Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У грудні 2021 року до суду надійшла позовна заява [PERSON] до [PERSON] про поділ спільного майна подружжя. Позивач за змістом заявленого позову посилається на наступні обставини. З 02.10.2009 сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який розірвано за рішенням суду 20.12.2019. За час шлюбу придбано наступне майно: гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] вартістю 285739,00 грн., автомобіль «AUDI A3» вартістю 448987,00 грн., прогулянкове судно «Excel» №XLBAJ47D595, 1995 року побудови, бортовий реєстраційний номер « [NUMBER] », який зареєстровано у Державному судновому реєстрі України під номером УПС-728 від 28.01.2013 орієнтовною вартістю 528000,00 грн. Посилаючись на те, що з відповідачем не досягнуто згоди щодо поділу спільного сумісного майна подружжя, позивач просить в порядку поділу майна: стягнути з відповідача грошову компенсацію за Ѕ частину спільного ма йна в розмірі 367363,00 грн., стягнути з відповідача грошову компенсацію за Ѕ частину прогулянкового судна «Excel» №XLBAJ47D595. 29.11.2021 ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва справу передано за підсудністю до Дарницького районного суду м. Києва. 20.12.2021 ухвалою суду відкрито провадження по справі, розгляд справи призначено за правилами загального позовного провадження в підготовче судове засідання з викликом сторін. 18.01.2022 Відповідачем надано до суду відзив на позов у якому позовні вимоги не визнаються з огляду на наступне. Прогулянкове судно «Excel» №XLBAJ47D595, гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] були придбані до укладання шлюбу, відтак не є спільною сумісною власністю колишнього подружжя, а тому не є предметом поділу. Щодо розподілу автомобіля «AUDI A3», то даний автомобіль продано за згодою позивача. Відтак заявлений позов є безпідставним та таким, що не підлягає задоволенню. Ухвалою суду від 25.01.2022 витребувано у Державної служби морського та річкового транспорту України (03110, м. Київ, вулиця Преображенська, 25) інформацію на підставі якого документу, коли та ким було придбано прогулянкове судно «EXCEL» №XLBAJ47D595, 1995 року, «ua 2305 KV», надати копії правоустановчих документів про власника судна. 15.02.2022 Позивачем надано відповідь на відзив у якому обставини викладені відповідачем у відзиві не визнаються. Позивач вказує, що спірне майно придбано за спільні кошти колишнього подружжя за час спільного проживання та шлюбних відносин, тому просить задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Ухвалою суду від 17.05.2022 розгляд справи призначено по суті, закрито підготовче судове засідання. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні проти задоволення позову заперечував, з підстав викладених в заявах по суті справи. Представник позивача в судове засідання не прибула, надала клопотання про відкладення розгляду справи, з підстав викладених в клопотанні. Положеннями ч.1 ст. 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Відтак, зважаючи на положення вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, те, що порядок розгляду справи визначений судом за участю представників сторін в підготовчому судовому засіданні, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника позивача. Заслухавши думку представника відповідача, дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд прийшов до наступних висновків. З матеріалів справи вбачається, що 02.10.2009 [PERSON] та [PERSON] перебувають у шлюбі, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Оболонського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 1489. В шлюбі народилась донька, [PERSON] , [INFO] . 20.12.2019 рішенням Дніпровського районного суду м. Києва шлюб між сторонами розірвано. Звертаючись до суду з заявленим позовом, позивач вказала що у шлюбі з відповідачем придбано автомобіль «AUDI A3» вартістю 448987,00 грн., який є предметом поділу. Відповідачем визнаються обставини придбання зазначеного автомобіля у період шлюбу, натомість відповідач вказує на неможливість його поділу, як спільної сумісної власності. З матеріалів справи вбачається, що автомобіль «AUDI A3» державний номер [NUMBER] був перереєстрований 26.04.2019 на громадянку [PERSON] . За наданими позивачем доказами вартість автомобіля становить 448987,00 грн. Відповідачем вартість майна не заперечується. Відтак, зважаючи на те, що правочин по відчуженню спірного автомобіля є чинним, сторонами здійснено продаж майна в період шлюбу, суд приходить до висновку про безпідставність доводів позивача у заявленій частині позовних вимог. За змістом заявленого позову, позивач вказує на те що прогулянкове судно «Excel» №XLBAJ47D595, 1995 року побудови, бортовий реєстраційний номер «ua 2305 KV», який зареєстровано у Державному судновому реєстрі України під номером УПС-728 від 28.01.2013 було придбано під час шлюбу та зареєстровано на відповідача, відтак є об`єктом поділу. Доказів вартості майна суду не надано. Суд вважає важливими доводи позивача, разом з тим не може їх врахувати, оскільки відповідь з Державної служби морського та річкового транспорту України від 31 травня 2019 року вказує лише на дату реєстрації у державному судовому реєстрі і ніяк не вказує на дату, коли дане судно було придбане. Так відповідно до Свідоцтва про право власності для прогулянкових суден № ПП 001520 Відповідач придбав судно 04 вересня 2006 року на підставі відповідного договору купівлі продажу № 04-09/06, тобто до укладання шлюбу між учасниками спору. Таким чином, правовий статус даного майна, відповідно до ст.57 СК України є особистою приватною власністю Відповідача і ніяким чином не може бути предметом розподілу в якості спільного майна подружжя з огляду на те, що за ч. 1 ст. 69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ тільки такого майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позову, позивач посилається на те, що в період шлюбу з відповідачем придано гараж № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] вартістю 285739,00 грн. Відповідачем надано Висновок про вартість майна, за результатами якого вартість гаражу станом на 17.01.2022 становить 165420,00 грн. Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 25.07.2013 відповідач є власником гаражу № 123 за адресою: [ADDRESS] . Поряд із цим, за наданими суду доказами вбачається, що гаражний бокс № [NUMBER] за адресою: [ADDRESS] побудований господарчим способом та введений в експлуатацію 30.09.1992. Сума пайового внеску за гаражний бокс 29.03.2009 сплачена в повному обсязі в розмірі 500 грн. Суд погоджується з доводами відповідача, що гараж не був придбаний в розумінні майна набутого у шлюбі відповідно до вимог ст. 60 СК України, оскільки відповідачем сплачено пайовий внесок 29.03.2009, а майно приватизовано за час перебування у шлюбі колишнього подружжя, відтак є особистою приватною власністю відповідача. Відповідно до вимог ч.3 ст.368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 2 ст.372 ЦК України встановлено, що у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За змістом ст. 60 СК України, майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один із них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) доходу Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Згідно зі ст. 63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Відповідно до положень ч.1 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Презумпція спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу, може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, у тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Враховуючи викладене, а також приймаючи до уваги те, що частина майна придбана відповідачем до шлюбу, а набуте у шлюбі майно відчужене за час шлюбу сторін, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову. Інші наведені у заявах по суті справи доводи позивача є такими, що не спростовують встановлені у справі фактичні обставини та не впливають на висновки суду. На підставі викладеного,

Outcome: dismissed