Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-27 00:00:00

Представник позивача військової частини [NUMBER], 21.10.2021 року звернувся до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , які діють в інтересах малолітніх дітей [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , Треті особи, що не заявляють самостійні вимоги щодо предмету пору - Квартирно-експлуатаційна частина Білгород-Дністровського району, Служба у справах дітей Білгород-Дністровської міської ради про виселення, без надання іншого жилого приміщення. Представник позивача в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги та наполягав на їх задоволенні. Відповідачі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлялись належним чином, заяв про відкладення справи або слухання справи за їх відсутністю не направляли, тому суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України. Представник третьої особи, що заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору Квартирно-експлуатаційна частина Білгород-Дністровського району не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, підтримав позовні вимоги. Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав. Відповідно до ч. 1ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно до ч. 1ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Судом встановлено, що відповідно до наказу начальника Білгород-Дністровського гарнізону від 25.06.2020 року №14 за військовою частиною [NUMBER] закріплено в [ADDRESS] (кімнати 1,3), №40 (кімнати 1,2,3,4). Відповідно до Додатку 1 введений в дію наказом начальника Білгород-Дністровського гарнізону від 25.06.2020 року №14 щодо закріплення старших за квартирами гуртожитків Білгород-Дністровського гарнізону, [PERSON] визначено старшим за квартирою [ADDRESS] . Згідно корінця спеціального ордера на житлову площу в гуртожитку (без права реєстрації) №2 від 10.02.2020 року Білгород-Дністровської квартино-експлуатаційної частини району виданого відповідачу [PERSON] на право заняття з сім`єю у складі 5 осіб житлової площі в гуртожитку в [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , [ADDRESS] , житловою площею 52,5 кв.м. за клопотанням командира військової частини [NUMBER] від 04.02.2020 року та на підставі наказу начальника Білгород-Дністровського гарнізону №18 від 02.10.2020 року. Зазначене житло у гуртожитку було надано [PERSON] та членам його сім`ї, як військовослужбовцю у зв`язку з проходженням військової служби у військовій частині [NUMBER]. Згідно Розділу IV, пункту 15 наказу Міністра Оборони №380 від 31.07.2018 року «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» жила площа в гуртожитках (сімейних гуртожитках) надається військовослужбовцям та членам їх сімей на час проходження служби в цьому населеному пункті за рішенням КЕУ, КЕВ (КЕЧ) району за клопотанням командира військової частини та відповідно до пункту 25 цього ж розділу виселення з гуртожитку (сімейного гуртожитку) без надання іншого жилого приміщення здійснюється відповідно до статей 116, 132 ЖК Української РСР. Відповідно до Розділу VІІ пункту 10 наказу Міністра Оборони №380 від 31.07.2018 року «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» військовослужбовці, які мають вислугу на військовій службі 20 років і більше, а також особи, звільнені з військової служби за станом здоров`я, віком, у зв`язку із скороченням штатів, особи з інвалідністю І чи ІІ групи, члени сімей військовослужбовців, які загинули (померли) або пропали безвісти під час проходження військової служби, що забезпечені службовими житловими приміщеннями незалежно від місця його знаходження, мають право на виключення цього житла з числа службового та забезпечення ним для постійного проживання за умови перебування на обліку та в порядку, визначеному пунктами 3-7 цього розділу. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.10.2021 року №286 у [PERSON] календарної вислуги років становить 13 років 8 місяців, загальної вислуги років 15 років 3 місяці. Відповідач квартиру [ADDRESS] (кімнати 1, 2, 3 , 4) у порушення, наказу Міністерства Оборони №380 від 31.07.2018 року «Про затвердження інструкції з організації забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями» не звільнив. Про необхідність здати службове житло відповідач попереджувався шляхом доведення до нього попередження про необхідність звільнення житлової площі від 14.07.2021 року №1296 від підпису його отримання відповідач відмовився в присутності капітана [PERSON] та старшого лейтенанта [PERSON] та направленням його повторно засобами укрпошти, що підтверджується фіскальним чеком за №67701109045570 від 17.09.2021 року, а також категорично в подальшому відмовився здавати житлове приміщення в гуртожитку. Відповідно до наказу командира військової частини [NUMBER] від 01.10.2021 року №286 станом на 18.10.2021 року [PERSON] у військовій частині [NUMBER] не проходить військову службу та звільнений в запас Збройних Сил України та на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов в Збройних силах не перебуває згідно наказу командира військової частини [NUMBER] від 18.10.2021 року №1006. Відповідно до п.1 ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20.12.1991 р. № 2011-ХІІ. Згідно до абз. 1 держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку визначеному Кабінетом Міністрів України. Абз. 3 передбачено, що військовослужбовці (крім військовослужбовців строкової військової служби) та члени їх сімей, які проживають разом з ними, забезпечуються службовими жилими приміщеннями, що повинні відповідати вимогам житлового законодавства. Абз. 5 передбачено, що для військовослужбовців офіцерського складу у разі відсутності службового жилого приміщення військова частина зобов`язана орендувати житло для забезпечення ним військовослужбовців та членів їх сімей або за їх бажанням виплачувати грошову компенсацію за піднайм (найм) жилого приміщення. Розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайм (найм) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України. Відповідно до Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 року № 1081: військовослужбовці та члени їх сімей забезпечуються службовими житловими приміщеннями,що відповідають вимогам житлового законодавства. З цією метою у кожній військовій частині формується фонд службового житла. Військовослужбовці та члени їх сімей, які проживають разом з ними,за відсутності у них за місцем проходження служби житла для постійного проживання забезпечуються службовими житловими приміщеннями. Службове житлове приміщення надається військовослужбовцю на всіх членів сім`ї, які проживають разом з ним (у тому числі на дружину(чоловіка) і неповнолітніх дітей, які проживають окремо від військовослужбовця вданому або іншому населеному пункті). Члени сім`ї військовослужбовця дають письмову згоду на проживання в службовому житловому приміщенні. Військовослужбовець та повнолітні члени його сім`ї беруть письмове зобов`язання щодо звільнення службового житлового приміщення в передбачених законодавством випадках. У разі переміщення військовослужбовців по службі, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові житлові приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено законодавством. Згідно до Положення про надання службових жилих приміщень і користування ними в Українській РСР, затвердженого постановою Ради міністрів УРСР від 04.02.1988 р. № 37, громадяни, вказані в рішенні про надання службового жилого приміщення, дають письмове зобов`язання про звільнення займаного жилого приміщення в будинку державного або громадського житлового фонду чи в будинку житлово-будівельного кооперативу (за винятком тих, кому жилі приміщення належать на праві приватної власності). Відповідно до ст.123 Житлового кодексу Української РСР, до користування службовими жилими приміщеннями застосовуються правила про договір найму жилого приміщення, крім правил, передбачених статтями 73 - 76,79 - 83,85,90,частиною шостою статті 101,статтями 103 - 106цього Кодексу. Згідно до ст. 124 Житлового кодексу Української РСР, робітники і службовці, що припинили трудові відносини з підприємством, установою, організацією, а також громадяни, які виключені з членів колгоспу або вийшли з колгоспу за власним бажанням, підлягають виселенню з службового жилого приміщення з усіма особами, які з ними проживають, без надання іншого жилого приміщення. Згідно інформації Головного центру обробки спеціальної інформації Державної прикордонної служби, відомості про перетинання державного кордону України, лінії розмежування з тимчасово окупованими територіями Донецькій та Луганській областях та тимчасово окупованою територією АР Крим у період з 13.05.2017 року по 10.00 год. 13.05.2022 року громадянин [PERSON] , [INFO] 06.12.2021 року перетнув державний кордон України через пункт пропуску Одеса, характеристика ТЗ LOT736 Одеса-Варшава. Згідно п. 19 Постанови Кабінету Міністрів України «По затвердження порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» №1081 від 03.08.2006 року у разі переміщення по службі або звільнення військовослужбовців, пов`язаного з переїздом в іншу місцевість, службові жилі приміщення, які вони займали за попереднім місцем служби, підлягають звільненню, якщо інше не передбачено Законодавством. Згідно до ст. 107 Житлового кодексу Української РСР У разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття. Отже, спірна житлова площа в гуртожитку надана [PERSON] на період роботи у військовій частині, з якої він звільнений в запас Збройних Сил України та на обліку осіб, які потребують поліпшення житлових умов у Збройних силах не перебуває, суд дійшов висновку, що [PERSON] підлягає виселенню із займаного житлового приміщення в гуртожитку разом із усіма членами сім`ї. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням №ПН1801 від 21.10.2021 у сумі 908 грн. та платіжним дорученням №35271574 від 27.10.2021 року у сумі 1 362,00 грн., який відповідно до ст. 141 ЦПК України підлягає стягненню з відповідачів на користь позивача, в рівних частках по 1 135,00 грн. з кожного. На піідставі викладеного,

Outcome: approved