Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

10.03.2022 [PERSON] подала до Турківського районного суду Львівської області позовну заяву до Товариства з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА", треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О., приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський С.В., в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 23.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. і зареєстрований в реєстрі за №23400 про стягнення заборгованості за договором №315828-КС-001 від 14.06.2021. Позивачка обґрунтовує свої вимоги такими обставинами. 14.06.2021 між ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та нею було укладено договір №315828-КС-001 про надання кредиту, за умовами якого їй було надано кошти в розмірі 10 000,00 грн. 23.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. був вчинений виконавчий напис, яким було звернено стягнення заборгованості за вказаним договором. Про вищевказаний виконавчий напис дізналася 16.02.2022. Позивачка вважає, що даний виконавчий напис не підлягає виконанню, оскільки нотаріусом її не повідомлено про вимогу кредитора, сума заборгованості не є безспірною, а також відсутній нотаріально завірений договір на підставі якого нотаріус міг би видати виконавчий напис, тому просить визнати оспорюваний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню. Ухвалою суду від 11.03.2022 відкрито провадження у цивільній справі, визначено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, витребувано від приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. оригінали документів, на підставі яких було вчинено оспорюваний виконавчий нотаріальний напис № 23400 від 23.12.2021. Ухвалою суду від 26.04.2022 здійснено перехід з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільної справи на розгляд в порядку спрощеного провадження з викликом (повідомленням) сторін. Ухвалою суду від 23.05.2022 витребувано від ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" копію електронного кредитного договору №315828-КС-001 від 14.06.2021 між Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" та [PERSON] , на підставі якого нотаріус вчинив виконавчий напис. 07.06.2022 на виконання ухвали суду від 23.05.2022, ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" надано письмові докази. У судове засідання позивачка [PERSON] та її представник - адвокат Пересоляк О.С. не з`явилися, представник позивача подав до суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити за його та позивача відсутності, проти ухвалення заочного рішення не заперечують. Просили позов задовольнити, вирішити питання судових витрат з урахуванням положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України. Представник відповідача ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" в судове засідання не з`явився, хоча був належним чином повідомлений про день, час та місце розгляду справи, відзив на позовну заяву не подав. Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив.. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу Львівської області Михайловський С.В. в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив. Відповідно до ухвали суду від 13.06.2022, суд проводить заочний розгляд справи. Водночас, у зв`язку з неявкою в судове засідання сторін у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснюється. Дослідивши матеріали цивільної справи, суд встановив такі фактичні обставини та зміст спірних правовідносин. 14.06.2021 між ТзОВ "БІЗНЕС ПОЗИКА" та позивачкою [PERSON] укладений кредитний договір №315828-КС-001, згідно з яким загальний розмір наданого кредиту становить 10 000,00 грн., процентна ставка є фіксованою і становить 0,96913372 в день, комісія за надання кредиту становить 1 500,00 грн. 23.12.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Золотих О.О. на підставі статті 87-91 Закону України "Про нотаріат" та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, було вчинено виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 23400, про стягнення з [PERSON] , боржником за договором №315828-КС-001 від 14.06.2021, укладеним з Товариством з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА". Сума заборгованості становить 5928,37 грн. Вважаючи виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, позивачка оспорила такий в суді з наміром захистити своє порушене цивільне право. Вирішуючи спір, суд виходить з таких положень закону та відповідних правовідносин. Так, згідно зі ст. 18 Цивільного кодексу України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і порядку, встановлених законом. У положеннях ч. 1 ст. 39 Закону України "Про нотаріат" від 02.09.1993 №3425-XII (далі Закон № 3425 ХІІ), порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України. Відповідно до ст. 87 Закону № 3425 ХІІ, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. За приписами ст. 88 цього Закону № 3425 ХІІ, нотаріуси вчиняють виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою КМУ від 29.06.1999 №1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку №1172. Водночас, Перелік №1172 не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі №3425-XII та Порядку №296/5. 26.11.2014 Кабінет Міністрів України прийняв Постанову № 662 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів». Цією Постановою були внесені зміни в розділ "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими угодами" Переліку №1172 та доповнено його новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин". Вказана Постанова № 662 від 26.11.2014 надала право нотаріусу вчиняти виконавчі написи на кредитних договорах, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису кредитор мав надати нотаріусу оригінал кредитного договору, засвідчену стягувачем виписку з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Однак, вказану постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема, в частині доповнення Переліку новим розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі №826/20084/14 було визнано незаконною та нечинною. Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі №826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 було залишено без змін, а Постановою Великої Палати Верховного Суду від 20.06.2018 було відмовлено в задоволенні заяви Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Приватбанк» про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017. Відтак, чина редакція Переліку №1172 передбачає можливість вчинення виконавчого напису лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Оскаржуваний позивачем виконавчий напис був вчинений нотаріусом 23.12.2021, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 у справі № 826/20084/14. Отже, станом на 23.12.2021 чинне законодавство не передбачало можливості вчинення виконавчого напису за кредитним договором, укладеному в простій письмовій формі без нотаріального посвідчення. Як видно з наданої суду відповідачем на виконання ухвали суду від 23.05.2022 копії кредитного договору №315828-КС-001 про надання послуг від 14.06.2021, такий підписано [PERSON] електронним підписом одноразовим ідентифікатором G-8818, без нотаріального посвідчення. Відтак, суд встановив, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально та суду не надано доказів на підтвердження протилежного. При цьому, незважаючи на відсутність оригіналу нотаріально посвідченого договору та те, що судовим рішенням 22.02.2017 були скасовані зміни до Переліку №1172 в частині вчинення виконавчого напису на кредитному договорі, приватний нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі договору кредиту, який не є нотаріально посвідченим договором. За таких обставин, наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем оригіналу нотаріально посвідченого договору кредиту. При цьому, суд враховує те, що порушення нотаріусом порядку вчинення виконавчого напису є самостійною і достатньою підставою для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, тому дослідження питання щодо безспірності за кокретних обставин у цій справі не вплине на вирішення спору, з урахуванням порушеної нотаріусом процедури видачі спірного виконавчого напису на підставі договору, який не був нотаріально посвідчений. Наведене узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені в постанові від 12.03.2020 у справі № 757/24703/18-ц та позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою в Постанові від 23.06.2020 № 645/1979/15-ц). У постанові від 13.10.2021 у справі № 554/6777/17-ц Верховний Суд зазначив, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця. Проте, право позичальника на захист його інтересів забезпечується шляхом направлення йому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення. Однак, враховуючи те, що нотаріальне провадження є безспірним, для забезпечення такої безспірності нотаріусові бажано з`ясувати у позичальника наявність заперечень щодо вчинення виконавчого напису або сплати ним боргу. Згідно з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 10.11.2021 у справі № 758/14854/20, учинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих кредитором повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка на письмовому повідомленні про його отримання. Неотримання боржником вимоги про усунення порушень за кредитним договором об`єктивно позбавляє його можливості бути вчасно проінформованим про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Якщо боржник не має можливості подати нотаріусу заперечення щодо вчинення виконавчого напису або висловити свою незгоду з письмовою вимогою про сплату боргу чи повідомити про наявність спору між нею та відповідачем щодо суми заборгованості, це об`єктивно виключає можливість вчинення виконавчого напису. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, чи направлялась стягувачем вимога боржникові про погашення суми заборгованості за кредитом (усунення порушень вимог кредитного договору). При цьому позивачка стверджує, що такої вимоги від відповідача не отримувала, отже, не мала можливості висловити свої заперечення з приводу наданих ТзОВ з обмеженою відповідальністю "БІЗНЕС ПОЗИКА" розрахунків. Відповідач, у свою чергу, таких доводів позивачки не спростував належними та допустимими доказами, зокрема не надав суду документів, які були підставою для вчинння спірного виконавчого напису. Згідно зі ст. 12, 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відтак, ураховуючи встановлені у справі обставини, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, є обґрунтованими, доведеними, а тому позов є підставним і підлягає до задоволення. Щодо судових витрат, які в цій справі складаються з судового збору та витрат на правничу допомогу, то суд зазначає таке. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. З урахуванням того, що позовні вимоги позивачки задоволено повністю, тому з відповідача необхідно стягнути на її користь сплачені судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 992,40 грн. за подання позовної заяви. Щодо витрат на професійну правничу допомогу. Відповідно до положень ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. 13.06.2022 представник позивача подав письмову заяву, в якій скористався правом подати докази на підтвердження розміру витрат на правничу допомогу протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду. Відтак, відповідно до вимог ч. 2 ст 246 ЦПК України, для вирішення питання про судові витрати необхідно призначити судове засідання.

Outcome: approved