Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивачка [PERSON] , в інтересах якої діє представник - адвокат Візінська Галина Василівна, звернулася до суду з позовом до [PERSON] , в якому просить визнати за позивачкою право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] в порядку спадкування. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] був головою колгоспного двору у приватній власності якого був жилий будинок по [ADDRESS] . За вказаним до господарством закріплено земельну ділянку площею 0,21 га. Станом на 15.04.1991 в даному господарстві проживали і були зареєстровані : голова двору [PERSON] та його дружина [PERSON] . [PERSON] помер [INFO] . Померлий заповіту не вчиняв, спадкоємцем першої черги за законом є його дружина [PERSON] , яка проживаючи на момент смерті разом із чоловіком, вважається такою, що прийняла спадщину після його смерті, зокрема на 1/2 частку вищевказаного житлового будинку, яка належала померлому як члену колгоспного двору. Проте, [PERSON] не оформила своїх спадкових прав на вищезгадане майно. [PERSON] померла [INFO] . Після її смерті залишилось спадкове майно. а саме вищевказаний житловий будинок. [PERSON] заповіту не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її донька [PERSON] , яка фактично прийняла спадщину після смерті матері, проте не оформила своїх спадкових прав на вищезгадане майно. [PERSON] померла [INFO] . Заповітного розпорядження [PERSON] не вчиняла, спадкоємцем першої черги за законом є її дочка [PERSON] , тобто позивачка. Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом позивачка успадкувала земельну ділянку після смерті мами. Проте, згідно постанови приватного нотаріуса. Позивачці відмовлено у вчиненні нотаріальної дії про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу. В судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися. Представник позивача-адвокат Візінська Г.В. подала до суду заяву про розгляд справи за відсутності позивача та його представника. Заявлені позовні вимоги підтримують, позовну заяву просить задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений у встановленому законом порядку. До суду, через поштове відділення, від [PERSON] поступила заява про визнання позовних вимог, а саме просить розглядати справу за його відсутності. Повністю визнає заявлені до нього вимоги і не заперечує проти ухвалення судом рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі. Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного. Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. За ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності. Копією свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 10.02.1988 р., виданого виконавчим комітетом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 209 від 14.10.1987 посвідчено, що в цілому жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в [ADDRESS] - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є [PERSON] . Виписка з інвентаризаційних матеріалів № 9429 видана 19.07.2020 ОКП «Коломийське МБТІ» свідчить проте, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському МБТІ право власності на житловий будинок по [ADDRESS] зареєстровано за [PERSON] головою колгоспного двору на підставі свідоцтва про право власності виданого виконкомом Городенківської районної ради 10.02.1988 на підставі рішення цього ж виконкому № 209 від 14.10.1987. Із довідки № 17-174 виданої 16.08.2021 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради вбачається, що станом на 15.04.1991 в будинку в [ADDRESS] були зареєстровані та проживали: голова господарства [PERSON] , [INFO] , та дружина [PERSON] , [INFO] . Голова двору [PERSON] помер [INFO] у віці 70 рік в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 13, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 24.05.2002. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс УРСР 1963 р. Згідно з ст. 524 згаданого кодексу спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом; спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до ст. 549 ЦК УРСР (1963 р.) визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він протягом 6 місяців фактично вступив в управління або володіння спадковим майном або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Відповідно до ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Із довідки № 209 виданої 04.09.2019 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області слідує,що на момент смерті [PERSON] в будинку в [ADDRESS] разом із ним була зареєстрована та проживала дружина [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про одруження серії [NUMBER] виданого 1.12.1979 Серафинецькою сільською радою Городенківсього району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] , 1924 р.н., та [PERSON] , 1924 р.н., одружились 1 грудня 1979 року. Копією спадкової справи № 179/2007, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. доводиться, що 02.03.2007 [PERSON] звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті чоловіка [PERSON] . Копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 02.03.2007 посвідченого державним нотаріусом Городенківської РДНК Паньків Д.М., зареєстрованим в реєстрі за № 440 стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті чоловіка [PERSON] , яка складається з свідоцтва про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серії 1В-ІУ-№014141. Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 8732804 виданий 02.03.2007 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтва про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 41909856. За заповітом від 16.11.2001 року посвідченого виконавчим комітетом Серафинецької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Онуцька Марія Василівна, жителька [ADDRESS] , на випадок своєї смерті все своє майно де б воно не було і з чого б воно не складалося і взагалі все те, що належатиме їй і на що вона за Законом матиме право заповіла своїй дочці [PERSON] . Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 126. [PERSON] померла [INFO] у віці 84 років в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 24 від 05.06.2008, що стверджено копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 05.06.2008 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. Внаслідок її смерті відкрилась спадщина. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до іншої особи (спадкоємця). Згідно з ст. 1223 ЦК України - право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріуса про прийняття спадщини. Ч. 1 ст. 1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. З довідки № 17-170 виданої 10.08.2021 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на момент смерті ( [INFO] ) [PERSON] в будинку в [ADDRESS] разом із нею були зареєстровані та проживали: донька [PERSON] , [INFO] , та зять [PERSON] , [INFO] . Із копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 05.01.1961 Серафинецькис с/ЗАГС Городенківського району слідує, що [PERSON] народилася [INFO] , її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Після реєстрації шлюбу 17 липня 1976 року із [PERSON] , прізвище дружини було змінено з [PERSON] на [PERSON] , актовий запис № 16, що підтверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії [NUMBER] . Копією спадкової справи № 42/2017, яка надана суду державним нотаріусом Городенківської РДНК Капріян С.В. доводиться, що [PERSON] звернулася до Городенківської районної державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті мами [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 46760179 від 14.02.2017 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 60242015, номер у нотаріуса 42/2017. Копіями свідоцтв про право на спадщину за заповітом від 23.06.2017 посвідчених в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С., зареєстрованих в реєстрі за № 762 та № 763 стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,0803 га кадастровий номер 2621684900:05:001:0041 та 0,6974 га кадастровий номер 2621684900:03:004:0019, що належали померлій на підставі Державних актів на право власності на земельну ділянку серії ІФ № 057433 та ІФ № 056282. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 48189841 та № 48189901 видані 23.06.2017 свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 60242015. [PERSON] померла [INFO] у віці 65 років в с. Серафинці Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 23 від 08.08.2019, що доводиться копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] виданого 08.08.2019 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області. На час смерті [PERSON] був чинним Цивільний кодекс України 2003 р. Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Згідно з ст. 1261 Цивільного кодексу України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Із довідки № 17-171 виданої 16.08.2021 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради слідує, що на момент смерті [PERSON] в будинку в [ADDRESS] разом із нею був зареєстрований та проживав чоловік [PERSON] , [INFO] . Копією свідоцтва про народження позивачки серії [NUMBER] виданому 02.10.1976 Серафинецькою сільською радою Городенківського району Івано-Франківської області доводиться, що [PERSON] народилася [INFO] , актовий запис № 21 від 02.10.1976, її батьками є [PERSON] та [PERSON] . Копією спадкової справи № 143/2019, яка надана суду приватним нотаріусом Коломийського РНО Яшан Р.Р. доводиться, що позивачка [PERSON] 08.09.2019 звернулася до приватного нотаріуса Городенківського РНО Яшана Р.Р. із заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Витяг про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54461467 від 06.09.2019 свідчить про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію спадкової справи спадкодавця [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 64705835, номер у нотаріуса 143/2019. Копіями свідоцтв про право на спадщину за законом від 10.09.2020 посвідчених приватним нотаріусом Городенківського РНО Яшан Р.Р., зареєстрованих в реєстрі за № 1351 та № 1352 стверджується, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті матері [PERSON] , яка складається з земельних ділянок для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площами 0,0803 га кадастровий номер 2621684900:05:001:0041 та 0,6974 га кадастровий номер 2621684900:03:004:0019, що належали померлій на підставі свідоцтв про право на спадщину за заповітом виданих в.о. державного нотаріуса Городенківської РДНК Білоконь К.С. 23.06.2017, зареєстрованих в реєстрі за № 762 та № 763. Витяги про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 61620446 та № 61620489 видані 10.09.2020 приватним нотаріусом Яшан Р.Р. свідчать про внесення до Спадкового реєстру реєстраційного запису про реєстрацію видачі свідоцтв про право на спадщину спадкодавця [PERSON] , спадкоємець [PERSON] , номер у Спадковому реєстрі 64705835. В матеріалах даної спадкової справи (143/2019) містяться заяви [PERSON] (відповідача) подані ним до Городенківської приватної нотаріальної контори 10.09.2019, в яких [PERSON] зазначив, що відмовляється від належної йому частки спадкового майна, яке залишилось після смерті дружини [PERSON] на користь [PERSON] , спадкоємця першої черги, доньки померлої. Також, він заявляє, що питання про виділ на його ім`я 1/2 частки майна, набутого в період перебування у шлюбі з померлою не ставить та відповідно не претендує на одержання свідоцтва про право власності на частку у спільному майні подружжя і відмовляється від його оформлення та отримання, оскільки майно є особистою власністю спадкодавця. Відповідно до ч. 1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Позивач, як спадкоємець першої черги за законом після смерті матері [PERSON] ,яка прийняла спадщину після її смерті, звернулася до приватного нотаріуса про видачу свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться по [ADDRESS] . Проте, Постановою приватного нотаріуса Коломийського РНО Івано-Франківської області Яшана Р.Р. № 273/02-31 від 15.09.2021 позивачці [PERSON] відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, який знаходиться за адресою: [ADDRESS] після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що спадкоємцем не надано оригінал правовстановлюючого документу, який би посвідчував право власності померлої [PERSON] на вказаний житловий будинок. З технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] встановлено, що вищевказаний житловий будинок споруджений в 1895 році, інші господарські будівлі збудовані в 1920,1970, 1990 роках. Як вбачається із Звіту житлового будинку з надвірними спорудами, складеного ЕТВО "Придністров`я" складеного на підставі договору № 470 від 30.08.2021, ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: [ADDRESS] на дату оцінки - 31.08.2021, - становить 73 500 грн. Біля даного будинку рахується земельна ділянка площею 0,2100 га, що підтверджується довідкою № 17-172 виданою 16.08.2021 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради. Згідно з отриманої інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 274932889 формованого 15.09.2021 відомості щодо права власності на будинок [ADDRESS] - відсутні. Проте, у відомостях з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна наявна інформація про те, що на будинок по [ADDRESS] накладено заборону, зареєстрована 01.02.2008 за № 6507447 Городенківською районною державною нотаріальною конторою на підставі повідомлення, ЗБ-6,25.07.1995, відділення ощадбанку, 6342. Із витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження № 303828445 формованого 29.06.2022 [PERSON] Городенківською державною нотаріальною конторою Коломийського РНО Івано-Франківської області слідує, що обтяження - заборона на нерухоме майно житловий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами по [ADDRESS] - припинено 29.06.2022 на підставі документу уповноваженої особи, про заборгованість виданий 17.02.2022 АТ «Ощадбанк». Довідкою № 17-173 виданою 16.08.2021 Серафинецьким старостинським округом Городенківської міської ради стверджується, що будинок, який належав [PERSON] , яка померла [INFO] , розташований в [ADDRESS] ). Відповідно до частини 1 статті 120 Цивільного кодексу України (редакція 1963 року) майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності. Відповідно до вимог частин 1 та 2 статті 355 ЦК України, майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності. Згідно з частиною 1 статті 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до статті 370 ЦК України, співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Відповідно до частини 1 статті 1226 Цивільного кодексу України, частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Як вбачається із вищенаведеного, житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] належав до колгоспного двору, головою якого був [PERSON] та станом на 15.04.1991 в даному господарстві був зареєстрований і проживав разом із дружиною [PERSON] , [INFO] . Таким чином, оскільки на час ліквідації колгоспних дворів в господарстві проживали [PERSON] та [PERSON] , які набули право спільної сумісної власності на будинковолодіння по [ADDRESS] , то їх частки у вказаному майні рівні, тобто по 1/2 частині. Проте, частки в колгоспному дворі не виділялися. Після смерті голови двору [PERSON] , спадщину прийняла його дружина [PERSON] , як спадкоємець першої черги за законом, в тому числі і на належну [PERSON] частку у спадковому житловому будинку, а тому частка [PERSON] в житловому будинку, який відновився до колгоспного двору по [ADDRESS] становить - 1/1 (1/2+1/2). Проте, [PERSON] спадкові права на даний житловий будинок в нотаріальній конторі не оформила. Після смерті [PERSON] спадщину за заповітом прийняла її дочка [PERSON] , а саме в нотаріальній конторі отримана свідоцтва про право на спадщину за заповітом на належні померлій земельні ділянки. Однак, юридично не оформила спадкові права на належний померлій [PERSON] житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по [ADDRESS] . Статтею 1218 ЦК України визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Із матеріалів справи вбачається, що позивач зверталася до приватного нотаріуса Коломийського РНО Яшана Р.Р. про видачу їй свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті мами [PERSON] . Відмова нотаріуса у видачі даного свідоцтва стала підставою звернення позивачки із даним позовом до суду. Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що перешкодою в прийнятті спадщини за законом після смерті матері [PERSON] на житловий будинок [ADDRESS] є те, що її мати [PERSON] фактично прийняла спадщину після смерті своєї матері [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав на вищевказаний житловий будинок. А тому, позивачка немає можливості надати нотаріусу оригінал правовстановлюючого документу. Який би посвідчував право власності померлої [PERSON] на вказаний житловий будинок. Відповідно до положень ст. 317 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачем, як спадкоємцем за законом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами не встановлено, відповідач не заперечує щодо задоволення даного позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог [PERSON] . При винесенні рішення судом враховується і те, що на даний час відповідно до вимог Постанови ВРУ "Про утворення та ліквідацію районів" №807-ІХ від 17.07.2020 територія колишнього Городенківського району Івано-Франківської області на даний час відноситься до Коломийського району Івано-Франківської області . На підставі ст.ст. 548, 549, 551 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1222,1258, 1241, 1261,1274, 1268,1269, 1296, 1297 ЦК України (2003 р.),

Outcome: approved