Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-16 00:00:00

Позивач просить ухвалити рішення, яким стягувати щомісячно з [PERSON] на його, [PERSON] , користь аліменти на утримання малолітньої дитини- [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/4 усіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позовної заяви і до досягнення дитиною повноліття. Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання. Судові витрати по справі стягнути з відповідачки. Свої вимоги мотивує тим, що 15.02.2013 між ним і відповідачкою [PERSON] було укладено шлюб. За час проживання і перебування в шлюбі з відповідачкою у них народився син - [PERSON] , [INFO] . Сімейні стосунки у них не склалися, а відтак шлюб між ними розірвано рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15.04.2022 , яким визначено місце проживання малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , з ним, [PERSON] , у [ADDRESS] . З відповідачкою вони на даний час проживають окремо. Син проживає разом з ним і знаходиться на його утриманні.Від участі у вихованні сина вона самоусунулася, не піклується про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток, не надає на утримання дитини жодної матеріальної допомоги. Відповідачка стягувала з нього аліменти на утримання дитини, хоча син [PERSON] , з жовтня 2021 року проживає з ним і перебуває на його утриманні. І тільки 04 травня 2022 року державним виконавцем за заявою відповідачки ухвалено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу. Йому не відомо, де відповідачка зараз працює. На утримання дитини він не отримує жодної державної допомоги від органів соціального захисту населення України. Дитина цовністю знаходиться на його утриманні. Він сам, без допомоги відповідачки, не в змозі забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини, розвиток творчих та пізнавальних здібностей, уподобань дитини, ровиток його обдарувань. Жодних аліментних зобов`язань відповідачка не має. Враховуючи те, що відповідачка зобов`язана утримувати дитину до досягнення нею повноліття, але добровільно належної матеріальної допомоги на її утримання не надає, він змушений звернутися до суду з даним позовом. Сума витрат на надання правничої допомоги становить 4000 гривень, яку він просить стягнути з відповідачки (а.с.1-3). Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31 травня 2022 року цивільна справа № 343/812/22 про стягнення аліментів передана на розгляд судді Турашу В.А. (а.с.21). Ухвалою Долинського районного суду Івано-Франківської області від 31.05.2022 відкрито спрощене провадження у справі № 343/812/22 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини з повідомленням сторін. Роз`яснено сторонам їх право заявити відвід судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України, протягом десяти днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження у справі. Встановлено відповідачу строк п`ятнадцять днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі з позовною заявою та додатками для подання заяви із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзивів на позов, які повинні відповідати вимогам ст. 178 ЦПК України, а також доказів, що підтверджують обставини, на яких грунтуються його заперечення, якщо такі докази не надані позивачем, і документів, що підтверджують надіслання (надання) відзиву та доданих до нього доказів іншим учасникам справи. Встановлено позивачу, п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, копії якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи. Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, до початку розгляду справи по суті, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи. Роз`яснено учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами (а.с.22). Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, причини своєї неявки не повідомив, хоч про час та місце розгляду справи бу належним чином повідомлений судом. В Долинський районний суд постпуила заява, згідно якої позивач [PERSON] , просить розгляд справи проводити у його відсутності, позовні вимоги підтримує. В разі неявки відповідачки , не заперечує проти заочного розгляду справи (а.с.24). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, причини своєї неявки суду не повідомила, хоч про час та місце розгляду справи повідомлялась у встановленому Законом порядку, відзиву на позов не подала. Враховуючи те, що відповідачкою [PERSON] , у встановлений законом строк відзиву на позовну заяву до суду не подано, суд, відповідно до положень ст.280 ЦПК України, вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів . Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.. Суд, дослідивши та оцінивши надані сторонами та перевірені в судовому засіданні докази в їх сукупності, вважає, що в матеріалах справи достатньо даних, для вирішення спору. Даний позов підлягає до задоволення, виходячи з наступного: Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Верховною Радою України 27 лютого 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Згідно з ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, кожна дитина має право на рівень життя, необхідний для її фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку. Батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Ст. 181 СК України, передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька, і (або) у твердій грошовій сумі. Відповідно до ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Ч.1 ст. 183 СК України, встановлено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ч.1 ст.79 СК України - аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Як встановлено судом, сторони по справі перебували у зареєстрованому шлюбі і за час спільного проживання у них [INFO] народився син [PERSON] , що підтверджується копією свідоцтва про народження [PERSON] серії [NUMBER] від 31.03.2015 (а.с.7). Відповідно до рішення Долинського районного суду Івано-Франківської області від 15 квітня 2022 року, справа №343/2203/21 за позовом [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбу та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини, ухвалено: Позов [PERSON] до [PERSON] про розірвання шлюбузадовольнити частково. Шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 15 лютого 2013 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Долинського районного управління юстиції в Івано-Франківській області, актовий запис №26, розірвати. Прізвище позивачки [PERSON] після розірвання шлюбу не змінювати. У вимозі [PERSON] до [PERSON] про залишення на проживанні з нею малолітнього сина [PERSON] , [INFO] , відмовити Зустрічний позов [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дитини задовольнити. Визначити місце проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] , з батьком [PERSON] (а.с.8-14). Довідка №Яв-6/324, видана Яворівським старостинським округом Долинської міської ради Івано-Франківської області 01 грудня 2021 року, підтверджує те, що [PERSON] зареєстрований і проживає у будинку в [ADDRESS] . На даний час в цьому житловому будинку разом з ним не зареєстрований, але проживає його син [PERSON] , [INFO] (а.с.5). Світлокопія постанови про повернення виконавчого документа стягувачу ВП №67047982 від 04.05.2022 свідчить про те, що виконавчий лист №343/1041/20, виданий 26.08.2020 Долинським районним судом Івано-Франківської області про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліментів в розмірі ј частки всіх видів його заробітку на утримання сина [PERSON] , [INFO] , повернуто стягувачу (а.с.15). На даний час між сторонами по справі склалися неприязні стосунки, що привело до розпаду їх сім`ї, вони проживають окремо, їх неповнолітній син [PERSON] проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні. Позивач у відповідності до ч.3 ст.181 СК України скористався своїм правом, звернувшись із позовом про стягнення аліментів, шляхом їх присудження у частці від доходу відповідачки. Крім того, Закон не встановлює обов`язку доведення мотивів, на підставі яких позивач бажає скористатися такою можливістю. Таким чином, суд приходить до переконання, що оскільки утримання неповнолітньої дитини є обов`язком батьків, а відповідачка не надає в достатній мірі матеріальну допомогу, позов [PERSON] про стягнення аліментів підлягає до задоволення. Визначаючи розмір аліментів, судом враховується матеріальне становище позивача [PERSON] , матеріальне становище відповідачки [PERSON] , а також інші обставини, що мають істотне значення для вирішення спору, та приходить до висновку, що з урахуванням положень статті 182 СК України щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо створення економічних передумов для посилення захисту права дитини на належне утримання», ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2022 рік», з відповідачки слід стягувати аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. При цьому, суд також бере до уваги, що з огляду на положення п. 4 ч. 1 ст. 161 ЦПК України, аліменти у розмірі однієї чверті заробітку (доходу) платника аліментів на одну дитину можуть стягуватися навіть у безспірному порядку (в наказному провадженні). Щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить з наступного: Відповідно до ч.1, п. 1 ч.3 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Згідно із ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи. В підтвердження понесених позивачем судових витрат на професійну правничу допомогу суду було надано договір-довіреність №20 про надання правничої допомоги та представлення інтересів (цивільно-правова угода), укладений між адвокатом Андрійовичем Я.Ф. та Креховецьким М.Є. 27.05.2022 (а.с.17), ордер серії ІФ №095690 (а.с.18), квитанція про сплату позивачем адвокату 4000,00 грн на підставі договору №20 від 27.05.2022 (а.с.19) . Враховуючи вищенаведене, з відповідачки слід стягнути на користь позивача 4000,00 гривень, понесених ним витрат на професійну правничу допомогу. Окрім цього, позивач при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів звільнений від сплати судового збору на підставі ст.5 Закону України «Про судовий збір», а тому, враховуючи вимоги ст.141 ЦПК України, з відповідачки в дохід держави підлягає стягненню 992,40 грн, судового збору. На підставі викладеного, ст.ст. 75, 79, 80, 84, 180-183, 191 Сімейного кодексу України,

Outcome: approved