Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

18 листопада 2021 року [PERSON] звернулася до суду з позовом до ТзОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс", треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан М.В., про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Позов обґрунтовує тим, що 09 червня 2021 року приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. здійснив виконавчий напис №125854, яким стягнув з неї в користь ТзОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" 84 277,76 грн. заборгованості за кредитним договором. Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан М.В. відкрив виконавче провадження №66956341 та виніс постанову від 27 вересня 2021 року. Вважає, що виконавчий напис вчинено безпідставно, нотаріус не переконався у безспірності грошової вимоги та в тому, що відповідач письмово повідомив її про наявність заборгованості за кредитним договором. При вчиненні напису нотаріус посилався на нечинну норму Переліку документів за якими стягнення проводиться у безспірному порядку, який був затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 №1172. Більше того, нотаріус вчинив виконавчий напис на підставі договору, який нею не укладався і не був посвідчений нотаріально. Жодних повідомлень до вчинення виконавчого напису від ТзОВ Фінансова компанія "Еліт Фінанс", вона не отримувала. Оскільки при вчиненні напису, нотаріус належним чином не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню та не встановив відповідність розрахунку наданого відповідачем розміру заборгованості, чим порушив вимоги ст.87, ст.88 ЗУ "Про нотаріат", тому просить суд визнати виконавчий напис №125854 від 09 червня 2021 року, вчинений приватним нотаріусомКиївського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. таким, що не підлягає виконанню та стягнути з ТзОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" в її користь сплачений судовий збір за подачу позову до суду та подачу заяви про забезпечення позову. Ухвалою суду від 22 листопада 2021 року суд відкрив провадження у справі та постановив проводити розгляд справи в порядку загального позовного провадження. У судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, подала до суду письмову заяву, в якій просила розглядати справу за її відсутності, позов просила задоволити та не заперечила щодо заочного розгляду справи (а.с. 41). Представник відповідача ТзОВ "Фінансова компанія "Еліт Фінанс" у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується оголошенням розміщеним на офіційному сайті судової влади (а.с.51). Суд, відповідно до ст.280, ст.281 ЦПК України, ухвалив проводити заочний розгляд справи. Треті особи на стороні відповідача приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Є.М., приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан М.В. у судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином. Дослідивши письмові докази у справі, суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає задоволенню. Судом встановлено, що 09 червня 2021 року, за заявою представникаТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс", приватний нотаріусКиївського міського нотаріального округу Остапенко Є.М. на підставі ст. 87-91 Закону України «Про нотаріат», вчинив виконавчий напис. Звернено стягнення з [PERSON] на користь ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс" 84 288,76 грн. заборгованості (а.с.11). Приватний виконавець виконавчого округу Волинської області Капітан М.В. своєю постановою від 27 вересня 2021 року відкрив виконавче провадження ВП №66956341 по примусовому виконанню виконавчого напису №125854 від 09 червня 2021 року (а.с.13). Ухвалою Нововолинського міського суду Волинської області від 22 листопада 2021 року (а.с.21) заяву позивача про забезпечення позову задоволено, зупинено стягнення, що здійснюється у вищевказаному виконавчому провадженні (а.с.14-15). Відповідно до п.2.3 Порядку боржник повинен бути повідомлений не менш, ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису про порушення кредитних зобов`язань та ліквідувати допущені порушення чи оскаржити виставлену вимогу у судовому порядку або виставити заперечення кредитору. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на адресу боржника. Відповідач не надав жодних доказів того, що боржник не менше ніж за 30 днів до вчинення виконавчого напису був повідомлений про порушення ним кредитних зобов`язань, відтак твердження позивача з цього приводу суд враховує та бере до уваги. Відповідно до ст.87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Із оскаржуваного виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус керувався ст.ст. 87-91 Закону України "Про нотаріат" та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку, на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29.06.1999 року. З урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Відповідно до п.3.1, п.3.2 гл.16 розділу II Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5(далі Порядок), нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172. Відповідно до п.2 вказаного Переліку для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами подаються оригінал кредитного договору та засвідчена стягувачем виписка з рахунку боржника із зазначенням сум заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора, тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Зокрема, документом, що підтверджує цей факт, є отримання боржником вимоги стягувача щодо усунення порушень зобов`язання з підписом боржника про його отримання, що свідчить про ознайомлення боржника з поданою вимогою. Саме таку правову позицію висловив Верховний Суд України в постанові від 20 травня 2015 року (справа № 6-158цс15). Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Оскільки безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору з боку боржника щодо її розміру, строку, за який вона нарахована, тощо, то і документи, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус здійснює виконавчий напис, мають бути однозначними, беззаперечними та підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі. Безспірність заборгованості можуть містити докази, які можуть підтверджувати наявність або відсутність заборгованості, а також встановлювати її розмір; такими документами, на думку суду, можуть бути виключно документи первинної бухгалтерської документації, оформлені відповідно до норм ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність", а саме: платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо, а не виписка з рахунку. Також, суд погоджується з думкою позивача про те, що вчинення виконавчого напису можливе лише на підставі оригіналу нотаріально посвідченого договору. Постановою Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі «Перелік»). Постановою Кабінету Міністрів №622 від 26.11.2014 року Перелік доповнено розділом «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» та до нього включені кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року (справа № 826/20084/14) визнано незаконною та не чинною з моменту прийняття Постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині доповнення переліку після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту, відповідно до якого для одержання виконавчого напису додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості». Ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року у справі № 826/20084/14 постанову Київського апеляційного адміністративного суду від 22.02.2017 року залишено без змін, а Велика Палата Верховного Суду постановою від 20.06.2018 року у справі № 826/20084/14 відмовила в задоволенні заяви про перегляд ухвали Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, не знайшовши підстав для такого перегляду. Відтак, перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусі, затверджений постановою Кабінет Міністрів України № 1172 від 29.06.1999 року у редакції станом на час вчинення оспорюваного виконавчого напису приватним нотаріусом стосувався лише нотаріально посвідчених договорів і не міг застосовуватись до кредитних договорів, укладених між позивачем та фінансовою установою у простій письмовій формі. Відповідачем не було надано доказів безспірної заборгованості, за наявності яких було б можливе вчинення виконавчого напису. Копії документів, які слугували підставою для звернення з вчиненням спірного виконавчого напису, відповідачем також не надано. Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених Кодексом. Оскільки відповідачем не надано жодних доказів, які б спростовували твердження позивача та обґрунтовували законність та правомірність, підставність вчинення виконавчого напису, а нотаріус, як встановлено судом, при вчиненні такого напису не переконався у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню, оцінюючи належність, допустимість, достовірність та достатність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності, суд дійшов висновку про підставність позову та визнання спірного виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Також, суд стягує з відповідача ТзОВ «Фінансова компанія «Еліт Фінанс" в користь [PERSON] судовий збір сплачений за подачу позову до суду у розмірі 908 грн. та 454 грн. за подачу до суду заяви про забезпечення позову, що підтверджується документально (а.с. 7,11) і разом складає 1362 грн.

Outcome: approved