Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

20.10.2020 АТ «Кредобанк» звернулося до Дарницького суду м. Києва з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості. У позовній заяві посилається на те, що 21.06.2017 між ПАТ «Кредобанк», найменування якого змінено на АК «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір №RF2r-63224, згідно з яким відповідачці було надано кредит у сумі 100 000,00 грн., що підтверджується меморіальним ордером № 35327448 від 21.06.2017 та виписками руху коштів по рахунку. Відповідно до п. 1 Договору позивач зобов`язався надати у власність відповідачу грошові кошти на умовах поворотності, строковості, платності та цільового характеру використання, а відповідач зобов`язується використати кредит на цілі, вказані в цьому Договорі, повернути кредит, сплатити проценти та інші платежі в строк та на умовах, визначених Договором. Пунктом 6.2. Договору визначено, що Позичальник здійснює погашення заборгованості за цим кредитним договором відповідно до Графіку платежів. Пунктом 4.1. Договору передбачено, що відповідач сплачує Банку відсотки за процентною ставкою 47,99 % річних. Відповідно до п. 4.3. Договору за надання послуг Позичальник сплачує Банку комісію в порядку, строки та розмірі, передбачені п. 2.10 Кредитного договору. Пунктом 4.5. Договору визначено реальну річну проценту ставку 60,07 % річних. Відповідно до п.6.1. Договору відповідач зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Договором. Відповідно до п. 7.1. Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовую Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виконання прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. У зв`язку з тим, що відповідачка була ознайомлена та прийняла усі умови договору, зобов`язувалася їх виконувати, проте не виконує свої зобов`язання, що призвело до порушення прав позивача, АТ «Кредобанк» (правонаступником якого є ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції») просить суд стягнути з [PERSON] : 1) загальну заборгованість за кредитним договором № RF2r-63224 від 21.06.2017 у розмірі 127 159,72 грн., яка складається з: 87 845,85 грн. - сума заборгованості за кредитом; 35 980,08 грн. - сума заборгованість за відсотками; 3 333,79 грн. - пеня. 2) судовий збір у розмірі 2 102,00 грн.; 3) витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 16 530,76 грн.; 4) витрати у зв`язку із явкою представника до суду в розмірі 5000,00 грн. 22.10.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Коноваловій К.Д. Дарницького районного суду м. Києва. 04.11.2019 до суду надійшла відповідь на електронний запит про місце реєстрації відповідачки. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 01.12.2020 справу надіслано за територіальною підсудністю до Солом`янського районного суду м. Києва. 23.04.2021 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями, вищезазначену справу було передано до провадження головуючому судді Букіній О.М. Ухвалою суду від 23.04.2021 у справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Сторонам було направлено копію ухвали від 23.04.2021, також відповідачці було направлено копію позовної заяви із додатками, яку остання не отримала та конверт повернувся на адресу суду за закінченням терміну зберігання, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов відповідачка у встановленому законом порядку строк не надала. Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. Оскільки розгляд справи відбувається в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи, особи, які беруть участь у справі, не викликались. 21.07.2021 до суду від представника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» надійшло клопотання про залучення до участі у справі правонаступника позивача. 27.05.2022 ухвалою суду клопотання представника ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції» задоволено, залучено до участі у справі вказане ТОВ як правонаступника АТ «Кредобанк». Суд, дослідивши та оцінивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Судом встановлено, що 21.06.2017 між ПАТ «Кредобанк» та [PERSON] було укладено кредитний договір № RF2r-63224, відповідно до якого банк зобов`язується надати позичальнику грошові кошти у сумі 100 000,00 грн. строком на 60 місяців, терміном до 20.06.2022 зі сплатою відсотків за процентною ставкою 47,99 % річних, реальна річна процентна ставка 60,07 % (а. с. 8-11), а відповідачка зобов`язується повернути кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені Договором. ПАТ АБ «Кредобанк» змінило найменування на АТ «Кредобанк». Правонаступником АТ «Кредобанк» на підставі договору факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами №250621/1 є ТОВ «Фінансова компанія «Приватні Інвестиції». Отримання [PERSON] кредитних коштів підтверджується меморіальними ордерами №35327523 та № 35327448 від 21.06.2017 та випискою про рух коштів по рахунку, що містяться в матеріалах справи. Разом з тим, відповідачка не виконує свої зобов`язання за умовами укладеного договору. Відповідно до п. 7.1. Договору за несвоєчасне виконання (прострочення) грошових зобов`язань за цим Кредитним договором Позичальник відшкодовую Банку заподіяні збитки в повному обсязі та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період прострочення, розрахованої від суми кожного несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання Позичальника, за кожен день прострочення від дати виконання прострочення до дати, що передує даті погашення заборгованості Позичальника. В будь-якому разі пені, нарахованої Позичальнику на підставі цього пункту Кредитного договору не може перевищувати 15 % від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов`язання. Суд вважає, що вимоги позивача ґрунтуються на законі з огляду на наступне. Згідно п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 509 цього Кодексу зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Статтею 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Згідно зі ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Судом встановлено, що кредитний договір сторонами укладено в письмовій формі, в якому зазначено розмір та умови надання кредиту. Відповідачка отримала кредит у визначеному договором розмірі. Згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Положеннями ч. 2 ст. 1050 ЦК України передбачено, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. Однак станом на день подачі позовної заяви та розгляду справи умови Кредитного договору не виконуються, кредит та відсотки за його користування відповідачкою не повертаються. Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ч. 1 ст. 536 цього Кодексу за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. Сплата прострочених відсотків, пені обумовлені договором і підлягають стягненню, оскільки відповідачка своєчасно не погасила суму кредиту та відсотки за користування кредитом. Згідно положень ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов`язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом. Разом з тим, відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Відповідачка [PERSON] не виконуючи умови договору шляхом не сплати коштів у встановлений строк, порушила вимоги ст. 530 ЦК України. Таким чином, згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Станом на 10.09.2020 сума загальної заборгованості відповідачки становить 127 159,72 грн., яка складається з: 87 845,85 грн. - сума заборгованості за кредитом; 35 980,08 грн. - сума заборгованість за відсотками; 3 333,79 грн. - пеня. З урахуванням викладеного та вимог закону, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідачки заборгованість у загальному розмірі 127 159,72 грн. З урахуванням задоволення позову відповідно до ст. 141 ЦПК України стягненню з відповідачки також підлягає судовий збір у розмірі 2 102,00 грн., сплачений позивачем при зверненні до суду. Позивач АТ «Кредобанк» також просить суд стягнути з відповідачки [PERSON] витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 16 530,76 грн. та витрати у зв`язку із явкою представника до суду у розмірі 5000,00 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Пунктом 1 ч. 3 цієї статті визначено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Частинами 2, 3 цієї статті передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. На підтвердження понесених витрат на правничу допомогу стороною позивача надано суду копію договору про надання правової допомоги від 11.04.2019 року та попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат (а.с. 49, 50). Оцінивши наявні докази, суд вважає, що виправданими є витрати по наданню правової допомоги у розмірі 6500,00 грн., що включає складання позовної заяви-3500,00 грн., надання правової консультації та аналіз судової практики 3000,00 грн. В той же час, розгляд справи здійснено у порядку спрощеного провадження без виклику сторін, що у свою чергу свідчить про відсутність правових підстав для стягнення витрат на правову допомогу на представництва позивача у суді у розмірі 7530, 76 грн. та явку до суду, що становить 5000,00 грн. Крім того, матеріали справи не містять доказів на здійснення адвокатом Кізко Л.С. послуг, що включає складання заяв, клопотань, скарг, процесуальних чи інших документів процесуального характеру в межах розгляду даної справи, що в свою чергу виключає можливість стягнення витрат за надані послуги у розмірі 2500,00 грн. За таких обставин, вимога про стягнення витрат на правничу допомогу підлягає задоволенню частково.

Outcome: approved