Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

06.09.2021 АТ "Універсал банк" подало до Кам`янка-Бузького районного суду Львівської області позовну заяву до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , в якій просить стягнути солідарно з відповідачів на їх користь втрати від інфляційних процесів та 3% річних у сумі 549807,93 грн., відповідно до Генерального договору про надання кредитних послуг №BL12221 від 30.06.2011. Свої вимоги обґрунтовує тим, що між ПАТ "Універсал банк" та ФОП [PERSON] 30.06.2011 року було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL12221 на загальну суму 640 000,00 грн. Одночасно з метою забезпечення виконання зобов`язань ФОП [PERSON] за кредитним договором, додатково було укладено договір поруки з [PERSON] та [PERSON] від 30.06.2011 за №BL12221 П-1, №BL12221 П-2, а також додаткові угоди №1 від 28.07.2011 до договорів поруки. 05 квітня 2014 року Кам`янка-Бузьким районним судом було винесено рішення, яким задоволено повністю позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості в сумі 502 853,77 грн. та 3441,00 грн. судових витрат. А також, 19.05.2015 Господарським судом Львівської області було винесено рішення, яким задоволено повністю позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості в сумі 139 539,88 грн. та 2790,80 грн. судових витрат. Позивач вказує, що на день звернення до суду з позовом, відповідачі не погасили заборгованість за кредитним договором, що включає в себе втрати від інфляційних процесів та 3% річних та становить 549807,93 грн. Ухвалою суду від 22.09.2021 відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою суду від 09.12.2022 підготовче засідання закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. 24.03.2022 представник відповідача [PERSON] - Скоробогатий М.В. подав до суду заяву про застосування строків позовної давності, яка прийнята судом до розгляду. У судове засідання представник позивача АТ «Універсал Банк» не прибув, подав до суду заяву у якій просив розгляд справи проводити за його відсутності, заявлені вимоги підтримує, також вказує, що проти заочного розгляду справи не заперечує. Представник відповідача [PERSON] - Скоробогатий М.В. в судове засідання також не з`явився, через канцелярію суду подав заяву у якій просив розгляд справи проводити без його участі, при прийнятті рішення просив врахувати позицію відповідачки викладену ним по суті справи в заявах та клопотаннях. Відповідачі [PERSON] та [PERSON] в судове засідання повторно не з`явились, хоча були належним чином повідомленні про дату, час та місце підготовчого засідання, причин неявки не повідомили. Беручи до уваги заяви представника позивача, представника відповідача [PERSON] , перевіривши відомості про належне повідомлення відповідачів [PERSON] та [PERSON] про розгляд справи, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності сторін. Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи у їх сукупності та взаємозв`язку, суд встановив наступні обставини справи та відповідні до них правовідносини. Судом встановлено, що 30.06.2011 між ПАТ «Універсал Банк» та ФОП [PERSON] було укладено Генеральний договір про надання кредитних послуг №BL12221. Відповідно до умов кредитного договору позивач надав відповідачу [PERSON] кредит на загальну суму 640 000,00 грн., а [PERSON] зобов`язався протягом шести місяців з дати оформлення генерального договору офрмити державний акт на земельну ділянку та передати її в іпотеку Банку, в іншому випадку ставка підвищується на 2 % починаючи з сьомого місяця (а.с.19-24). Одночасно з метою забезпечення виконання зобов`язань ФОП [PERSON] за кредитним договором додатково було укладено договір поруки з відповідачкою [PERSON] від 30.06.2011 за №BL12221 П-1, а також додаткову угоду №1 від 28.07.2011 до договору поруки. За умовами договору поруки та додаткової угоди до нього, [PERSON] зобов`язалась перед ПАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань та їх відповідальність є солідарною. Також з метою забезпечення виконання зобов`язань ФОП [PERSON] за кредитним договором додатково було укладено договір поруки з відповідачкою [PERSON] від 30.06.2011 за №BL12221 П-2, а також додаткову угоду №1 від 28.07.2011 до договору поруки. За умовами договору поруки та додаткової угоди до нього, [PERSON] зобов`язалась перед ПАТ «Універсал Банк» відповідати за невиконання [PERSON] усіх зобов`язань та їх відповідальність є солідарною. Банк виконав свої зобов`язання перед відповідачем ФОП [PERSON] та надав йому кредитні кошти, а відповідач в порушення умов договору свої зобов`язання належним чином не виконав, в результаті чого утворилась прострочена заборгованість за кредитом. 05 квітня 2014 року Кам`янка-Бузьким районним судом було винесено рішення, яким задоволено повністю позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до [PERSON] та [PERSON] про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором №BL12221 від 30.06.2011 в сумі 502 853,77 грн. та 3441,00 грн. судових витрат. Разом з тим, 19.05.2015 Господарським судом Львівської області було винесено рішення, яким задоволено повністю позовну заяву ПАТ «Універсал Банк» до ФОП [PERSON] про стягнення заборгованості за кредитним договором №BL12221 від 30.06.2011 в сумі 139 539,88 грн. та 2790,80 грн. судових витрат. Відповідно до розрахунку заборгованості за договором №BL12221 від 30.06.2011 наданого до позовної заяви про стягнення втрат від інфляційних процесів та трьох процентів річних видно, що станом на 28.07.2020 інфляційні збитки становлять 464772,30 грн. та три проценти річних 85035,63 грн, а всього 549807,93 грн. (а.с. 6). Також, як видно з листа Кам`янка-Бузького районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) від 14.04.2022 №19.09-31/5781, у відділі на виконанні знаходиться виконавчий лист №446/1840/13-ц від 20.11.2014, виданий Кам`янка-Бузьким районним судом про стягнення заборгованості з [PERSON] та [PERSON] в користь ПАТ «Універсал Банк» в розмірі 506294,77 гривень. Стягнення по даному АСВП №47153816 проводяться з 08.06.2015, залишок заборгованості станом на 14.04.2022 становить 471537,10 грн. Представник позивача, посилаючись на неналежне виконання відповідачами зобов`язань за укладеними договорами, на підставі ст. 541, 543, 553, 554, 625, 1049, 1050 ЦК України звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідачів втрат від інфляційних процесів та 3% річних за договором №BL12221 від 30.06.2011 в сумі 549807,93 грн., які нараховані за період з 05.11.2014 по 28.07.2020. А представник відповідача у заяві про застосування строків позовної давності від 24.03.2022 вказав, що позивачем не правильно здійснено розрахунок інфляційних витрат та 3 % річних, оскільки при розрахунку не враховано, що з відповідачки [PERSON] щомісячно згідно виконавчого провадження проводиться стягнення заборгованості. Також в даному випадку до позовних вимог при розрахунку заборгованості повинні застосовуватись строки позовної давності та надав суду власний розрахунок інфляційних витрат та 3 % річних. Вирішуючи спір у цій справі, суд виходить з таких мотивів та положень закону. Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ч. 1 ст. 526 ЦК України). Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). У відповідності до ч. 1, ч. 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору. Наслідки порушення договору позичальником визначені ст. 1050 ЦК України, відповідно до якої якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Тобто, у випадках коли позичальник порушив умови договору, прострочивши виконання грошового зобов`язання за ч. 1 ст. 1050 ЦК України, застосуванню у таких правовідносинах підлягають положення ст. 625 цього Кодексу. Статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Формулювання статті 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень статті 549 цього Кодексу. Передбачене частиною другою статті 625ЦК України нарахування трьох процентів річних є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника. У статті 625ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення. Приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Правом вимагати сплати суми боргу з урахуванням індексу інфляції, а також трьох процентів річних кредитор наділений у силу нормативного закріплення зазначених способів захисту майнового права та інтересу. За змістом частини другої статті 625ЦК України нарахування інфляційних втрат на суму боргу та трьох процентів річних як складова грошового зобов`язання та особлива міра відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації від боржника за неналежне виконання зобов`язання. У постановах Великої Палати Верховного Суду від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), від 19.06.2019 у справі № 703/2718/16-ц (провадження № 14-241цс19) викладено правовий висновок, згідно якого законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням рівня інфляції та 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, тому право на позов про стягнення коштів на підставі статті 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Оскільки станом на час звернення позивача до суду зобов`язання боржників з повернення кредиту належним чином не виконане, прострочення боржників є триваючим правопорушенням. Як вбачається зі змісту позовної заяви та наданого розрахунку (а.с.5-6), заявлені до стягнення інфляційні втрати в сумі 464772,30 грн та 3% річних у сумі 85035,63 грн, нараховані у зв`язку з невиконанням рішення суду, яким стягнуто заборгованість в національній валюті України - гривні, в розмірі 502853,77 грн., такі нароховані за період з 05.11.2014 по 28.07.2020. Разом з тим, представник відповідача [PERSON] - адвокат Скоробогатий М.В. 24.03.2022 подав до суду заяву про застосування строку позовної давності. Відповідно до ст.256 Цивільного кодексу України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. А ст.257 Цивільного кодексу України передбачає, що загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Згідно з ст.261 Цивільного кодексу України, перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила. Беручи до уваги вищенаведене та те, що з позовом до суду АТ "Універсал Банк" звернулося 06.09.2021, то строк позовної давності в три роки повинен обчислюватись з 06.09.2018. Визначаючи період по який розраховується сума заборгованість, то суд визначає такий, що вказаний у розрахунку позивача, оскільки не вправі виходити за межі позовних вимог. Розраховуючи суму заборгованості за вказаний період, суд виходив з наступного. Відповідно до правового висновку Верховного Суду, викладеного у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 20 листопада 2020 року у справі № 910/13071/19, сума боргу, внесена за період з 1 до 15 числа включно відповідного місяця, індексується за період з урахуванням цього місяця, а якщо суму внесено з 16 до 31 числа місяця, то розрахунок починається з наступного місяця. За аналогією, якщо погашення заборгованості відбулося з 1 по 15 число включно відповідного місяця - інфляційна складова розраховується без урахування цього місяця, а якщо з 16 до 31 числа місяця - інфляційна складова розраховується з урахуванням цього місяця. Отже, якщо період прострочення виконання грошового зобов`язання складає неповний місяць, то інфляційна складова враховується або не враховується в залежності від математичного округлення періоду прострочення у неповному місяці. Індекс інфляції, офіційно встановлений Державним комітетом статистики України, у зазначений період часу становив: вересень 2018 р. - 101,9; жовтень 2018 р. - 101,7; листопад 2018 р. - 101,4; грудень 2018р. - 100,8; січень 2019 р. - 101,0; лютий 2019 р. - 100,5; березень 2019 р. - 100,9; квітень 2019 р. - 101,0; травень 2019 р. - 100,7; червень 2019 р. - 99,5; липень 2019 р. - 99,4; серпень 2019 р. - 99,7; вересень 2019 р. - 100,7; жовтень 2019 р. - 100,7; листопад 2019 р. - 100,1; грудень 2019р. - 99,8; січень 2020 р. - 100,2; лютий 2020 р. - 99,7; березень 2020 р. - 100,8; квітень 2020 р. - 100,8; травень 2020 р. - 100,3; червень 2020 р. - 100,2. Інфляційна складова боргу за вказаний період за розрахунками суду, виходячи з сум заборгованості становить - 60394,29 грн., а розмір 3% річних складає - 28046,00 грн. Виходячи з наведеного та положень ч. 1 ст.13 ЦПК України щодо розгляду справи в межах позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати в розмірі 60394,29 грн та 3% річних від простроченої суми - 28046,00 грн. З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ФОП - [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення інфляційних втрат та 3% річних. В порядку ст. 141 ЦПК України, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, з відповідачів на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі грн.

Outcome: partial