Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивачка звернулася до суду з позовом, в якому просить визнати виконавчий напис № 1068, виданий 05.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Дар`єю Ігорівною таким, що не підлягає виконанню та стягнути з відповідача судові витрати у розмірі 1362 гривні. Свої вимоги мотивує тим, що приватним виконавцем було відкрито виконавче провадження про примусове виконання виконавчого напису №1068, виданого 05.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського\~нотаріального округу\~Богомоловою Д.І.\~про стягнення\~з позивача\~на користь\~ТОВ «Вердикт\~Капітал» заборгованості\~за кредитним\~договором №\~Ск-101-001116/7-2008\~від 31.07.2008\~року у\~розмірі 26157,09\~грн.Позивачка зазначає, що вищевказаний кредитний договір укладався між нею та ВАТ «РОДОВІД БАНК». Їй не було відомо щодо зміни кредитора та перехід права вимоги до ТОВ «Вердикт Капітал». Суму заборгованості позивачка не визнає та вважає її спірною. Вона не отримувала від ВАТ «РОДОВІД БАНК», ТОВ «Вердикт Капітал» жодних вимог щодо узгодження заборгованості, або її погашення. Виконавчий напис № 1068, виданий 05.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. без необхідних на те документів, та без наявності у нотаріуса відповідних на це повноважень. Тому вказаний виконавчий напис позивачка вважає таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим звернулася до суду з вказаною позовною заявою. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує та наполягає на їх задоволенні, також не заперечує проти заочного розгляду справи. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, відзив на позов не подав, а тому суд, приймаючи до уваги заяву позивача, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, відповідно до ст. 280 ЦПК України. Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Богомолова Д.І. в судове засідання не з`явилася, про причини неявки суд не повідомила. Третя особа приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Клименко Роман Васильович в судове засідання не з`явився, хоча був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав. В судовому засіданні встановлено, що 31.07.2008 року між ВАТ «РОДОВІД БАНК» та [PERSON] був укладений договір № Ск-101-001116/7-2008 про надання останній споживчого кредиту у розмірі 14945,33 грн. строком дії до 31.07.2010 року зі сплатою 7 % річних. 05.03.2020 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Богомоловою Д.І. на підставі статей 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пункту 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172, вчинено виконавчий напис, який зареєстрований в реєстрі за № 1068, про звернення стягнення з [PERSON] на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором № Ск-101-001116/7-2008 від 31.07.2008 року у розмірі 26157,09 грн., в тому числі: простроченої заборгованості за сумою кредиту 13551,22 грн., простроченої заборгованості за комісією 5409,15 грн., простроченої заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 1807,79 грн., строкової заборгованості по несплаченим відсоткам за користування кредитом 4738,93 грн., а також плати за вчинення виконавчого напису у розмірі 650 грн. Стягнення заборгованості проводиться за період з 04 липня 2019 року по 19 лютого 2020 року. Оспорюваний виконавчий напис був виданий стягувачу ТОВ «Вердикт Капітал», який, як вказано в оспорюваному виконавчому документі, є правонаступником ПАТ «Родовід Банк» на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами 23 від 04.07.2019 року. Приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименко Р.В. на підставі заяви ТОВ «Вердикт Капітал» було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61741198 з примусового виконання виконавчого напису №1068 від 05.03.2020 року. Відповідно до постанови приватного виконавця від 16.06.2020 року було звернуто стягнення на доходи боржника [PERSON] . Відповідно до ст. 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Згідно зі ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку. Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису. В п.п. 3.2, 3.5 п. 3 Глави 16 розділу II Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. Згідно з п. 1 Переліку документів для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус керувалася статтями 87-91 Закону України «Про нотаріат» та пунктом 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку документів в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017 року, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Відповідно до ч. 2 ст. 265 КАС України у разі визнання рішенням суду нормативно-правового акту протиправним та нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене, до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 29 січня 2019 року, справа № 910/13233/17. Отже, для одержання виконавчого напису стягувач мав надати нотаріусу оригінал нотаріально посвідченого договору, за яким може здійснюватися стягнення у безспірному порядку. Разом з тим, додана позивачкою до позову копія кредитного договору № Ск-101-001116/7-2008 від 31.07.2008 року не є нотаріально посвідченим договором. Тобто приватним нотаріусом при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані нечинними. Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч.2 ст. 11 ЦК України). Відповідно до ч.1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Крім того, відповідачем не надано до суду належних доказів на підтвердження набуття права вимоги до [PERSON] за кредитним договором № Ск-101-001116/7-2008 від 31.07.2008 року. Ухвалою суду від 06.12.2021 року клопотання позивача [PERSON] про витребування доказів було задоволено частково. Витребувано у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Богомолової Дар`ї Ігорівни засвідчену належним чином копію матеріалів нотаріальної справи, щодо вчинення виконавчого напису №1068 від 05.03.2020 року. Витребувати також у ТОВ «Вердикт Капітал» належним чином завірені копії документів, які надавалися приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Богомоловій Дар`ї Ігорівні для вчинення виконавчого напису за реєстраційним №1068 від 05.03.2020 року. Проте, матеріали витребувані судом сторони до суду не надіслали. З положення ч. 10 ст. 84 ЦПК України вбачається, що у разі неподання учасником справи з неповажних причин або без повідомлення причин доказів, витребуваних судом, суд залежно від того, яка особа ухиляється від їх подання, а також яке значення мають ці докази, може визнати обставину, для з`ясування якої витребовувався доказ, або відмовити у його визнанні, або може здійснити розгляд справи за наявними в ній доказами, або, у разі неподання таких доказів позивачем, - також залишити позовну заяву без розгляду. Відповідно до положень ст. ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, крім того, судом не встановлено факт отримання позивачем вимоги про погашення заборгованості, та чи вона була надана нотаріусу для вчинення нотаріального напису. У позові позивачка вказує на те, що не згодна із сумою заборгованості та зазначає щодо не непогодження між нею та відповідачем суми заборгованості. Крім цього, нотаріусом вчинено спірний виконавчий напис на договорі, який не був нотаріально посвідчений. При цьому жодних доказів на спростування позиції позивачки ні відповідачем, ні третіми особами суду не надано. Доказів того, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від ТОВ «Вердикт Капітал» нотаріально посвідчений кредитний договір, укладений між банком та позивачкою, та доказів на підтвердження тих обставин, що позивачкою отримано претензію відповідача з вимогою про погашення заборгованості за договором про надання кредиту, суду не надано, а тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що оспорюваний виконавчий напис нотаріусом було вчинено з порушенням чинного законодавства, а тому він підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню. Питання про розподіл судових витрат суд вирішує на підставі вимог ст. 141 ЦПК України. Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено в повному обсязі, судовий збір у розмірі 908 грн. за подання позову та 454 грн. за подання заяви про забезпечення позову, а всього у сумі 1362 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивачки.

Outcome: approved