Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

До Запорізького районного суду Запорізької області надійшов позов Акціонерного товариства «Мегабанк» (далі - «Позивач») до [PERSON] (далі - «Відповідач») про стягнення заборгованості за кредитним договором. Позовні вимоги обґрунтовані наступним. 18 вересня 2018 року між сторонами у справі було укладено кредитний договір № 99?014?850-2-18-Г (далі за текстом - Договір), відповідно до якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 22 421 гривня 52 копійки, а відповідач зобов`язався повернути суму кредиту, проценти за кредитом та комісію в строк до 17 вересня 2021 року. Сторонами узгоджений графік платежів на строк дії договору. За порушення строку розрахунків за договором сторонами узгоджено штраф в розмірі 45 % від суми кредиту. АТ «Мегабанк» повністю виконав вимоги Договору, надавши [PERSON] кредит. Відповідач зобов`язання за договором виконував не в повному обсязі, внаслідок чого станом на 01 жовтня 2021 року у нього виникла заборгованість перед позивачем в сумі 33 190,03 грн., з яких: 22 339,92 грн. заборгованості за тілом кредиту; 347,87 грн. заборгованості за відсотками, нарахованими згідно до п.п. 1.1, 4.1 Договору; 1 412,56 грн. заборгованість за комісією, нарахованою згідно до п.п. 1.1, 3.2.3 Договору; 10 089,68 грн. заборгованість за штрафом, нарахованим згідно до п. 6.3 Договору. Представник позивача у судове засідання не з`явився, разом з позовом надав суду клопотання про розгляд справи за його відсутності, проти винесення заочного рішення не заперечує. Відповідач до суду не з`явився, хоча повідомлявся про час та місце розгляду справи за місцем його реєстрації та шляхом розміщення об`яви на веб-сайті суду. Про причини своєї неявки суду не повідомив, будь-яких пояснень щодо суті позову та відзив на позовну заяву не надав. У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, ухвалює заочне рішення. Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши подані докази, суд прийшов до наступних висновків. Відповідно до умов кредитного договору № 99?014?850-2-18-Г від 18.08.2018 р., відповідач отримав кредит в сумі 22 421,52 грн. з обов`язком повернення зазначеної суми в строк до 17.09.2021, що визначений п. 3.2.1 Договору. Приписами пунктів 1.1 та 4.1 встановлено обов`язок позичальника виплатити проценти за договором, ставка яких визначена у п. 2.5 Договору. Крім того, сторони погодили розмір комісії, яка підлягає сплаті позичальником на користь банку - п. 2.8 Договору, та обов`язок щодо її сплати - п. 3.2.3 Договору. В п. 6.3 Договору сторонами узгоджено обов`язок позичальника сплатити штраф в разі порушення ним зобов`язань за договором. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно з ч. 2 ст. 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 ЦК України, тобто норми про договір позики. На підставі ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики. Оскільки позовні вимоги в даній справі підтверджені здійсненим банком розрахунком, який є арифметично вірним, та ґрунтуються на положеннях підписаного сторонами договору, суд приходить до висновку про необхідність їх задоволення у повному обсязі. Судові витрати суд розподіляє між сторонами у відповідності до приписів ст. 141 ЦПК України. На підставі вищенаведеного,

Outcome: approved