Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Ухвалою Печерського районного суду м. Києва від 12.02.2021 року цивільну справу за позовом [PERSON] до Київської міської ради, третя особа: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Решетнікова Світлана Іванівна про визначення додаткового строку для прийняття спадщини, передано за підсудністю до Шевченківського районного суду м. Києва. Свої вимоги обґрунтовує тим, що [INFO] померла мати [PERSON] - [PERSON] , після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої входить депозитний вклад в ПАТ «Державний ощадний банк». Звернувшись до приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Решетнікової С.І. з відповідною заявою, позивачу було відмовлено у відкритті спадкової справи з причин пропуску нею встановленого законом шестимісячного строку для прийняття спадщини. Позивач зазначає, що пропустила вказаний строк з поважних причин, оскільки вона перебувала із чоловіком на самоізоляції у звязку із стрімким поширенням на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої короновірусом SARS-CoV-2. Таким чином, оскільки позивач вважає, що з поважних причин пропустила встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , тому звернулася до суду з даним позовом. Ухвалою від 16.12.2021 року відкрито провадження у справі, розгляд якої вирішено проводити у порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 14.06.2022 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Позивач в судове засідання не з`явилася, однак до суду подала письмову заяву, зі змісту якої вбачається, що остання позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити їх у повному обсязі, а також розглянути справу за її відсутності. Представник відповідача в судове засідання не з`явився, хоча про дату і час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву не надав. Третя особа в судове засідання не з`явилась, свого представника до суду не направила, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялась належним чином у встановленому законом порядку, надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність. Дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи та оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Перевіряючи обставини, справи судом встановлено, що [INFO] померла [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про смерть виданим Київським міським відділом державної реєстрації смерті Центрального міжрегіонального управління юстиції (м.Київ) № [NUMBER] від 18.02.2020 року серії [NUMBER] . [PERSON] була матір`ю позивача [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 18.08.1951 року серії [NUMBER] та свідоцтвом про шлюб [NUMBER] від 06.12.1975року серії [NUMBER] . Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. За умовами ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу). Вимогами ст. 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Враховуючи встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що у позивача виникли цивільно-правові відносини щодо спадкування за законом на майно після смерті [PERSON] . Згідно із ч. 1, 2 ст. 1269 Цивільного кодексу України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто. Згідно з ч.1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Як вбачається з матеріалів, що 26.11.2020 року позивач звернулася до приватного нотаріуса Решетнікової С.І. з заявою про прийняття спадщини після смерті матері [PERSON] . Приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Решетнікової С.І.позивачу було відмовлено у відкритті спадкової справи після [PERSON] , померлої [INFO] , що підтверджується копією постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 26.11.2020 року. Згідно паспорту громадянина України [PERSON] народилася [INFO] , тобто має повних 71 рік. Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 року №392 «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, установлено з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2 з 22 травня 2020 року до 31 серпня 2020 року на території Автономної Республіки Крим, Вінницької, Волинської, Дніпропетровської, Донецької, Житомирської, Закарпатської, Запорізької, Івано-Франківської, Кіровоградської, Київської, Луганської, Львівської, Миколаївської, Одеської, Полтавської, Рівненської, Сумської, Тернопільської, Харківської, Херсонської, Хмельницької, Черкаської, Чернівецької, Чернігівської областей, м. Києва, м. Севастополя із урахуванням епідемічної ситуації в регіоні карантин, продовживши на всій території України дію карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 р. № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2". Згідно частини 3 статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини. Відповідно до п. 24 Постанови пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 р. № 7 вирішуючи питання про визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій. Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Європейського Суду як джерело права. Прецендента практика ЄСПЛ містить принцип «належного урядування». Цей принцип,як правило, не повинен перешкоджати державним органам виправляти випадкові помилки, навіть ті, причиною яких є їхня власна недбалість (див. зазначене вище рішення у справі «Москаль проти Польщі» (Moskalv. Poland), п. 73). Стаття 1 Першого протоколу до конвенції закріплює захист власності і встановлює, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права. Згідно з усталеною практикою Європейського Суду з прав людини Конвенція призначена для гарантування не теоретичних або ілюзорних прав, а прав практичних та ефективних (рішення від 9 жовтня 1979 року в справі Ейрі (пункт 24), рішення від 30 травня 2013 року в справі «Наталія Михайленко проти України (пункт 32). У розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції «майном» визнаються активи, включаючи права вимоги, стосовно яких заявник може стверджувати, що він має принаймні «законне сподівання» на отримання можливості ефективно здійснити майнове право (рішення ЄСПЛ у справі «Стретч проти Сполученого Королівства» (пункт 32). «Законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу. Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних судів, якою підтверджується його існування (рішення у справі «Копецький проти Словаччини» (Kopecky v. Slovakia). Отже, враховуючи принцип автономного тлумачення понять, застосовний в практиці Європейського суду, отримане (хоча і не оформлений належним чином) спадкове майно охоплюється поняттям «майно» в розумінні ст. 1 Першого протоколу. Враховуючи наведені обставини, поважність причин пропуску строку для подачі заяви про прийняття спадщини та фактично відсутність іншого способу захисту свого права на отримання спадщини, суд прийшов до висновку про можливість визначення [PERSON] додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини, яка залишилась після смерті [PERSON] , померлої [INFO] , протягом трьох місяців з моменту набрання даним рішенням суду законної сили, оскільки це є єдиний можливий спосіб захисту порушених прав та подальшого оформлення спадкових прав на майно померлої. На підставі викладеного,

Outcome: approved