Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

У вересні 2021 [PERSON] звернулася до суду із позовом до Управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування за законом. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що [INFO] померла сестра позивача [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлої. 28.04.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 47 945,10 грн., яка знаходиться на рахунку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Довідкою Відділу опрацювання пенсійної документації № 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.01.2021 року за № 0800-0502-8/6302 приватному нотаріусу Слащеву А.Г., щодо суми виплати недоотриманої пенсії померлої [PERSON] було надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. [PERSON] зверталась через адвоката Корнієнко А.А. до управління за отриманням недоотриманої пенсії та інформацією щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування [PERSON] на обліку у управлінні та відповідно до листа від 25.05.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відмовилось надавати інформацію стосовно нарахування та виплати пенсії [PERSON] за весь час перебування на обліку у управлінні. Вважає обмеження відповідачем суми недоотриманої пенсії, яка входить до складу спадщини, трирічним терміном, є неправомірним. Ніяких законних підстав для припинення нарахування померлій пенсії не існувало і припинення виплат не впливає на спадкування, адже до спадкової маси належать суми всієї недоотриманої за життя пенсії з червня 2015 по травень 2018 року. Позивач, з урахуванням уточненого позову, просив стягнути невиплачену пенсію за період з червня 2015 по травень 2018 року у розмірі 49567,92 грн. Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 23.09.2021 року відкрито провадження по справі, ухвалено розгляд справи здійснювати за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, витребувано від Головного Управління пенсійного Фонду України в Запорізькій області відомості щодо розміру пенсії [PERSON] , [INFO] , за період з 01.01.2014 року по 24 червня 2020 року помісячно із обов`язковим зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсії а також правових підстав припинення нарахування чи виплати пенсії останній. 11.10.2021 року на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву. Згідно відзиву відповідач у задоволенні позову просить відмовити у повному обсязі, посилаючись на те, що ГУ ПФУ в Запорізькій області позов не визнає у зв`язку із таким. Статтею 46 Закону № 1058 врегульовано питання виплати пенсії за минулий час. Так, суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Виходячи з викладеного, при складанні довідки на запит нотаріуса про розмір недоотриманої пенсії було вказано розмір недоотриманих сум пенсій на дату формування довідки та роз`яснено, що розмір пенсії визначається за період, початок якого рахується від дня звернення за недоотриманою пенсією з урахуванням вимог ст. 46 Закону № 1058, тобто за три роки перед зверненням за пенсією, але не більше ніж по місяць смерті пенсіонера включно та те, що розмір недоотриманих сум пенсій зменшується в залежності від дати звернення до органу Пенсійного фонду особи, яка має право на їх отримання. Довідка про суми недоотриманої пенсії померлої [PERSON] була видані Головним управлінням на запит приватного нотаріусу Маріупольського міськогс нотаріального округу від 13.01.2021 № 7/02-14 на суму 47 945,10 грн. за період з 18.01.2018 по 30.06.2020. Враховуючи з викладеного, розмір спадщини буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщин\ із оформленим свідоцтвом про право на спадщину. На виконання ухвали Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя вії 23.09.2021 надаємо відомості щодо розміру пенсії [PERSON] , за період з 01.11 201- року по 24.06.2020 помісячно із зазначенням даних про нарахування, виплату або невиплату сум пенсій. Надати відомості за період з 01.01.2014 року по 31.10.2014 немає можливості, оскільки [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа з 01.11.2014. Пенсія за період з 01.11.2014 по 30.04.2015 у сумі 6763,68 грн не виплачена (листопад 2014 - 1127,28 грн., грудень 2014 - 1127,28 грн., січень 2015 - 1127,28 грн., лютий 2015- 1127,28 грн., березень 2015 - 1127,28 грн., квітень 2015 - 1127,28 грн.). Пенсія за травень 2015 у сумі 1127,28 грн. була в повному обсязі перерахована на розрахунковий рахунок відкритий пенсіонером в ПАТ КБ "Приватбанку". Сума 44 196,42 грн. нарахована до виплати за період з 01.06.2018 по 30.06.2020 , як спадщина, за заявою спадкоємця від 02.06.2021 та станом на 01.10.2021 не виплачена. Позивач 01.06.2021 року звернулась до Управління з заявою про виплату допомоги на поховання, яку було нараховано та виплачено в повному обсязі. За виплатою недоотриманої пенсії за померлу сестру Позивач звернулась з заявою лише 02.06.2021 року з наданням свідоцтва про спадщину. 24.01.2022 року від представника позивача надійшла заява про уточнення заявлених вимог. Ухвалою суду від 17.02.2022 року зупинено провадження у справі . Ухвалою суду від 05.05.2022 року поновлено провадження у справі. Ухвалою суду від 31.05.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача у позові просить про розгляд справи за відсутності позивача, просить позов задовольнити з підстав зазначених в ньому. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, в матеріалах справи наявна заява про розгляд справи у його відсутність, заяв про відкладення розгляду справи до суду не подавав. Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши їх у сукупності, приходить до наступного висновку. Частиною 1 ст. 2 ЦПК України передбачено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Згідно ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Частиною 3статті 129 Конституції України визначено основні засади судочинства, однією з яких, згідно пункту 3 вказаної статті, є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод всі судові процедури повинні бути справедливими. Судом встановлені наступні фактичні обставини. [INFO] померла сестра позивача [PERSON] - [PERSON] . Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина, яка складається з грошових виплат у вигляді недоотриманої пенсії померлої. 28.04.2021 року приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. позивачу було видане свідоцтво про право на спадщину за законом, яка складається з недоотриманої пенсії у розмірі 47945,10 грн., яка знаходиться на рахунку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Запорізькій області. Довідкою Відділу опрацювання пенсійної документації № 2 Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 29.01.2021 року за № 0800-0502-8/6302 приватному нотаріусу Слащеву А.Г., щодо суми виплати недоотриманої пенсії померлої [PERSON] було надано відповідь, в якій зазначено, що відповідно до ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. Довідка про суми недоотриманої пенсії померлої [PERSON] була видані Головним управлінням на запит приватного нотаріусу Маріупольського міськогс нотаріального округу від 13.01.2021 № 7/02-14 на суму 47 945,10 грн. за період з 18.01.2018 по 30.06.2020. [PERSON] перебувала на обліку в Управлінні як внутрішньо переміщена особа з 01.11.2014. Пенсія за період з 01.11.2014 по 30.04.2015 у сумі 6763,68 грн не виплачена (листопад 2014 - 1127,28 грн., грудень 2014 - 1127,28 грн., січень 2015 - 1127,28 грн., лютий 2015- 1127,28 грн., березень 2015 - 1127,28 грн., квітень 2015 - 1127,28 грн.). Пенсія за травень 2015 у сумі 1127,28 грн. була в повному обсязі перерахована на розрахунковий рахунок відкритий пенсіонером в ПАТ КБ "Приватбанку". Сума 44 196,42 грн. нарахована до виплати за період з 01.06.2018 по 30.06.2020, як спадщина, за заявою спадкоємця від 02.06.2021 та станом на 01.10.2021 не виплачена. Позивач 01.06.2021 року звернулась до Управління з заявою про виплату допомоги на поховання, яку було нараховано та виплачено. Частина спадщини після смерті [PERSON] була прийнята Позивачем, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 28.04.2021 року,виданого приватним нотаріусом Маріупольського міського нотаріального округу Слащевим А.Г. [PERSON] зверталась через адвоката Корнієнко А.А. до управління за отриманням недоотриманої пенсії та інформацією щодо розміру нарахованої, але не виплаченої заборгованості з пенсії за весь час перебування [PERSON] на обліку у управлінні та відповідно до листа від 25.05.2021 року Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області не надно інформацію стосовно нарахування та виплати пенсії [PERSON] за весь час перебування на обліку у управлінні. Спірні правовідносини по справі виникли саме з приводу виплати позивачу пенсії померлої сестри в порядку спадкування за законом за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 у розмірі 49567,92 грн. Згідно за ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини. Відповідно до ч. 1 ст. 46 Закону України "Прозагальнообов`язковедержавне пенсійне страхування" нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії. Відповідно до ст. 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у частині другій статті 36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того,проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали. Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті сума пенсії ділиться між ними порівну. У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі не звернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини. Крім того, зміст вищевказаних норм узгоджується із положеннями Закону України "Про пенсійне забезпечення", де в ч. 1 ст. 91 вказано, що суми пенсії, що належали пенсіонерові і залишилися недоодержаними у зв`язку з його смертю, передаються членам його сім`ї, а в разі їх відсутності - входять до складу спадщини. Суд зазначає, що положення частин другої, третьої статті 52 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які є спеціальними стосовно правовідносин про спадкування сум пенсії, не обмежують право на отримання сум пенсії, що належала пенсіонерові і не була ним отримана у зв`язку з його смертю. Ці положення тільки визначають подію, умови, час, коло осіб і їх правове становище, предмет правовідносин, із настанням яких можлива виплата недоотриманої пенсії померлого пенсіонера. Аналіз наведених норм матеріального права дає можливість дійти висновку про те, що суми пенсії, які перейшли у спадщину, передаються спадкоємцям у повному обсязі, без будь-яких часових обмежень. Норми ч. 1ст. 46 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", які регулюють виплату пенсіонеру певних сум пенсії не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, не розповсюджуються на правовідносини з приводу отримання спадкоємцями померлого пенсіонера тих сум пенсії, які перейшли у спадщину. Згідно зі статтею 49Закону України«Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", виплата пенсії за рішенням територіальних органів Пенсійного фонду припиняється у разі смерті пенсіонера. Рішення стосовно припинення виплати пенсії [PERSON] на інших підставах суду не надано. Відповідно до ст.1216ЦКУкраїни спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Крім того, відповідно до статті 92Конституції України виключно законами України визначаються, зокрема: права і свободи людини і громадянина, гарантії цих прав і свобод; основні обов`язки громадянина; основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення; засади регулювання праці і зайнятості, шлюбу, сім`ї, охорони дитинства, материнства, батьківства; виховання, освіти, культури і охорони здоров`я; екологічної безпеки (пункти 1, 6). Відповідно до статті 64Конституції України конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України. В умовах воєнного або надзвичайного стану можуть встановлюватися окремі обмеження прав і свобод із зазначенням строку дії цих обмежень. На час виникнення спірних правовідносин ні воєнний, ні надзвичайний стан в Україні в цілому, як і на окремих територіях Донецької та Луганської областей, запроваджено не було. Визначення поняття внутрішньо переміщеної особи наведено у абзаці першому частини першої статті 1 Закону Українивід 20жовтня 2014року №1706-VII"Прозабезпечення праві свободвнутрішньо переміщених осіб" (у редакції, яка діяла на час виникнення спірних правовідносин). Внутрішньо переміщеною особою є громадянин України, який постійно проживає в Україні, якого змусили або який самостійно покинув своє місце проживання у результаті або з метою уникнення негативних наслідків збройного конфлікту, тимчасової окупації, повсюдних проявів насильства, масових порушень прав людини та надзвичайних ситуацій природного чи техногенного характеру. Як зазначено в статті 2 цього Закону, Україна вживає всіх можливих заходів, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, щодо запобігання виникненню передумов вимушеного внутрішнього переміщення осіб, захисту та дотримання прав і свобод внутрішньо переміщених осіб, повернення таких осіб до їх покинутого місця проживання в Україні та їх реінтеграції. Відповідно до ст. 2 Закону Українивід 18.01.2018№ 2268-VІІІ"Проособливості державноїполітики іззабезпечення державногосуверенітету Українина тимчасовоокупованих територіяху Донецькійта Луганськійобластях" визначено, що за фізичними особами незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального правового статусу та за юридичними особами зберігається право власності, інші речові права на майно, у тому числі на нерухоме майно, включаючи земельні ділянки, що знаходиться на тимчасово окупованих територіях у Донецькій та Луганській областях, якщо таке майно набуте відповідно до законів України. Жодним законом України не визначено такої підстави для припинення пенсії, як відсутність у особи її реєстрації як внутрішньо переміщеної особи, не підтвердження місця фактичного проживання. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 20 вересня 2018 року у справі № 243/3505/16-ц (провадження № 14-271цс18), постанові Верховного Суду від 17 грудня 2018 року у справі № 243/5697/16-ц (провадження № 61-34175св18) та у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі № 227/2802/16-ц (провадження № 61-6270св18) зазначено про те, що, підтверджуючи майнові права фізичних осіб незалежно від перебування їх на обліку як внутрішньо переміщених осіб чи від набуття ними спеціального статусу, закон не передбачає жодних обмежень інших прав таких осіб, які вони можуть реалізувати на території України. Посилання відповідача у відзиві, що померла за життя не виявила бажання поновити їй пенсію та не звертався з відповідною заявою до відповідача і пенсія не отримана з вини пенсіонера, не заслуговують на увагу з огляду на вищенаведене. Згідно відзиву відповідача вбачається, що у період з червня 2015 по травень 2018 року у розмірі 49567,92 грн. виплати пенсії [PERSON] не проводилось. Рішення стосовно припинення виплати пенсії за цей період суду не надано. Вищенаведені положення законодавства з урахуванням сталої судової практики у спірних правовідносинах свідчать про те, що спадкодавець мав право на нарахування та виплату пенсії за вищезазначений період незалежно від звернення до Головного управління Пенсійного Фонду України в Запорізькій області та надання чи не надання нової довідки внутрішньо переміщеної особи, чи не підтвердження місця фактичного проживання, при цьому, слід зауважити, що рішення про припинення таких виплат не приймалось. Отже, і спадкоємець відповідно до положень статті 1227 ЦК України має право на отримання пенсії у порядку спадкування за законом. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14.02.2022 у справі № 243/13575/19. На частку недоотриманої пенсії [PERSON] з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року у розмірі 49567,92 грн.відповідачем відомості нотаріусу не надано, без чого той позбавлений можливості видати свідоцтво, оскільки відповідно до п. 4.14. Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції Українивід 22.02.2012№ 296/5 із змінами та доповненнями при видачі свідоцтва про право на спадщину нотаріус обов`язково перевіряє, крім іншого, склад спадкового майна, на яке видається свідоцтво про право на спадщину. Оскільки відповідач не визнає наявність у нього заборгованості перед померлою з огляду на вимоги ст. 46 Закону № 1058, спірну заборгованість не включив до наданих нотаріусу відомостей для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, то вказане унеможливлює виконання нотаріусом своїх повноважень по видачі такого свідоцтва та не потребує додаткового звернення позивача до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за законом як обов`язкову передумову для звернення до суду. Крім того, саме позивачу видане нотаріусом свідоцтво про право на спадщину на частину недоотриманої пенсії, а, отже, він є таким, що прийняла спадщину в цілому (ч. 2 ст. 1268 ЦК України). Згідно довідки відповідача про розмір нарахованої пенсії [PERSON] за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 року №723 від 24.12.2021 року за період з 01.06.2015 року по 31.05.2018 роки нараховано 49567,92 грн. Отже, оскільки, за життя сестра позивача недоотримала пенсію у розмірі 49567,92 грн., яка увійшла до складу спадщини, а позивач є її спадкоємцем та у встановленому законом порядку прийняв спадщину, тому суд доходить висновку, що позивач як спадкоємець набув право на отримання невиплаченої пенсії. З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог щодо стягнення недоотриманої у зв`язку зі смертю пенсії [PERSON] за період 01.06.2015 року по 31.05.2018 роки у розмірі 49567,92 грн. в порядку спадкування за законом, а відтак вказані вимоги підлягають задоволенню. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених вимог з відповідача слід стягнути 908,00 грн. судового збору на користь позивача.

Outcome: approved