Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

06.12.2021 до суду надійшла позовна заява ТОВ «Вердикт капітал» до [PERSON] . Позивач просить стягнути з відповідача три відсотки річних та індекс інфляції у розмірі 144\~607,68 грн. 22.12.2021 відкрито провадження та призначено справу до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Суд направляв відповідачу ухвалу про відкриття провадження та копію позовної заяви з додатками, які відповідач отримала 18.02.2022, що підтверджується поштовим повідомленням. Клопотання про розгляд справи в іншому порядку не надходило. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 02.04.2007 між АКІБ «УкрСиббанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір. Банк виконав свої зобов`язання щодо надання кредитних коштів за договором, але позичальник свої зобов`язання не виконував. Рішенням суду від 04.11.2015 вже стягнуто з [PERSON] заборгованість 529\~929,47 грн. 23.09.2020 до ТОВ «Вердикт Капітал» перейшло право вимоги за кредитним договором. 15.09.2021 рішення виконано. За період з 29.10.2018 по 15.09.2021 позивач просить на підставі ст. 625 ЦК України стягнути з відповідача 3% річних 45\~820,75 грн., індекс інфляції 98\~786,93 грн. Відзив на позов не надходив. Фактичні обставини встановленні судом. 02.04.2007 між АКІБ «Укрсиббанк» та [PERSON] укладено договір про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11136441000, за умовами якого банк надав кредит у розмірі 27\~000 дол. США зі сплатою 12,5% річних. 08.12.2011 між ПАТ «УкрСиббанк» та ПАТ «Дельта банк» укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, за яким ПАТ «Дельта банк» отримало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11136441000 від 02.04.2007. Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 04.11.2015 (справа № 522/16074/15-ц) з [PERSON] стягнуто на користь ПАТ «Дельта банк» заборгованість за кредитним договором № 11136441000 від 02.04.2007 у розмірі 529\~929,47 грн. 23.09.2020 між ПАТ «Дельта банк» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір № 2306/К про відступлення прав вимоги, за яким ТОВ «Вердикт капітал» отримало право вимоги за договором про надання споживчого кредиту та заставу майна № 11136441000 від 02.04.2007. 17.02.2021 ухвалою Приморського районного суду м. Одеси замінено стягувача ПАТ «Дельта банк» на ТОВ «Вердикт капітал» (справа № 522/16074/15-ц). Рішення суду від 04.11.2015 виконано відповідачем 15.09.2021. Позивач просить стягнути заборгованість за період з 29.10.2018 по 15.09.2021 у розмірі 144\~607,68 грн., а саме: - 45\~820,75 грн. три відсотки річних, - 98\~786,93 грн. заборгованість з урахуванням індексу інфляції. Вирішуючи спір суд виходив з наступного. Так, предметом позову у цій справі є стягнення на підставі статті 625 ЦК України 3% річних, нарахованих за період з 29.10.2018 по 15.09.2021 за невиконання грошового зобов`язання, підтвердженого рішенням суду. За змістом статей 524, 533-535 і 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати. Ці висновки узгоджуються з позицією Великої Палати Верховного Суду, висловленою у постанові від 11.04.2018 у справі № 758/1303/15-ц. Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі I «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу I книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України). Таким чином, у статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов`язання незалежно від підстав його виникнення (договір чи делікт). Тобто приписи цієї статті поширюються на всі види грошових зобов`язань, якщо інше не передбачено договором або спеціальними нормами закону, який регулює, зокрема, окремі види зобов`язань. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 10.04.2018 у справі № 910/10156/17 вказала, що приписи статті 625 ЦК України поширюються на всі види грошових зобов`язань, та погодилася з висновками Верховного Суду України, викладеними у постанові від 01.06.2016 у справі № 3-295гс16, за змістом яких грошове зобов`язання може виникати між сторонами не тільки з договірних відносин, але й з інших підстав, передбачених цивільним законодавством, зокрема, і з факту завдання шкоди особі. Як вбачається з матеріалів справи, відповідач мала грошове зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк», правонаступником якого є тепер ТОВ «Вердикт капітал». З огляду на несвоєчасну виплату боргу в позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення згідно з ст. 625 ЦК України. Крім того, законодавець визначає обов`язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням 3% річних за увесь час прострочення, у зв`язку із чим таке зобов`язання є триваючим, а невиконання боржником грошового зобов`язання є триваючим правопорушенням, тому право на позов про стягнення коштів на підставі ст. 625 ЦК України виникає у кредитора з моменту порушення грошового зобов`язання до моменту його усунення і обмежується останніми трьома роками, які передували подачі такого позову. Аналогічні за змістом правові висновки виклав Верховний Суд у постановах від 10.04.2018 у справі № 910/16945/14, від 27.04.2018 у справі № 908/1394/17, від 16.11.2018 у справі №918/117/18, від 21.11.2018 у справі № 642/493/17-ц, від 30.01.2019 у справах № 905/2324/17 та № 922/175/18, від 13.02. 2019 у справі № 924/312/18 та Велика Палата Верховного Суду у постанові від 08.11.2019 у справі № 127/15672/16-ц. Отже, боржник зобов`язаний відповідати перед кредитором у межах обов`язків, визначених положеннямист.625 ЦК України, тобто сплатити позивачу встановлений індекс інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми. За таких обставин та враховуючи те, що відповідач [PERSON] взяті на себе зобов`язання належним чином не виконала (несвоєчасно), вимоги ТОВ «Вердикт капітал» підлягають задоволенню, оскільки кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України за період з 29.10.2018 по 15.09.2021 заборгованості зі сплати трьох відсотків річних та індексу інфляції на загальну суму 144\~607,68 грн. Крім того, у разі задоволення позову з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2\~270 грн. Щодо вимог про стягнення витрат на правову допомогу. Одночасно з поданням позову позивач просив також стягнути з відповідача витрати на правову допомогу 20 000 грн. Стаття 133 ЦПК України встановлює, що судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Витрати на професійну правничу допомогу належать до витрат, пов`язаних з розглядом справи. Відповідно до статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката. Принцип співмірності витрат на оплату послуг адвоката запроваджено у частині 4 статті 137 ЦПК України. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. Згідно з частиною 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. За відсутності відповідної заяви або неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду. Таким чином, необхідною умовою для відшкодування витрат на правничу допомогу є подання стороною детального опису робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про їх відшкодування. Відповідно до частини 3 статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись. При цьому, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо,

Outcome: partial