Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

[PERSON] звернулася до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що в травні 2019 року вона домовилася з [PERSON] про купівлю в нього житлового будинку [ADDRESS] . Між ними в усній формі було укладено попередній договір, яким було досягнуто згоди щодо вартості будинку у розмірі 6 500 доларів США; визначено, що укладення договору відбудеться до кінця 2019 року. В рахунок оплати за будинок вона передала відповідачу кошти за повну вартість будинку в сумі 6 500 доларів США, про що відповідач 03.05.2019 року надав розписку. В подальшому договір купівлі-продажу так і не був укладений з вини відповідача, однак і гроші він їй не повернув. Добровільно повернути кошти [PERSON] відмовляється, тому просить стягнути з відповідача отримані ним у якості авансу за продаж будинку 6 500 доларів США, що еквівалентно 184 665 (сто вісімдесят чотири тисячі шістсот шістдесят п`ять) грн. 65 коп. Ухвалою суду від 08.02.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та вирішено розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Сторонам роз`яснено порядок розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження; подання відзиву, відповіді на відзив, заперечень, клопотань і доказів. Відповідачу направлено копію ухвали про відкриття провадження, позовну заяву разом з наданими документами, та роз`яснено право подати відзив на позов. Відповідача попереджено, що у разі ненадання відзиву і доказів у встановлений судом строк без поважних причин справу буде вирішено за наявними матеріалами справи. Відповідач завчасно отримав позовну заяву з доданими до неї документами, однак у визначений судом строк не надав суду відзиву та доказів на спростування позовних вимог у разі їх наявності. Ухвалою суду від 01.03.2022 року закрите підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. 25.03.2022 року відповідачем було подано заяву про відкладення розгляду справи на іншу дату для отримання правової допомоги та підготовки заперечень проти позову. Судом було надано відповідачу достатньо часу, однак доказів на підтвердження укладення договору з адвокатом відповідач не надав; жоден адвокат не вступив у справу та не ознайомився із матеріалами справи. Надалі відповідач просив відкласти розгляд справи, оскільки він був викликаний до військового комісаріату, про що надав повістку. Судом було відкладено розгляд справи та зобов`язано позивача надати документ, який підтверджує, що він прийнятий до ЗСУ і проходить військову службу. Проте відповідачем не надано доказів на підтвердження несення ним військової служби і неможливість у зв`язку із цим приймати участь у справі. В подальшому відповідач не явився в судове засідання, у зв`язку із чим його було попереджено, що у разі другої неявки справа буде розглянута в його відсутність. До суду було надано акт дослідження стану здоров`я № 5058 відносно відповідача, з якого вбачається, що [PERSON] знаходився на стаціонарному обстеженні в терапевтичному відділенні з 30.05.2022 року по 01.06.2022 року. В лавах ЗСУ в цей час не перебував. Протягом вказаного часу відповідач так і не подав відзиву, заперечень; доказів проти позову. Фактично його дії спрямовані лише на затягування розгляду справи, тобто свідчать про зловживання процесуальними правами. В судове засідання 21.06.2022 року [PERSON] не явився, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце розгляду справи; про причини неявки суду не повідомив. Представник позивача - адвокат Кучера В.Л. надав заяву про розгляд справи у відсутність його та позивачки; підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити. Сторонами не подано будь-яких інших заяв і клопотань по суті позовних вимог. Усі необхідні підготовчі дії проведені судом на стадії підготовчого розгляду, у зв`язку із чим, суд вважає за необхідне відповідно до статей 211, 223 ЦПК України здійснювати судовий розгляд справи на підставі наявних у справі письмових доказів у відсутність сторін. Вирішуючи надану справу за наявними у справі доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з таких підстав. Відповідно до ч.1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вони посилаються як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, коли наявні підстави для звільнення від доказування. Частинами 1, 3 ст. 13 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст. 82 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Судом встановлено, що у травня 2019 році між сторонами було досягнуто усної домовленості про придбання позивачкою належного відповідачу житлового будинку [ADDRESS] . В рахунок оплати за будинок позивачка надала відповідачу 6 500 доларів США, про що останній 03.05.2019 року надав їй розписку, копія якої наявна в матеріалах справи. Такі обставини не оспорюються відповідачем. Суду не надано доказів про належність відповідачу на праві власності будинку на момент оплати позивачкою коштів за його придбання, однак такі обставини відповідачем не оспорюються. В подальшому договір купівлі-продажу між сторонами укладений не був. Отримані від [PERSON] гроші в сумі 6 500 доларів США відповідач їй не повернув. Спірні правовідносини регулюють положення статті 570 ЦК України, якою належить керуватися при вирішенні спору. Відповідно до ст. 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума, сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. Надана суду розписка не містить посилання на те, що отримана відповідачем сума грошових коштів надана на забезпечення виконання зобов`язання і є завдатком. Оскільки договору купівлі-продажу будинку, який би за своєю формою та змістом відповідав вимогам законодавства, між сторонами укладено не було, а вони лише домовилися укласти такий договір у майбутньому, відтак, такі гроші передані як аванс і підлягають поверненню особі, яка їх сплатила. За наведених обставин позов підлягає задоволенню. З відповідача на користь позивачки слід стягнути отримані ним 03.05.2019 року у якості авансу за продаж будинку [ADDRESS] , в розмірі 6 500 доларів США, що за офіційним курсом гривні по відношенню до курсу долара США згідно наданої суду довідки складає - 184 665 грн. 65 коп. Крім того, оскільки позов задоволено, на підставі ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивачки слід стягнути понесені нею і документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору.

Outcome: approved