Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

У своїй позовній заяві позивачка просила розірвати шлюб укладений між нею та відповідачем, зареєстрований 21.01.1995 року у виконавчому комітеті Трушевицької сільської ради Старосамбірського району Львівської області, за актовим записом № 1 та залишити їй прізвище [PERSON] . В основу своїх позовних вимог позивачка зіслалася на те, що з відповідачем по справі вона перебуває у зареєстрованому шлюбі. Від спільного подружнього життя у них є одна дитина, яка на даний час досягла повноліття. Спільне сімейне життя з відповідачем не склалося і їхній шлюб має формальний характер, з причин відсутності взаєморозуміння між ними, відсутності спільних поглядів на життя, шлюб та сім`ю, поваги відповідача до неї, тощо. Це призвело до того, що на даний час вони спільно не проживають та не підтримують жодних відносин, а шлюб існує тільки формально. Подальше проживання та збереження шлюбу є неможливим, що суперечило б їхнім інтересам. У судовому\~засіданні представник\~позивачки [PERSON] \~-\~ [PERSON] позовні вимоги підтримав повністю, покликаючись на викладені у позовній заяві обставини, просив задоволити позов, а питання розподілу майна чи інші питання матеріального характеру повинні бути вирішені в іншому порядку. У судовому засіданні відповідач [PERSON] позовні вимоги визнав повністю, не заперечив проти розірвання шлюбу з позивачкою. Однак зазначив, що у нього з позивачкою є ряд не вирішених питань, що стосуються рухомого та не рухомого майна. Він має бажання обговорити їх з нею та вирішити особисто. Вивчивши матеріали цивільної справи, заслухавши пояснення сторін, дослідивши та оцінивши в судовому засіданні письмові докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити, виходячи з наступного. Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України). Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим. Згідно ч. 1 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за спільною заявою подружжя відповідно до статті 106 або одного з них відповідно до статті 107 цього Кодексу. Ч. 2 ст. 112 СК України передбачає, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Як визначено ч. 2 ст. 114 СК України, у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Відповідно до Свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , виданного повторно 19.05.2022 року, сторони уклали шлюб 21.01.1995 року, про що зроблено відповідний актовий запис № 1. Після реєстрації шлюбу прізвище позивачці присвоєно [PERSON] (а.с.4). Відповідно до ст. 16 Загальної декларації прав людини від 10 грудня 1948 року чоловіки і жінки користуються однаковими правами щодо одруження, під час шлюбу та під час його розірвання. У судовому засіданні встановлено, що між сторонами по справі склалися такі стосунки, які призвели до припинення між ними сімейних відносин, розпаду їх сім`ї. Сторони не бажають зберігати сім`ю, оскільки вони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного побуту, їх сім`я розпалася, шлюб існує формально. За таких обставин збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, а тому шлюб між сторонами необхідно розірвати. Відповідно до ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка просила залишити обране нею прізвище [PERSON] , враховуючи її інтереси та

Outcome: approved