Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

ТОВ «Рівнетеплоенерго» (надалі - позивач) звернулося до суду з позовом до [PERSON] (надалі - відповідач), в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 47 004, 00 грн. Свої позовні вимоги мотивує тим, що ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення у житлове приміщення за адресою: [ADDRESS] , власником і споживачем якого є [PERSON] , особовий рахунок № [NUMBER] . Вказує, що відповідач не оплачує послуги з централізованого опалення , внаслідок чого за ним станом на 01.07.2021 (за період з 01.10.2015 по 01.06.2021) утворилась заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 47 004, 00 грн., в тому числі основний борг в сумі 34 018, 13 грн, інфляційні втрати в сумі 7 287, 60 грн та 3% річних в сумі 5 698, 27 грн. Ухвалою суду від 30.07.2021 відкрито спрощене позовне провадження у справі з викликом сторін. 24.09.2021 представником відповідача подано відзив на позовну заяву, згідно з яким представник просить суд відмовити у задоволенні позову повністю, з огляду на те, що з липня 2015 у квартирі відсутнє централізоване опалення, батареї та труби, оскільки попередній власник квартири відключив квартиру від мереж централізованого опалення. Вважає що відповідач має право нараховувати лише плату за опалення місць загального користування відповідно до вимог чинного законодавства. Крім того, просить суд застосувати позовну давність та відмовити у задоволенні позовних вимог, по яких сплинула позовна давність. 04.10.2021 від представника позивача надійшла відповідь на відзив, відповідно до якої позивач звертає увагу, що єдиним належним доказом від`єднання від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання є акт про відключення багатоквартирного будинку від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, складений за участю представника теплопостачаючої організації, монтажної організації та власника багатоквартирного будинку, який має бути затверджений органом місцевого самоврядування в особі постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж центрального опалення та гарячого водопостачання, створеної відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.02.2006 №63. Вважає, що відповідач здійснив від`єднання квартири від мереж централізованого опалення самовільно, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та відповідно таке самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання. 24.01.2022 від представника позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, згідно якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за надані послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в розмірі 43 957, 74 грн., в тому числі основний борг в сумі 34 018, 13 грн, інфляційні втрати в сумі 7 199, 00 грн та 3% річних в сумі 2 740, 61 грн. Вказана заява представника позивача приймається судом. Представник позивача в судове засідання не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином, подав через канцелярію суду заяву, в якій позовні вимоги підтримує та просить розгляд справи проводити у її відсутність. Представник відповідача в судове засідання повторно не з`явився, повідомлявся про час та дату розгляду справи належним чином. Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представника сторони, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Така правова позиція викладена Верховним Судом 24 січня 2018 року у справі № 907/425/16. Окрім того, суд зауважує, що ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку справи, в якій вона є стороною. Порушення права на розгляд справи упродовж розумного строку було неодноразово предметом розгляду Європейським судом з прав людини у справах проти України. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі "Смірнова проти України"). Приймаючи до уваги викладене вище, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній документами, оскільки зібрані матеріали справи містять всі необхідні докази для вирішення спору. Крім того, явка учасників справи у судове засідання не визнавалася судом обов`язковою. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини. ТОВ «Рівнетеплоенерго» здійснює надання послуг з централізованого опалення та гарячого водопостачання до багатоквартирного будинку за адресою: [ADDRESS] . За вказаною адресою відкрито особовий рахунок № [NUMBER] на ім`я [PERSON] . Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснюється у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Питання про відключення від централізованого опалення у спірний період регулював Порядок відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання затверджено Наказом №4 від 22.11.2005 р. Міністерства Будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України (далі - Порядок). Порядком установлено, що відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої комісії створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. Проте матеріали справи не містять доказів, які б свідчили факт відключення квартири від мереж централізованого теплопостачання. Суд також зазначає, що єдиним належним доказом від`єднання від мереж ЦО і ГВП є акт про відключення багатоквартирного будинку від мереж ЦО і ГВП, складений за участю представника теплопостачаючої організації та монтажної організації, власника багатоквартирного будинку. Даний акт затверджується органом місцевого самоврядування в особі Постійно діючої міжвідомчої комісії з розгляду питань, пов`язаних з відключенням від мереж ЦО і ГВП, створеної відповідно до рішення виконавчого комітету Рівненської міської ради від 14.02.2006 №63. Так як відповідач не виконав вимог Порядку, від`єднання квартири від мереж централізованого опалення здійснено самовільно, без дотримання вимог щодо складання та затвердження акту про відключення квартири від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання та відповідно таке самовільне відключення від мереж централізованого опалення не є підставою для звільнення від оплати за послуги центрального теплопостачання. Згідно витягу оборотної відомості по особовому рахунку № [NUMBER] вбачається, що споживачем за період з січня 2016 року по липень 2021 не здійснювалася оплата за надані послуги з централізованого опалення станом на 01.07.2021 виникла заборгованість за надані ТОВ «Рівнетеплоенерго» послуги з централізованого опалення та гарячого водопостачання в сумі 34 018, 13 грн. Розрахунок вартості наданих Товариством послуг з теплопостачання здійснюється відповідно до тарифів затверджених рішенням виконавчого комітету Рівненської міської ради №6 від 04 січня 2011 року та постановами НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб населення ТзОВ «Рівнетеплоенерго» №442 від 23 квітня 2014 року зі змінами затвердженими постановою НКРЕКП №569 від 23 травня 2014 року, постановою НКРЕКП №664 від 13 червня2014 року та №1171 від 31 березня 2015 року. Постановою НКРЕКП №1101 від 09 червня 2016 року та №1536 від 28 грудня 2017 року, №1791 від 11 грудня 2018 року. Надання послуг з централізованого опалення, постачання гарячої води здійснювалося у відповідності до положень Закону України «Про житлово-комунальні послуги», а також Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630, якими визначений порядок надання послуг, порядок їх обліку, оплати, права та обов`язки споживача і виконавця, а також інші питання. Судом встановлено, що позивач належним чином та у повному обсязі надає відповідачу послуги з централізованого опалення, однак відповідач не виконує належним чином свого обов`язку по оплаті цих послуг, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість в розмірі 34 018, 13 грн, що стверджується оборотною відомістю по особовому рахунку № [NUMBER] . Згідно ст. 13 ЦК України, цивільні права особа здійснює у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства. Відповідно до статті 319 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном, власність зобов`язує. Статтею 322 ЦК України передбачено, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно зі статтею 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач житлово-комунальних послуг зобов`язаний оплачувати такі послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання», споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону «Про житлово-комунальні послуги» передбачене право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином, згідно із зазначеними нормами закону споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. Аналогічні положення містить і стаття 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», в редакції чинній на час розгляду справи. Відповідно до статті 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Обов`язок відповідача як споживача житлово-комунальних послуг, закріплений також у статті 162 Житлового кодексу Української РСР. Пунктом 18 «Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення», затверджених Постановою КМУ від 21 липня 2055 року №630 передбачено, що оплата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно ч.1 ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Вимоги позивача про стягнення заборгованості по оплаті за послуги опалення є обґрунтованими та доведеними. Разом з тим, суд вважає, що стягненню підлягає заборгованість в меншому розмірі, ніж просить позивач. За приписами ст.256 ЦК України, позовна давність, це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Згідно статті 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Відповідно до вимог частини першої статті 261 ЦК України перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Частиною п`ятою статті 261 ЦК України передбачено, що за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Як визначено статтею 264 ЦК України, перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку. Позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач. Після переривання перебіг позовної давності починається заново. Час, що минув до переривання перебігу позовної давності, до нового строку не зараховується. Згідно вимог частин третьої та четвертої статті 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. В матеріалах справи відсутні докази, які свідчили б про визнання боргу за спірний період. Таким чином, позовна давність у цій справі спливла до позовних вимог про стягнення боргу щодо тих щомісячних платежів від моменту прострочення яких до дня звернення до суду з позовом минуло три роки. Позивач звернувся до суду з позовом 23.07.2021. Послуги, надані у липні 2018 року, відповідач мав оплатити до 20.08.2018 включно. Отже з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за надані послуги з липня 2018 року по червень 2021 року. Відповідна заборгованість в межах позовної давності становить 18 942, 38 грн. Щодо позовних вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат та 3% річних суд зазначає таке. За змістом статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Відтак, враховуючи положення ч. 2 ст. 625 ЦК України, нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і є особливою мірою відповідальності боржника (спеціальний вид цивільно-правової відповідальності) за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат (збитків) кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отримання компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вимагати сплати суми боргу з врахуванням 3% річних є правом кредитора, яким останній наділений в силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. Нарахування інфляційних втрат здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов`язання. Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому до розрахунку мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція). Нарахування інфляційних втрат за наступний період здійснюється з урахуванням збільшення суми боргу на індекс інфляції попереднього місяця, оскільки інфляційні втрати не є штрафними санкціями, а входять до складу грошового зобов`язання. Вказана правова позиція щодо порядку нарахування інфляційних викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду у справі № 916/190/18 від 04.06.2019 та у постанові об`єднаної палати Верховного Суду у справі № 905/600/18 від 05.07.2019. Позивачем заявлено до стягнення інфляційні втрати в сумі 7 199, 00 грн та 3% річних в сумі 2 740, 61 грн., однак суд зазначає, що останні підлягають зменшенню з урахуванням застосованого судом строку позовної давності до основного боргу. Крім того, суд здійснивши перерахунок інфляційних втрат та 3% річних, встановив, що сума інфляційних втрат становить 1 665, 79 грн, 3% річних - 716, 70 грн. Розрахунок інфляційних втрат : Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу з 01/12/2018 до 31/12/2018 74,96 грн. з 01/01/2019 до 31/01/2019 847,42 грн. з 01/02/2019 до 28/02/2019 2 239,13 грн. з 01/03/2019 до 31/03/2019 3 853,04 грн. з 01/04/2019 до 30/04/2019 5 053,18 грн. з 01/05/2019 до 31/05/2019 5 884,78 грн. з 01/06/2019 до 31/12/2019 6 228,96 грн. з 01/01/2020 до 31/01/2020 6 784,88 грн. з 01/02/2020 до 28/02/2020 7 799,14 грн. з 01/03/2020 до 31/03/2020 8 942,31 грн. з 01/04/2020 до 30/04/2020 10 347,16 грн. з 01/05/2020 до 31/05/2020 11 252,40 грн. з 01/06/2020 до 30/11/2020 11 748,80 грн. з 01/12/2020 до 31/12/2020 11 949,87 грн. з 01/01/2021 до 31/01/2021 12 885,42 грн. з 01/02/2021 до 28/02/2021 14 293,81 грн. з 01/03/2021 до 31/03/2021 15 878,58 грн. з 01/04/2021 до 30/04/2021 17 358,96 грн. з 01/05/2021 до 31/05/2021 18 536,46 грн. з 01/06/2021 до 30/06/2021 18 942,58 грн. Залишок боргу18 942,58 грн. Розрахунок інфляційних втрат здійснюється за формулою: ІІС = ( ІІ1 : 100 ) x ( ІІ2 : 100 ) x ( ІІ3 : 100 ) x ... ( ІІZ : 100 ) ІІ1 - індекс інфляції за перший місяць прострочення, ...... ІІZ - індекс інфляції за останній місяць прострочення Період 1 IIc (100,80 : 100) x = 1.00800000 Інфляційне збільшення: 74,96 x 1.00800000 - 74,96 = 0,60\~грн.\~ Період 2 IIc (101,00 : 100) x = 1.01000000 Інфляційне збільшення: 847,42 x 1.01000000 - 847,42 = 8,47\~грн.\~ Період 3 IIc (100,50 : 100) x = 1.00500000 Інфляційне збільшення: 2 239,13 x 1.00500000 - 2 239,13 = 11,20\~грн.\~ Період 4 IIc (100,90 : 100) x = 1.00900000 Інфляційне збільшення: 3 853,04 x 1.00900000 - 3 853,04 = 34,68\~грн.\~ Період 5 IIc (101,00 : 100) x = 1.01000000 Інфляційне збільшення: 5 053,18 x 1.01000000 - 5 053,18 = 50,53\~грн.\~ Період 6 IIc (100,70 : 100) x = 1.00700000 Інфляційне збільшення: 5 884,78 x 1.00700000 - 5 884,78 = 41,19\~грн.\~ Період 7 IIc (99,50 : 100) x (99,40 : 100) x (99,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,70 : 100) x (100,10 : 100) x (99,80 : 100) x = 0.99891419 Інфляційне збільшення: 6 228,96 x 0.99891419 - 6 228,96 = -6,76\~грн.\~ Період 8 IIc (100,20 : 100) x = 1.00200000 Інфляційне збільшення: 6 784,88 x 1.00200000 - 6 784,88 = 13,57\~грн.\~ Період 9 IIc (99,70 : 100) x = 0.99700000 Інфляційне збільшення: 7 799,14 x 0.99700000 - 7 799,14 = -23,40\~грн.\~ Період 10 IIc (100,80 : 100) x = 1.00800000 Інфляційне збільшення: 8 942,31 x 1.00800000 - 8 942,31 = 71,54\~грн.\~ Період 11 IIc (100,80 : 100) x = 1.00800000 Інфляційне збільшення: 10 347,16 x 1.00800000 - 10 347,16 = 82,78\~грн.\~ Період 12 IIc (100,30 : 100) x = 1.00300000 Інфляційне збільшення: 11 252,40 x 1.00300000 - 11 252,40 = 33,76\~грн.\~ Період 13 IIc (100,20 : 100) x (99,40 : 100) x (99,80 : 100) x (100,50 : 100) x (101,00 : 100) x (101,30 : 100) x = 1.02207209 Інфляційне збільшення: 11 748,80 x 1.02207209 - 11 748,80 = 259,32\~грн.\~ Період 14 IIc (100,90 : 100) x = 1.00900000 Інфляційне збільшення: 11 949,87 x 1.00900000 - 11 949,87 = 107,55\~грн.\~ Період 15 IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000 Інфляційне збільшення: 12 885,42 x 1.01300000 - 12 885,42 = 167,51\~грн.\~ Період 16 IIc (101,00 : 100) x = 1.01000000 Інфляційне збільшення: 14 293,81 x 1.01000000 - 14 293,81 = 142,94\~грн.\~ Період 17 IIc (101,70 : 100) x = 1.01700000 Інфляційне збільшення: 15 878,58 x 1.01700000 - 15 878,58 = 269,94\~грн.\~ Період 18 IIc (100,70 : 100) x = 1.00700000 Інфляційне збільшення: 17 358,96 x 1.00700000 - 17 358,96 = 121,51\~грн.\~ Період 19 IIc (101,30 : 100) x = 1.01300000 Інфляційне збільшення: 18 536,46 x 1.01300000 - 18 536,46 = 240,97\~грн.\~ Період 20 IIc (100,20 : 100) x = 1.00200000 Інфляційне збільшення: 18 942,58 x 1.00200000 - 18 942,58 = 37,89\~грн.\~ Всього інфляційні втрати становлять 1 665, 79 грн. Розрахунок 3% річних: Основна сума заборгованості за договором:Сума боргу з 21/11/2018 до 20/12/2018 74,96 грн. з 21/12/2018 до 20/01/2019 847,42 грн. з 21/01/2019 до 20/02/2019 2 239,13 грн. з 21/02/2019 до 20/03/2019 3 853,04 грн. з 21/03/2019 до 20/04/2019 5 053,18 грн. з 21/04/2019 до 20/05/2019 5 884,78 грн. з 21/05/2019 до 20/12/2019 6 228,96 грн. з 21/12/2019 до 20/01/2020 6 784,88 грн. з 21/01/2020 до 20/02/2020 7 799,14 грн. з 21/02/2020 до 20/03/2020 8 942,31 грн. з 21/03/2020 до 20/04/2020 10 347,16 грн. з 21/04/2020 до 20/05/2020 11 252,40 грн. з 21/05/2020 до 20/11/2020 11 748,80 грн. з 21/11/2020 до 20/12/2020 11 949,87 грн. з 21/12/2020 до 20/01/2021 12 885,42 грн. з 21/01/2021 до 20/02/2021 14 293,81 грн. з 21/02/2021 до 20/03/2021 15 878,58 грн. з 21/03/2021 до 20/04/2021 17 358,96 грн. з 21/04/2021 до 20/05/2021 18 536,46 грн. з 21/05/2021 до 20/06/2021 18 942,58 грн. Залишок боргу18 942,58 грн. Розрахунок здійснюється за формулою: Сума санкції = С x 3 x Д : 365 : 100, де С - сума заборгованості, Д - кількість днів прострочення. Період прострочення грошового зобов`язання:Кількість днів у періодіСума з 21/11/2018 до 20/12/2018 74,96 x 3 % x 30 : 365 : 100300,18 грн. з 21/12/2018 до 20/01/2019 847,42 x 3 % x 31 : 365 : 100312,16 грн. з 21/01/2019 до 20/02/2019 2 239,13 x 3 % x 31 : 365 : 100315,71 грн. з 21/02/2019 до 20/03/2019 3 853,04 x 3 % x 28 : 365 : 100288,87 грн. з 21/03/2019 до 20/04/2019 5 053,18 x 3 % x 31 : 365 : 1003112,88 грн. з 21/04/2019 до 20/05/2019 5 884,78 x 3 % x 30 : 365 : 1003014,51 грн. з 21/05/2019 до 20/12/2019 6 228,96 x 3 % x 214 : 365 : 100214109,56 грн. з 21/12/2019 до 31/12/2019 6 784,88 x 3 % x 11 : 365 : 100116,13 грн. з 01/01/2020 до 20/01/2020 6 784,88 x 3 % x 20 : 366 : 1002011,12 грн. з 21/01/2020 до 20/02/2020 7 799,14 x 3 % x 31 : 366 : 1003119,82 грн. з 21/02/2020 до 20/03/2020 8 942,31 x 3 % x 29 : 366 : 1002921,26 грн. з 21/03/2020 до 20/04/2020 10 347,16 x 3 % x 31 : 366 : 1003126,29 грн. з 21/04/2020 до 20/05/2020 11 252,40 x 3 % x 30 : 366 : 1003027,67 грн. з 21/05/2020 до 20/11/2020 11 748,80 x 3 % x 184 : 366 : 100184177,20 грн. з 21/11/2020 до 20/12/2020 11 949,87 x 3 % x 30 : 366 : 1003029,38 грн. з 21/12/2020 до 31/12/2020 12 885,42 x 3 % x 11 : 366 : 1001111,62 грн. з 01/01/2021 до 20/01/2021 12 885,42 x 3 % x 20 : 365 : 1002021,18 грн. з 21/01/2021 до 20/02/2021 14 293,81 x 3 % x 31 : 365 : 1003136,42 грн. з 21/02/2021 до 20/03/2021 15 878,58 x 3 % x 28 : 365 : 1002836,54 грн. з 21/03/2021 до 20/04/2021 17 358,96 x 3 % x 31 : 365 : 1003144,23 грн. з 21/04/2021 до 20/05/2021 18 536,46 x 3 % x 30 : 365 : 1003045,71 грн. з 21/05/2021 до 20/06/2021 18 942,58 x 3 % x 31 : 365 : 1003148,26 грн. Всього 3\~%\~річних становлять\~716,\~70 грн. З огляду на викладені обставини, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для часткового задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за надані послуги з централізованого опалення в розмірі 18 942, 38 грн, інфляційних втрат в сумі 1 665, 79 грн та 3% річних в сумі 716, 70 грн. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи, що позов задоволено частково з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 1 101, 23 грн (21\~324, 87 грн *2 270, 00 грн /43 957, 74 грн ).

Outcome: partial