зобов`язання повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. На підставі поданих документів відповідачу було призначено житлову субсидію для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг з жовтня 2018 року по квітень 2019 року. Після закінчення терміну отримання субсидії Управлінням було самостійно здійснено розрахунок субсидії на наступний строк з травня 2019 року по квітень 2020 року. В зв`язку з нестабільною роботою сервера Міністерства соціальної політики України протягом опалювального періоду 2018-2019 років, надіслані документи були розглянуті позивачем на початку травня 2019 року. В січні 2020 року позивачем було проведено перевірку/верифікацію достовірності поданої [PERSON] інформації та встановлено, що вона 05.10.2018 за договором дарування набула право власності на квартиру [ADDRESS] вартістю 189500 грн. Про вказаний факт відповідач не повідомила Управління у визначений законом строк. 06.03.2020 комісією з питань соціальних допомог при виконавчому комітеті Смілянської міської ради було прийнято рішення про припинення раніше призначеної субсидії відповідачу. Позивач стверджує, що не повідомивши про набуття права власності ні в заяві (на момент заяви майно вже було набуте), ні окремо додатково (на протязі 30 днів), відповідачем було порушено законодавство та отримано незаконно субсидію. Не погоджуючись з таким припиненням позивачем було оскаржено дії Управління до суду. За результатами розгляду справ суди дійшли висновку про правомірність прийнятих рішень позивачем. Проведеним розрахунком\~ надлишку нарахованої субсидії Управлінням встановлено, що [PERSON] безпідставно нараховано 27884,55 грн. за період з 01.10.2018 по 31.01.2020. З метою повернення надміру виплачених державних коштів на адресу отримувача субсидії надіслано повідомлення про відшкодування коштів по переплаченій субсидії, однак [PERSON] добровільно кошти не повертає, що і стало підставною для звернення до суду з наведеним позовом. Ухвалою Смілянського міськрайонного суду Черкаської області від 03.11.2021 постановлено розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження з викликом сторін. 06 грудня 2021 року до суду надійшов відзив [PERSON] , у якому вона просила відмовити в позові та зазначила, що не вчиняла дій з метою отримання субсидії всупереч вимогам чинного законодавства. Пояснила, що положення про порядок призначення житлових субсидій не мітить обмежень для окремих категорій громадян щодо їх права на звернення за призначенням субсидій. Скориставшись наданим їй правом, вона 23.10.2018 звернулась із відповідною заявою до Управління, на яке покладено обов`язок призначення житлових субсидій та контроль за їх цільовим використанням. В заяві та декларації вона вказала, що вони подаються за фактичним місцем проживання. Рішення про призначення субсидії було прийняте лише 22.05.2019 за загальним правилом (не шляхом передачі документів на розгляд утвореної комісії) без врахування поданих нею заяв та декларацій. У разі передачі позивачем документів на розгляд комісії, рішення комісії у будь-якому випадку приймалося б з урахуванням інформації з правовстановлюючого документу, а саме договору дарування від 05.10.2018. А тому. Відповідач вважає, що відповідач не довів недобросовісності в її діях при зверненні за призначенням субсидії. В той же час, сам діяв неправомірно при розгляді поданих нею документів. Законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача. Просила, також, врахувати, що Постановами КМУ №1282 від 16.12.2020 та №420 від 14.04.2021 було внесено зміни до Положення про порядок призначення житлових субсидій, за якими станом на момент звернення до суду з наведеним позовом особи, які набули право власності шляхом отримання майна в дар на суму більш ніж 5- тис. грн. протягом 12 місяців перед зверненням, мають право на призначення субсидії, що в свою чергу виключає можливість застосування до вказаних осіб заходів відповідальності у вигляді повернення суми надміру перерахованої (виплаченої) житлової субсидії. А тому, на її думку, до неї має бути застосований закон в новій редакції. Просила врахувати, що у разі прийняття рішення про стягнення з неї 27884,55 грн. як зайво перерахованої субсидії, виконання такого рішення стане непосильним тягарем для її багатодітної та малозабезпеченої сім`ї. В судовому засідання представники позивача підтримали позов в повному обсязі та вказали, що саме дії відповідача призвели до неправомірної виплати житлової субсидії, яка у заяві та декларації вказала недостовірні відомості щодо належного їй нерухомого майна. На момент звернення до Управління із заявою про призначення субсидії відповідача знала про факт набуття нею права власності на квартиру, вартість якої перевищує 50000 грн., однак свідомо не зазначила ці відомості. Не заперечували проти того, що станом на сьогоднішній день відповідач отримувала б субсидію за умови отримання нерухомого майна в дар, однак станом на 2018 рік\~ таке право у [PERSON] було відсутнє. Вважають, що підстави для застосування зворотної дії закону в часі відсутні. Відповідач просила відмовити в позові в повному обсязі з урахуванням викладених у відзиві обґрунтувань. Просила на підставі ст. 5 ЦК України застосувати зворотню дію закону в часі до спірних правовідносин.\~\~ Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного. 23 жовтня 2018 року [PERSON] звернулась до Управління з заявою про призначення житлової субсидії для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, що вона отримувала за адресою: [ADDRESS] . Одночасно нею була подана декларація про доходи і витрати осіб, які звернулись за призначенням житлової субсидії. У декларації відповідач зазначила осіб, які фактично проживають у вказаному житловому приміщенні себе та трьох малолітніх дітей.\~ Розділ V «Інформація про придбання майна, товарів або оплату послуг на суму, яка на дату купівлі. Оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тисяч гривень, протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії» залишився незаповненим. У заяві на призначення житлової субсидії відповідач взяла на себе обов`язок повідомити про всі обставини, які можуть вплинути на отримання житлової субсидії (зміна у складі осіб, які зареєстровані чи фактично проживають, зміна в переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, придбання майна, товарів або оплата послуг на суму, що перевищує 50 тис. грн.), та зобов`язується протягом місяці повідомити про це структурний підрозділ з питань соціального захисту населення, що засвідчила власним підписом, та одночасно надала згоду на отримання інформації відносно себе та членів своєї сім`ї, що необхідні для призначення житлової субсидії, та оприлюднення відомостей щодо її призначення. В декларації відповідач, також, вказала, що усвідомлює, що в разі подання нею неповних або недостовірних відомостей про осіб, які входять до складу домогосподарства, та членів сім`ї осіб зі складу домогосподарства незалежно від реєстрації їхнього місця проживання\~ (фактичного місця проживання), їхні доходи, майновий стан і витрати, їй може бути відмовлено у призначенні житлової субсидії або припинено її надання У такому разі зобов`язалась повернути надміру перераховану (виплачену) суму житлової субсидії. Рішеннями Управління від 22 травня 2019 року відповідачу було призначено субсидію на з жовтня 2018 року по квітень 2019 року включно та розраховано субсидію на жовтень 2018 року у розмірі 623,18 грн., на листопад 2018 року -\~ 1511,85 грн., на грудень 2018 року 2591,11 грн., з січня по березень 2019 року 2761,68 грн. щомісячно, на квітень 2019 року 738,85 грн. Рішенням Управління від 01 серпня 2019 року відповідачу було призначено житлову субсидію з травня 2019 року по квітень 2020 року та розраховано житлову субсидію на травень 2019 року у розмірі 903,91 грн., на червень 2019 року 892,32 грн.,\~ на липень 2019 року 875.10 грн., на серпень 2019 року 868,40 грн., на вересень 2019 року 864,15 грн., на жовтень 2019 року 1932,38 грн. на листопад 2019 року 2804,92 грн., на грудень 2019 року 2788,39 грн., з січня по березень 2020 року 2636,67 грн. щомісячно. Спеціалістами Управління після проведення перевірки правильності та достовірності поданої інформації було встановлено, що [PERSON] 05.10.2018 року прийняла в дар квартиру [ADDRESS] загальною вартістю 189500 грн. Вказані обставини підтверджуються актом про проведення правильності та повноти інформації, що надається заявником для призначення житлових субсидій від 03 березня 2020 року, договором дарування квартири, посвідченим 05.10.2018 приватним нотаріусом Смілянського районного нотаріального округу Новіковим І.М. та зареєстрованим в реєстрі за № 4658, та інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 30.01.2020. В зв`язку з цим, рішенням комісії з питань соціальних допомог при виконкомі Смілянської міської ради від 06 березня 2020 року було вирішено припинити [PERSON] раніше призначену субсидію з 01.02.2020 та вирішити питання щодо повернення переплачених коштів. Не погоджуючись із прийнятим рішенням щодо припинення раніше призначеної субсидії [PERSON] звернулась до суду з позовом про визнання протиправним та скасування вказаного рішення. Рішенням Черкаського окружного адміністративного суду від 17 серпня 2020 року по справі № 580/1427/20, залишеним в силі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 12 січня 2021 року, у задоволенні позову [PERSON] відмовлено повністю.\~ Управлінням було проведено перерахунок призначеної відповідачу субсидії з 01 жовтня 2018 року по 31 січня 2020 року та розраховано надлишок нарахованої субсидії у сумі 27884 грн. 55 коп. Повідомленнями від 13 квітня 2020 року відповідачу було доведено до відома наведені обставини, а також обов`язок повернути виплачені кошти. Забезпечення соціального захисту малозабезпечених сімей в Україні в умовах підвищення цін і тарифів на житлово-комунальні послуги здійснюється шляхом надання таким родинам державної соціальної допомоги у вигляді щомісячної адресної безготівкової субсидії для відшкодування витрат на оплату користування житлом або його утримання та комунальних послуг (водо-, тепло-, газопостачання, водовідведення, електроенергія, вивезення побутового сміття та рідких нечистот), а також один раз на рік субсидії готівкою на придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива (субсидія). Умови призначення та порядок надання громадянам щомісячної адресної безготівкової субсидії\~ врегульовано Положенням про порядок призначення житлових субсидій, затвердженим Постановою КМУ №848 від 21 жовтня 1995 року «Про спрощення порядку надання населенню субсидій для відшкодування витрат на оплату житлово-комунальних послуг, придбання скрапленого газу, твердого та рідкого пічного побутового палива». Відповідно до п. 8 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, субсидія призначається одному із членів домогосподарства, які зареєстровані\~ у житловому приміщенні (будинку). За рішенням комісії житлова субсидія може призначатись одному із членів домогосподарства, які не зареєстровані в житловому приміщенні (будинку),\~ але фактично проживають у ньому на підставі договору найму (оренди) житла. Згідно з п. 13 Положення для призначення субсидії громадянин, особа якого посвідчується паспортом або іншим документом, подає структурному підрозділу з питань соціального захисту населення за зареєстрованим місцем проживання заяву про призначення житлової субсидії за формою, встановленою Мінсоцполітики; декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, за формою, встановленою Мінсоцполітики;\~ довідки про доходи у разі зазначення в декларації доходів, інформація про які відсутня у ДФС, Пенсійному фонді України, фондах соціального страхування тощо і відповідно до законодавства не може бути отримана за запитом структурного підрозділу з питань соціального захисту населення у порядку, встановленому цим Положенням; договір найму (оренди) житла (у разі наявності). Громадянин несе відповідальність за надані відомості про доходи, майно, що вплинули або могли вплинути на встановлення права на призначення субсидії та на визначення її розміру. Відповідно до пункту 1 Положення субсидія є безповоротною і її отримання не пов`язане і не тягне за собою зміни форми власності житла. Таким чином, отримавши кошти з Державного бюджету України у вигляді субсидії, [PERSON] фактично набула право власності на них. Предметом даного спору виступає сума житлової субсидії, виплаченої відповідачу за період з 01.10.2018 по 31.01.2020 у розмірі 27884,55 грн. В якості підстави позову Управління зазначає факт набуття відповідачем права власності на нерухоме майно, вартість якого перевищує граничні розмірі, та неповідомлення про це у визначеному законом порядку та строки. На момент звернення [PERSON] до Управління із заявою про призначення субсидії Положення про порядок призначення житлових субсидій було чинним в редакції від 20.10.2018 року. Згідно з пп. 4 п. 6 Положення у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин, житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед звернення за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив купівлю або іншим законним способом набув право власності на земельну ділянку, квартиру (будинок), транспортний засіб (механізм), будівельні матеріали, інші товари довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою жила (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 5 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування) на суму, яка на дату купівлі, оплати, набуття права власності в інший законний спосіб перевищує 50 тис. гривень. У відповідності до п. 16 Положення громадянин, якому призначено субсидію, зобов`язаний протягом 30 календарних днів проінформувати структурний підрозділ з питань соціального захисту населення про обставини для перерахунку призначеної житлової субсидії, зокрема: зміну складу зареєстрованих у житловому приміщенні (будинку) членів домогосподарства (орендар, внутрішньо переміщенні особи членів домогосподарства , які фактично проживають в житловому приміщенні (будинку), їх соціального статусу; зміну у складі сім`ї члена домогосподарства; зміну переліку отримуваних житлово-комунальних послуг, умов їх надання;\~ настання умов, зазначених у підпунктах 2 і 4 пункту 6 цього Положення. Згідно з п. 22 Положення за рішенням комісії надання раніше призначеної субсидії припиняється за поданням структурного підрозділу з питань соціального захисту населення, управителів, об`єднання, виконавців комунальних послуг у разі, коли у заяві та/або декларації громадянин зазначив недостовірні дані, що вплинуло на встановлення права на житлову субсидію або визначення її розміру на суму, яка перевищує 10 неоподаткованих мінімумів доходів громадян на день призначення житлової субсидії; громадяни не повідомив структурному підрозділу з питань соціального захисту населення про обставини, зазначені у пункті 16 цього Положення, протягом 30 календарних днів з дня їх виникнення. Тобто, чинне на момент звернення із заявою про призначення субсидії законодавство, вимагало від отримувачів субсидії повідомляти\~ органи соціального захисту\~ про\~ майно, набуте протягом 12 місяців перед звернення за призначенням житлової субсидії майно, яке придбане за понад 50 000 грн. Набуття права власності на підставі договору дарування у відповідності до чинної на той момент редакції Порядку не було тією обставиною, яка впливала на призначення субсидії. Постановою КМУ № 420 від 14.04.2021 були внесені зміни до підпункту 4 пункту 14 Положення про порядок призначення житлових субсидій, та викладеного його в наступній редакції: «Житлова субсидія не призначається (у тому числі на наступний період), якщо: будь-хто із складу домогосподарства або член сім`ї особи із складу домогосподарства протягом 12 місяців перед зверненням за призначенням житлової субсидії, призначенням житлової субсидії без звернення здійснив на суму, яка на дату проведення операції перевищує 50 тис. гривень: купівлю земельної ділянки, квартири (будинку), транспортного засобу (механізму), цінних паперів та інших фінансових інструментів, віртуальних активів (у значені, наведеному в Законі України «Про запобігання та протидію легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення), будівельних матеріалів, інших товарів довгострокового вжитку або оплатив (одноразово) будь-які роботи або послуги (крім медичних, освітніх та житлово-комунальних послуг згідно із соціальною нормою житла (в тому числі понаднормової площі житла у випадку, зазначеному у пункті 10 цього Положення) та соціальними нормативами житлово-комунального обслуговування); платіж (платежі), що випливає з правочинів, за якими передбачено набуття майнових прав на нерухоме майно та/або транспортні засоби (механізми) (крім об`єктів спадщини та дарування)». Тобто, з 30.04.2021\~ отримання у власність нерухомого майна за договором дарування не перешкоджає отриманню субсидії. Частиною першою статті 58 Конституції України визначено, що закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність особи. Частина друга статті 5 ЦК України передбачає, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом`якшує або скасовує цивільну відповідальність особи. У рішенні Конституційного Суду України № 1-рп/99 від 9 лютого 1999 року визначено, що щодо юридичної відповідальності застосовується новий закон чи інший нормативно-правовий акт, що пом`якшує або скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Стягнення надміру виплачених коштів у даному випадку розглядається позивачем як цивільно-правова відповідальність відповідача за невнесення до декларації від 23.10.2018\~ відомостей про набуття у власність за договором дарування квартири . Відтак, на думку суду, внесені Постановою КМ У зміни є тим самим нормативно-правовим актом, що у даному випадку скасовує відповідальність особи за вчинене правопорушення під час дії нормативно-правового акта, яким визначались поняття правопорушення і відповідальність за нього. Крім того, механізм повернення надмірно отриманих коштів у виді житлової субсидії передбачає стягнення зазначених сум лише у випадку, якщо така надмірна сплата відбулась з вини отримувача субсидій, а саме через його зловживання, зокрема подання документів з недостовірними відомостями або неповідомлення громадянином про зміни. Суд звертає увагу, що законодавець пов`язує повернення надмірно отриманих коштів, наданих у вигляді житлової субсидії, саме з недобросовісністю набувача, яку згідно статті 81 ЦПК України має довести позивач. За змістом частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до п.1 ч.1 ст. 1215 ЦК України не підлягає поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача. При цьому правильність виконаних розрахунків, за якими була проведена виплата, а також добросовісність набувача презюмуються. Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2019 року у справі № 332/2805/18. Таким чином, тягар доведення обґрунтованості вимог пред`явленого позову за покладається на позивача; за таких умов доведення не може бути належним чином реалізоване шляхом виключно спростування відповідачем обґрунтованості позову, оскільки це не звільняє позивача від виконання ним його процесуальних обов`язків. Крім того, слід відзначити, що п.п. 78, 79 Положення визначено, що після закінчення строку отримання житлової субсидії структурні підрозділи з питань соціального захисту населення самостійно здійснюють призначення житлової субсидії на наступний період для домогосподарств, які отримували житлову субсидію у попередньому періоді. Структурні підрозділи з питань соціального захисту населення без звернення громадян збирають необхідну інформацію у порядку, передбаченому пунктами 50-59 цього Положення, і протягом 10 днів після отримання зазначеної інформації приймають рішення про призначення, не призначення, відмову в призначенні житлової субсидії або подання документів на розгляд комісії та інформують про прийняте рішення громадян у порядку, визначеному пунктами 61-63 цього Положення. Аналогічні за змістом положення містяться і в Законі України «Про верифікацію та моніторинг державних виплат». Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону завданнями органу, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, є , зокрема, здійснення верифікації достовірності інформації, поданої реципієнтами під час призначення, нарахування та/або здійснення державних виплат, що впливає на визначення права на отримання та розмір державних виплат. Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону орган, що здійснює верифікацію та моніторинг державних виплат, має такі повноваження: безкоштовно одержувати інформацію, необхідну для здійснення верифікації та моніторингу державних виплат, персональні дані, інформацію з автоматизованих інформаційних систем, реєстрів, баз даних, володільцем, розпорядником та/або адміністратором яких є суб`єкти надання інформації, у тому числі інформацію з обмеженим доступом. З огляду на викладене вище, саме на позивача покладається обов`язок збирання інформації для прийняття рішення про призначення житлової субсидії на наступний період. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що вони даним правом не скористалися, а автоматично призначили відповідачу житлову субсидію на наступний період. Відповідно до практики Європейського суду з прав людини ризик будь-якої помилки, зробленої органами державної влади, повинна нести держава, а помилки не повинні виправлятися за рахунок зацікавленої особи. У справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року Європейський суд з прав людини підкреслив особливу важливість принципу «належного урядування», який передбачає, що у разі, коли йдеться про питання загального інтересу, зокрема, якщо справа впливає на такі основоположні права людини, як майнові права, державні органи повинні діяти вчасно та в належний і якомога послідовнішний спосіб (рішення у справах «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року, «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року, «Megadat.com S.r.l. проти Молдови» від 08 квітня 2008 року, «Москаль проти Польщі» від 15 вересня 2009 року). Зокрема, на державні органи покладено обов`язок запровадити внутрішні процедури, які посилять прозорість і ясність їхніх дій, мінімізують ризик помилок (рішення у справах «Лелас проти Хорватії» від 20 травня 2010 року і «Тошкуце та інші проти Румунії» від 25 листопада 2008 року) і сприятимуть юридичній визначеності у цивільних правовідносинах, які зачіпають майнові інтереси (рішення у справах «Онер`їлдіз проти Туреччини» від 18 червня 2002 року та «Беєлер проти Італії» від 05 січня 2000 року). Суд вказав, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливість отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. В матеріалах справи немає відомостей про те, що [PERSON] , подаючи декларацію про доходи і витрати осіб, які звернулися за призначенням житлової субсидії, та не вказавши у ній відомості про набуття у дар нерухомого майна мала на меті навмисно приховати ці дані. Суд також враховує, що згідно з актом обстеження матеріально-побутових умов від 30.03.2021 [PERSON] проживає з трьома малолітніми дітьми. Батько старших двох дітей аліменти на їх утримання не сплачує, батько молодшої дитини допомогає утримувати дитину в добровільному порядку.\~ [PERSON] має право на пільги, передбачені законодавством України для багатодітних сімей та отримує допомогу як малозабезпеченій сім`ї, що підтверджується посвідченням від 21.01.2019 та довідками управління праці та соціального захисту населення. Отже, враховуючи соціальний статус сім`ї відповідача, наявність на утриманні дітей, необхідність дотримання справедливого балансу між інтересами держави та втручанням у права відповідача, суд дійшов висновку, що примусове повернення наданої державою\~ житлової субсидії може призвести до покладення на [PERSON] надмірного тягаря та може вплинути як на її інтереси, так і на інтереси її малолітніх дітей, які проживають разом з нею. Зазначений висновок відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду від 11 березня 2020 року у справі № 328/1056/19 ( провадження № 61-496св20). Сукупність встановлених обставин свідчить про недоведеність позивачем своїх вимог, відтак є підставою для відмови в позові. Питання судових витрат суд вирішує відповідно до ст. 141 ЦПК України. За змістом ч.1,2 наведеної статті судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача, у разі відмови в позові на позивача. Враховуючи, що позов не підлягає до задоволення, а відповідачами доказів понесення будь-яких судових витрат не надано, понесені позивачем витрати не підлягають відшкодуванню. На підставі наведеного,

Outcome: dismissed