Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У грудні 2021 року позивач Концерн «МТМ» звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачі своєчасно не оплачували надані їм за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, у зв`язку з чим за період з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року у них утворилась заборгованість на суму 32 134,41 грн., що спонукало позивача звернутись до суду з відповідним позовом. Ухвалою судді від 05.01.2022, у відкритті провадження у цій справі за позовом Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості відмовлено, у зв`язку з тим, що на час звернення до суду з позовом відповідач [PERSON] помер. Ухвалою судді від 05.01.2022 позовну заяву у частині вимог Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) учасників справи, призначено розгляд справи у судовому засіданні на 02.02.2022. Встановлено учасникам справи строки для подання заяв по суті справи. 25.01.2022 від відповідача [PERSON] надійшов відзив на позовну заяву, у якому відповідач зазначила, що вона заперечує проти позову у повному обсязі та вважає позовні вимоги необґрунтованими. Так, як зазначає відповідач, вона є власником нерухомого майна, по [ADDRESS] : Ѕ частини з 04.11.2020 на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.2020, зареєстровано у реєстрі за № 7303; 1/8 частини квартири з 18.12.2020 на підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру від 18.12.2020; на 1/8 частину квартири з 25.12.2020 на підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру від25.12.2020; ј частки квартири з 25.06.2021 на підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру від 25.06.2021. Борг сформований за період з 01.11.2008 до 31.10.2020 попереднім власником становить 20\~715 грн. 75 коп., у тому числі за опалення 14\~629 грн. 29 коп. та за гаряче водопостачання 6\~086 грн. 46 коп. Чинним законодавством не передбачено обов`язку нового власника квартири сплачувати борги попередніх власників, а тому позовні вимоги про стягнення з неї заборгованості за період з 01.11.2008 до 31.10.2020 є безпідставними. Не дивлячись на ці обставини, нею як співвласником об`єкта нерухомого майна з 01.11.2020, а на сьогоднішній день власника нерухомого майна, розташованого за адресою: [ADDRESS] , було прийнято рішення сплатити заборгованість попередніх власників у повному обсязі за період з 01.11.2018 по 31.10.2020 у сумі 20\~715 грн. 75 коп., у тому числі за опалення 14\~629 грн. 29 коп. та за гаряче водопостачання 6\~086 грн. 46 коп. Крім того, нарахування за період з 01.11.2020 по 30.09.2021 у сумі 11\~419 грн. 19 коп., у тому числі за опалення у розмірі 7\~970 грн. 49 коп. та за гаряче водопостачання у сумі 3\~448 грн. 70 коп. сплачено позивачем у повному обсязі, що підтверджується відповідними квитанціями. Крім того, як зазначає відповідач, представником Концерну «МТМ» було помилково вказано заборгованість за гаряче водопостачання у сумі 9\~534 грн. 63 коп., оскільки вона була сплачена відповідачем 09.11.2021, а відтак на момент подання позовної заяви заборгованість за вказані послуги була відсутня. Таким чином, станом на 20.01.2021 нарахування по особистому рахунку [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.11.2018 по 30.09.2021 загальною сумою 32\~134 грн. 41 коп., у тому числі за опалення у розмірі 22\~599 грн. 78 коп. та за гаряче водопостачання у розмірі 9\~534 грн 63 коп. сплачено у повному обсязі, що підтверджується доданими відповідачем до відзиву на позовну заяву квитанціями. Позивач правом на подання відповіді на відзив не скористався. Судові засідання у вказані справі відкладалися неодноразово, у тому числі за клопотаннями відповідача [PERSON] . Востаннє судове засідання за клопотанням відповідача було відкладено на 30.06.2022. Представник позивача у судове засідання, призначене на 30.06.2022 року не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, у позовній заяві просив про розгляд справи за його відсутності, на задоволенні позовних вимог наполягав. Відповідач у судове засідання, призначене на 30.06.2022 року знову не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Від відповідача надійшла заява про перенесення с удового засідання, в якій вона зазначила, що з`явитися у судове засідання вона не має можливості, оскільки через війну знаходить поза межами України. Проте, відповідних доказів на підтвердження вказаних обставин відповідач суду не надала. Зважаючи на строки розгляду цивільних справ, які визначені ЦПК України, а також на те, що відповідач не надала суду доказів поважності свого неприбуття у судове засідання, не скористалася своїм правом на участь у судовому засіданні у режимі відеконференції, а також виходячи з того, що нею подано відзив на позовну заяву, в якому докладно викладені факти її незгоди із позовними вимогами Концерну «Міські теплові мережі», які можуть бути оцінені судом і за відсутності самої відповідачки, суд дійшов висновку, що підстави для відкладення судового засідання відсутні, оскільки неявка відповідача у судове засідання у даному випадку, за наявності доказів, які подані сторонами у справі на обґрунтування їх позиції, не перешкоджає об`єктивному та неупередженому розгляду справи судом. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами за відсутності учасників справи на підставі доказів, які містяться у матеріалах справи та ухвалити рішення, що відповідає положенням ч. 3 ст. 211 та ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються, у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, суд встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків. Згідно рішення Виконавчого комітету Запорізької міської Ради № 25 від 29.01.2009 р. «Про визначення виконавців житлово-комунальних послуг» у м. Запоріжжя, починаючи з 01.01.2009 р. виконавцем житлово-комунальних послуг для населення, що мешкає у житловому фонді комунальної власності з централізованого опалення, централізованого постачання гарячої води визначено Концерн «МТМ» в будинках, мережі яких безпосередньо приєднані до теплових мереж Концерну «МТМ». Основною метою діяльності концерну «Міські теплові мережі» є здійснення виробничо-технічної діяльності, спрямованої на надійне та безперебійне забезпечення споживачів тепловою енергією, призначеної для централізованого опалення, одержання прибутку для здійснення діяльності концерну та задоволення на його основі соціально-економічних інтересів трудового колективу концерну. Як встановлено судом, відповідач [PERSON] зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 19.01.2021, що підтверджується інформацією Управління державної реєстрації фізичних осіб Департаменту реєстраційних послуг від 02.12.2021 № 04-47/9334. Крім того, судом встановлено, що право власності на квартиру відповідач [PERSON] набувала частинами, у різні періоди. Так, право власності [PERSON] на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: [ADDRESS] , оформлено на підставі свідоцтва про право власності від 04.11.2020, яке видано приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. за реєстровим № 7303. На підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру від 18.12.2020, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , остання набула право власності на 1/8 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . На підставі договору купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру від 25.12.2020, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , остання набула право власності ще на 1/8 частку у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Згідно договору купівлі-продажу частки у праві власності на квартиру від 25.06.2021, який укладено між [PERSON] та [PERSON] , остання стала власником ј частки у праві власності на квартиру [ADDRESS] . Тобто з 25.06.2021 [PERSON] стала єдиним власником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно із ст. 360 ЦК України, співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном. Статтею 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 7\~цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Згідно із приписами ст.\~9\~Закону України\~«Про житлово-комунальні\~послуги» споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору. Дієздатні особи, які проживають та/або зареєстровані у житлі споживача, користуються нарівні зі споживачем усіма житлово-комунальними послугами та несуть солідарну відповідальність за зобов`язаннями з оплати житлово-комунальних послуг. У відповідності до п. 18 діючих Правил надання населенню послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21 липня 2005 року, розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20-го числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк. Із матеріалів справи встановлено, що Концерном «Міські теплові мережі» заявлені позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані за адресою: [ADDRESS] , послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за період з 01.11.2018 року по 30.09.2021 року, у загальному розмірі 32 134,41 грн. Разом із тим, виходячи із встановлених обставин справи, що відповідач [PERSON] до 04.11.2020 не була ні споживачем житлово-комунальних послуг, ні власником, ні співвласником квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] , суд вважає позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги у період з 01.11.2018 по 01.11.2020 безпідставними та необґрунтованими. При вирішенні питання про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.11.2020 по 01.10.2021, суд виходить з наступних встановлених обставин справи. Згідно наданої суду довідки щодо заборгованості за надані послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води, за адресою: [ADDRESS] , а також розрахунку суми позову, по особовому рахунку [NUMBER] , загальна сума заборгованості за послуги гарячого водопостачання становить 9\~534 грн. 63 коп. Як убачається із долученої до відзиву на позовну заяву копії квитанції від 09.11.2021, заборгованість перед Концерном «Міські теплові мережі» за надані послуги постачання гарячої води, по особовому рахунку [NUMBER] , була повністю погашена 09.11.2021, оскільки на рахунок позивача перераховані грошові кошти у сумі 9 850 грн. 35 коп. Вказані обставини свідчать про те, що на момент звернення Концерну «Міські теплові мережі» до суду із позовом, 01.12.2021, заборгованість за послуги постачання гарячої води, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , була відсутня, а відтак позовні вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] суми боргу за гаряче водопостачання були заявлені безпідставно, а відтак не можуть бути задоволені судом. Що стосується позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» про стягнення заборгованості за централізоване опалення, які надавалися у квартиру [ADDRESS] , то в їх задоволенні також слід відмовити, виходячи з таких підстав. Так, як зазначено вище судом, вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги у період з 01.11.2018 по 01.11.2020 є безпідставними та необґрунтованими, оскільки відповідач у цей період не була ні споживачем житлово-комунальних послуг, ні власником, ні співвласником квартири [ADDRESS] . Крім того, оскільки відповідач [PERSON] набувала право власності на квартиру частинами у різні періоди часу, то відповідно у неї виникав обов`язок по сплаті наданих Концерном «Міські теплові мережі» послуг у сумі, яка відповідала її частці у праві спільної часткової власності, відповідно до положень ст. 360 ЦК України. Так, у період з 04.11.2020 по 18.12.2020 [PERSON] була власником Ѕ частини квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] . З розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 04.11.2020 по 01.01.2021 позивачем за послуги з централізованого опалення було нараховано суму у загальному розмірі 2\~958 грн. 30 коп., а відтак за вказаний період відповідач мала сплатити позивачу вартість наданих послуг у сумі 1 479 грн. 15 коп., що відповідає її Ѕ частці у праві спільної часткової власності (2\~958 грн. 30 коп./2=1 479 грн. 15 коп.). 18.12.2020 та 25.12.2020 відповідач [PERSON] набула право власності ще на ј частину квартири, розташованої за адресою: [ADDRESS] (набуто право власності по 1/8 частині квартири за кожним окремим договором), а відтак стала власником ѕ частин вказаної квартири. З розрахунку заборгованості встановлено, що за період з 01.01.2021 по 25.06.2021 (день коли відповідач стала власником всієї квартири) позивачем за послуги з централізованого опалення було нараховано суму у загальному розмірі 5\~012 грн. 19 коп., а відтак за вказаний період відповідач мала сплатити позивачу вартість наданих послуг у сумі 3 759 грн. 14 коп., що відповідає її ѕ часткам у праві спільної часткової власності (5012 грн. 19 коп./4х3=3759 грн. 14 коп.). У період з 25.06.2021, коли відповідач стала повноцінним власником квартири розташованої за адресою: [ADDRESS] , до 30.09.2021 (період у межах заявлених позовних вимог), плата за послуги з опалення квартири позивачем не нараховувалась. Вказані обставини свідчать про те, що позовні вимоги Концерну «Міські теплові мережі» пред`явлені до [PERSON] , як співвласника нерухомого майна, за адресою якого позивачем надавалися послуги з централізованого опалення були частково обґрунтованими на момент звернення до суду із цим позовом, а саме на загальну суму 5\~238 грн. 29 коп. (1 479 грн. 15 коп.+ 3 759 грн. 14 коп.= 5\~238 грн. 29 коп.). В іншій частині вимоги позивача про стягнення з [PERSON] заборгованості за надані послуги з централізованого опалення заявлені безпідставно та необґрунтовано з підстав, викладених судом у рішення суду. Разом із тим, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог Концерну «Міські теплові мережі» у повному обсязі, оскільки як встановлено судом із доданих відповідачем до відзиву на позовну заяву копій квитанцій, після відкриття провадження у цій справі відповідач [PERSON] у повному обсязі сплатила заборгованість за надані послуги з централізованого опалення, які надавалися за адресою: [ADDRESS] , що підтверджується квитанціями від 13.01.2022 та від 21.01.2022. Враховуючи наведені судом у вказаному рішенні обставини справи, у задоволенні позову Концерну «Міські теплові мережі» до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води слід відмовити у повному обсязі. Щодо розподілу судових витрат. Представник позивача просив стягнути з відповідача сплачений за подання позовної заяви судовий збір у розмірі 2 270,00 грн. Частиною 1 ст. 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Згідно із ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, зокрема, чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. Суд враховує, що на час відкриття провадження у цій справі у відповідача була наявна заборгованість і суд визнав обґрунтованими позовні вимоги на суму 5\~238 грн. 29 коп., відмовивши у задоволенні цієї частини позовних вимог лише з підстав оплати відповідачем суми заборгованості після відкриття провадження у справі і до ухвалення судом рішення, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору, обрахованого пропорційно до обґрунтованого розміру позовних вимог у сумі 370 грн. (5238,29 грн. х 2270 грн./32134,41 грн.= 370 грн.).

Outcome: dismissed