Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

09.01.2022 до суду надійшла позовна заява [PERSON] до акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округ Запорізької області Якименко А.О., про визнання таким, що не підлягає виконанню виконавчого напису, вчиненого 02.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 45235, про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», заборгованості в розмірі 110 761,19 грн., який перебуває на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименка А.О., виконавче провадження № 68004060, з підстав недотримання вимог законодавства при його вчиненні. Позовні вимоги обґрунтовані тим що, 13.01.2022 [PERSON] з Автоматизованої системи виконавчого провадження дізнався про те, що відносно нього відкрито виконавче провадження ВП 3 68004060, за заявою акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», яке знаходиться на виконанні у приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. У зв`язку з чим, 13.01.2022 на адресу приватного виконавця було направлено запи про отримання документів виконавчого провадження ВП № 68004060, на підставі якого 19.01.2022 отримано відповідь, з якої встановлено, що виконавче провадження ВП № 68004060, відкрите 24.12.2021 на підставі виконавчого напису вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. від 02.12.2021, за № 45235. Виконавчий напис вчинено за зверненням акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» щодо стягнення з позивача заборгованості за кредитним договором № 10018225633301 від 01.03.2021, укладеним з акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829. За виконавчим напис було стягнуто 110 511, 19 грн. в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26 181, 42 грн.; - прострочена заборгованість за комісією - 18 837,00 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 4,41 грн.; - строкова заборгованість за сумою кредиту - 63 751,82 грн.; - строкова заборгованість за комісією - 1 736,00 грн. - строкова заборгованість за процентами - 0,54 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто з [PERSON] плату у сумі 250,00 грн. Строк, за який проведено стягнення заборгованості, як зазначено у виконавчому написі з 01.04.2021 по 20.10.2021. Разом з тим, позивач вважає, що вказаний виконавчий напис був вчинений з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, та він має бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, оскільки в порушення п. 2.3. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства України № 296/5 від 22.02.2022 письмова вимога про усунення порушень йому не направлялась. Окрім того при вчиненні виконавчого напису нотаріусом не дотримано умов за якими виконавчий напис може бути виконаний, зокрема з інформації яка була отримана позивачем стало відомо, що нотаріусу було надано письмову версію кредитного договору, який нотаріально непосвідчений. Враховуючи вище викладе, позивач просить суд визнати виконавчий напис вчинений 02.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрований в реєстрі за № 45236, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, заборгованості в сумі 110 761, 19 грн. таким, що не підлягає виконанню. Стягнути з відповідача понесені судові витрати, у відповідності до ст.ст. 141, 142 ЦПК України. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2022, зупинено стягнення на підставі виконавчого напису, вчиненого 02.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О., зареєстрованого в реєстрі за № 45235, про стягнення з [PERSON] на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, заборгованості в сумі 110 761, 19 грн. - до набрання законної сили рішення в цивільній справі № 335/1341/22 за позовом [PERSON] до акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округ Запорізької області Якименко А.О., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 10.02.2022 прийнято до розгляду позовну заяву [PERSON] та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання. Також ухвалою було витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Бригіди В.О. засвідчену належним чином копію нотаріальної справи про вчинення спірного виконавчого напису. 23.05.2022 представником відповідача Киричук Г.М. подано до суду заяву від 22.04.2022 № КНО-44.1.7/10 про визнання позовних вимог, в порядку ст. 206 ЦПК України, у якій він також просив стягнути з акціонерного товариства ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» 50 відсотків від суми судового збору, сплаченого позивачем за подання позовної заяви та заяви про забезпечення позову. Треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О., приватний виконавець виконавчого округ Запорізької області Якименко А.О. пояснень щодо позову також не надали. За таких обставин, враховуючи заяву відповідача про визнання позовних вимог, суд вважав за можливе розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) учасників справи у судове засідання на підставі наявних у справі доказів на підставі статті 279 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] підлягають задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 02.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. посвідчено виконавчий напис № 45236, про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», ідентифікаційний код юридичної особи 14282829, заборгованості в сумі 110 761, 19 грн. Як вбачається із вищезазначеного виконавчого напису з [PERSON] , [INFO] , на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» було стягнуто 110 511, 19 грн. в тому числі: - прострочена заборгованість за сумою кредиту - 26 181, 42 грн.; - прострочена заборгованість за комісією - 18 837,00 грн.; - прострочена заборгованість за процентами - 4,41 грн.; - строкова заборгованість за сумою кредиту - 63 751,82 грн.; - строкова заборгованість за комісією - 1 736,00 грн. - строкова заборгованість за процентами - 0,54 грн. За вчинення цього виконавчого напису нотаріусом стягнуто з [PERSON] плату у сумі 250,00 грн. Строк, за який проведено стягнення заборгованості, як зазначено у виконавчому написі з 01.04.2021 по 20.10.2021. Постановою приватного виконавця виконавчого округу Запорізької області Якименко А.О. від 24.12.2021 було відкрито виконавче провадження ВП № 68004060 з виконання виконавчого напису № 45235. Інші копії документів, на підставі яких був вчинений вищезазначений виконавчий напис, не були предметом дослідження судом, оскільки на ухвалу суду про витребування доказів приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. не надані. Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. За змістом положень ст. 87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Відповідно до ст. 88 Закону України Про нотаріат, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Як передбачено ст. 89 Закону України Про нотаріат, у виконавчому написі повинні зазначатися: дата (рік, місяць, число) його вчинення, посада, прізвище, ім`я, по батькові нотаріуса, який вчинив виконавчий напис, найменування та адреса стягувача; найменування, адреса, дата і місце народження боржника, місце роботи (для громадян), номери рахунків в установах банків (для юридичних осіб); строк, за який провадиться стягнення; суми, що підлягають стягненню, або предмети, які підлягають, витребуванню, в тому числі пеня, проценти, якщо такі належать до стягнення, розмір плати, сума державного мита, сплачуваного стягувачем, або мита, яке підлягає стягненню з боржника; номер, за яким виконавчий напис зареєстровано; дата набрання юридичної сили; строк пред`явлення виконавчого напису до виконання. Виконавчий напис скріплюється підписом і печаткою нотаріуса. Відповідно до пунктів 1 та 2постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, для одержання виконавчого напису щодо стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Судом встановлено, що оскаржуваний виконавчий напис виданий на підставі п. 2 Переліку документів, за яким стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року № 1172. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14, яка була залишена без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 та Постановою Великої палати Верховного Суду від 20.06.2018 відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства Комерційний банк Приватбанк про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017, було визнано незаконною та не чинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів в частині, у тому числі: Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості . Зазначена постанова апеляційного суду у відповідності до п. 4 ст. 254 КАС України(в редакції, що діяла на момент винесення постанови) набула законної сили з моменту проголошення, з 22.02.2017, а отже з цієї ж дати законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, яка випливає із кредитних відносин. Таким чином, в момент вчинення виконавчого напису 02.12.2021 були відсутні правові підстави для його вчинення, а отже такий виконавчий напис не підлягає виконанню. Крім того, на думку суду, навіть у разі наявності правових підстав у відповідності до п. 2 Переліку документів, за яких стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172 для вчинення виконавчого напису нотаріуса, то неможливість вчинення виконавчого напису щодо заборгованості, визначеної у відповідності до виконавчого напису від 02.12.2021 була обумовлена й іншими обставинами, наведеними нижче. Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником. Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного суду України від 05.06.2017 у справі № 6-887цс17, при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачам документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів; для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України Про нотаріат у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Безспірність документу, відповідно до якого вчиняється виконавчий напис, перевіряється наступним чином: боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Якщо жодна із цих дій не виконана, заборгованість вважається безспірною. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, приймаючи до уваги той факт, що не встановлено судом факт отримання позивачем повідомлення вимоги про наявність такої заборгованості, та чи яка була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. Крім того, відповідач подано до суду заяву про визнання позовних вимог, що свідчить про те, що вони погоджуються із доводами позивача, викладеними у позовній заяві. Відповідно до ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Беручи до уваги, що відповідач визнав позов та погодився із доводами позивача, суд доходить до висновку, що у приватного нотаріуса були відсутні підстави для вчинення виконавчого напису, відповідно до норм Закону України Про нотаріат та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, оскільки у приватного нотаріуса були відсутні відомості про безспірність заборгованості позивача перед акціонерним товариством «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК», а також у його розпорядженні не було угоди, укладеної між сторонами, яка би була посвідчена нотаріально. З огляду на викладені обставини суд дійшов висновку, що виконавчий напис № 45235, який вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригідою В.О. про стягнення з [PERSON] , [INFO] , на користь акціонерного товариства «ПЕРШИЙ УКРАЇНСЬКИЙ МІЖНАРОДНИЙ БАНК» заборгованості у розмірі 110 761, 19 грн., є таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим позовні вимоги є законними та обґрунтованими. Згідно ст. 141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. З огляду на вищевказані положення Закону, суд доходить до висновку, що позивачу підлягає поверненню з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, тобто 496,20 грн., а також за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 248,10 грн., а всього 744,30 грн., а інші 50 відсотків сплаченого судового збору за подання позову та заяви про забезпечення позову у загальному розмірі 744,30 грн. підлягають стягненню з відповідача.

Outcome: approved