Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач звернувся до суду із позовом про визнання права власності на нерухоме майно, мотивуючи свої вимоги тим, що [INFO] помер його батько [PERSON] . Вказав, що батько проживав в будинку, який відносився до колгоспного типу двору. Зазначив, що він звертався з приводу спадкування до нотаріальної контори, однак нотаріус відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки право власності на будинок належним чином не зареєстровано. Просив визнати за позивачем право власності на житловий будинок. 08.06.2022 року до участі у справі було залучено правонаступника позивача [PERSON] [PERSON] , яка просила суд визнати за нею право власності на житловий будинок. Позивач в судове засідання не з`явився, однак, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі. Представники відповідача та третьої особи в судове засідання не з`явилися, хоч про час та місце розгляду справи були належно повідомлені, однак ними надіслано заяви про відсутність заперечень проти позовних вимог і розгляд справи у відсутності їхніх представників. Оскільки сторони в судове засідання не прибули, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У судовому засіданні було досліджено наявні в матеріалах справи письмові докази. Дослідивши у судовому засіданні та оцінивши докази, якими обґрунтовувались позовні вимоги, судом встановлено наступне. Батьком [PERSON] є [PERSON] , матір`ю - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , яке видане 01.11.1954 року. З виписки з погосподарської книги с. Зіболки, яка видана 14.07.2021 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 917, вбачається, що господарство в [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 30.06.1990 року належало до колгоспного типу двору, головою і єдиним членом якого був [PERSON] , 1929 року народження, померлий [INFO] . З виписки з погосподарської книги с. Зіболки, яка видана 14.07.2021 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області № 918, вбачається, що господарство в [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , станом на 15.04.1991 року належало до колгоспного типу двору, головою і єдиним членом якого був [PERSON] , 1929 року народження, померлий [INFO] . Також довідкою № 916, яка видана 14.07.2021 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, стверджується, що станом на 30.06.1990 року останнім членом бувшого колгоспного типу двору в [ADDRESS] був [PERSON] , 1929 року народження, голова двору, померлий [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] . З довідки № 913, яка видана 14.07.2021 року виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області, вбачається, що заповіт від імені [PERSON] , померлого [INFO] , не посвідчувався. З копії Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя № 00031661681, який виданий Жовківським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Львівському районі Львівської області Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Львів) 15.07.2021 року, вбачається, що [PERSON] перебував у зареєстрованому шлюбі із [PERSON] , який був зареєстрований у Виконавчому комітеті Підліснянської сільської ради Жовківського району Львівської області 01.08.1953 року, актовий запис № 4. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] померла [INFO] . [PERSON] помер [INFO] , що підтверджується викладеним у свідоцтві про смерть серії [NUMBER] . З копії довідки № 906, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14.07.2021 року вбачається, що [PERSON] , померлий [INFO] , до дня смерті проживав і був зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . Викладеним у довідці № 907, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14.07.2021 року, підтверджується, щo [PERSON] проживав із своїм батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті, за адресою: [ADDRESS] і вели спільне господарство. Державний нотаріус Жовківської державної нотаріальної контори Львівської області постановою № 573/01-16 від 09.07.2021 року відмовила [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в [ADDRESS] , після смерті [PERSON] , померлого [INFO] , з підстав недотримання п. 2 ст. 49 Закону України «Про нотаріат», а саме через те, що не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, що підтверджується оригіналом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 573/01-16 від 09.07.2021 року. Із довідки № 3473, яка видана Комунальним підприємством Львівської обласної ради "Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації» 24.06.2021 року, вбачається, що в КП ЛОР «Червоноградському МЕТІ» станом на 31 грудня 2012 року реєстрація права власності на житловий будинок [ADDRESS] не проводилась. З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами, виготовленого Комунальним підприємством Львівської обласної ради «Червоноградське бюро технічної інвентаризації» 23.06.2021 року, вбачається, що загальна площа будинку [ADDRESS] становить 74,4 м2, житлова (основна) 47,5 м2, допоміжна (підсобна) 26,9 м2. При будинку є літня кухня, погріб, гаражі, споруди. З копії свідоцтва про смерть серії [NUMBER] вбачається, що [PERSON] помер [INFO] . З копії свідоцтва про народження [NUMBER] вбачається, що [PERSON] є дочкою [PERSON] . З копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі від 25.01.2022 року, наданого [PERSON] , вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] зареєстровано спадкову справу № 15/2022. З копії спадкової справи № 15/2022 вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належних часток спадщини на користь [PERSON] [PERSON] подала заяву про те, що вона не претендує на частку в спільному майні подружжя. Дослідивши та проаналізувавши в сукупності всі докази, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступного висновку. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно із ч.1 ст. 5 ЦПК України \~здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Відповідно до ст. ст. 81, 82 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона\~повинна довести\~ті обставини,\~на які\~вона посилається\~як на\~підставу своїх\~вимог або\~заперечень,\~крім випадків,\~встановлених цим\~Кодексом.Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до роз`яснень, викладених в п.п. «а», «г» п.6 Постанови Пленуму Верховного суду України № 20 від 22.12.1995 року "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності", згідно зі ст. 4 Постанови Верховної Ради України "Про введення в дію Закону "Про власність" загальні правила спадкування щодо частки члена колгоспного двору в майні двору застосовуються з 1 липня 1990 року. При спадкуванні після смерті останнього члена колгоспного двору, що мала місце до цієї дати, частка в майні двору, належна особі, яка вибула з членів двору, але не втратила на неї права на час смерті останнього члена двору, не входить до спадкового майна. Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Порядок ведення погосподарського обліку в сільських радах визначався Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими постановою Державного комітету статистики СРСР від 12 травня 1985 року № 5-24/26, а згодом Вказівками, затвердженими постановою Держкомстату СРСР від 25 травня 1990 року № 69. Пунктом 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 24.06.1983 року із змінами, внесеними згідно постанови ПВС України №13 від 25.12.1992 року, № 15 від 25.05.1998 року передбачено, що правила ст.563 ЦК про те, що спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена, поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 р. При припиненні двору з інших підстав (перетворення колгоспу у радгосп, виходу з колгоспу членів двору тощо), а також в разі смерті члена двору після 30 червня 1990 р. спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору (майна, що збереглося), відкривається після смерті кожного з його колишніх членів. Судом встановлено, що станом на 30.06.1990 року в господарстві в [ADDRESS] , особовий рахунок № [NUMBER] , головою і єдиним членом був [PERSON] , 1929 року народження, станом на 15.04.1991 року головою і єдиним членом був [PERSON] , 1929 року народження, отже такий не втратив права на частку в майні колгоспного двору. Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу Української РСР 1963 року (далі - ЦК УРСР). Відповідно до ст. ст. 524, 529 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Статтею 548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Для прийняття спадщини необхідне волевиявлення спадкоємця і здійснення ним певних дій. Згідно з положеннями ст. ст. 549, 554 ЦК УРСР визнавалося, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Вищевказані дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. При встановленні кола спадкоємців, які прийняли спадщину, суд бере до уваги копію довідки № 907, яка видана виконавчим комітетом Жовківської міської ради Львівського району Львівської області 14.07.2021 року, з якої вбачається, що [PERSON] проживав із своїм батьком, [PERSON] , померлим [INFO] , до дня його смерті і вели спільне господарство. Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 1997 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Спадщина після померлого [PERSON] відкрилась [INFO] , тому до даних правовідносин слід застосовувати відповідні правила Цивільного кодексу України 2003 року. Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Відповідно до ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Згідно ст. 1216-1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. З копії спадкової справи № 15/2022 вбачається, що після смерті спадкодавця [PERSON] заяву про прийняття спадщини подала [PERSON] , спадкоємці [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] відмовилися від належних часток спадщини на користь [PERSON] [PERSON] подала заяву про те, що вона не претендує на частку в спільному майні подружжя. Таким чином встановлено, що [PERSON] прийняла спадщину після смерті [PERSON] . Інших доказів того, що будь-які інші спадкоємці з часу відкриття спадщини у 2021 році вчинили дії, що свідчать про прийняття спадщини після смерті [PERSON] , суду не надано. Згідно з ч. 1 ст. 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Жовківською ДНК було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, через те, що не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації, що підтверджується оригіналом постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 573/01-16 від 09.07.2021 року. Згідно п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, встановлені судом обставини свідчать про те, що у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог. За таких обставин позовні вимоги потрібно задовольнити повністю. Інших фактичних даних, які мають значення для вирішення справи немає.

Outcome: approved