Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

1.Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача такий. 25 січня 2022 року з Березівського районного суду Одеської області до суду надійшла цивільна справа за позовною заявою [PERSON] (далі - також представник позивача) в інтересах[PERSON] (далі - також позивач, заявник) до товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія управління активами» (далі - також відповідач), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович (далі - також третя особа), що подана до суду 06 грудня 2021 року, в якій позивач просить визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 245269 від 28 червня 2021 року (далі - також виконавчий напис), вчинений третьою особою (далі - також позовна заява). Представник позивача у позовній заяві зазначає таке: 28 червня 2021 року приватним нотаріусом вчинено виконавчий напис; 22 вересня 2021 року приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Шевченко Тетяною Сергіївною (далі - також приватний виконавець) відкрите виконавче провадження щодо стягнення з позивача заборгованості в загальному розмірі 18342 гривні 60 копійок на користь відповідача; позивач не отримувала жодних документів щодо зміни кредитора; про вчинення виконавчого напису позивачу стало відомо після отримання постанови про відкриття виконавчого провадження; нотаріус не перевірив безспірність вимог стягувача; відповідач не надав приватному нотаріусу доказів безспірності заборгованості при вчинені виконавчого напису; позивач не отримував письмової вимоги про усунення порушень; виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства; просила задовольнити позов в повному обсязі (а.с.1-7). Відповідач не подав до суду відзив. Приватний нотаріус не подав до суду пояснень. 2. Суд, з приводу неявки в судове засідання сторін, зазначає таке. Позивач до судового засідання не з`явилася, представник позивача подала до заяву в якій зазначила, що заявлені вимоги підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи, та просила розглядати справу за її відсутності та відсутності позивача. Відповідач до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, повідомлений належним чином про час дату та місце судового розгляду справи, шляхом направлення повідомлення на електронну адресу [INFO] . Третя особа до судового засідання не з`явився, про причини своєї неявки суд не повідомив, заяв та клопотань до суду не подавав, повідомлений про час, дату та місце розгляду справи. Неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті (стаття 223 Цивільного процесуального кодексу України, далі - ЦПК). Суд вважає можливим розглянути справу за відсутності учасників справи, що не з`явилися до суду, оскільки вони належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи. 3. Процесуальні рішення та дії у справі такі. 31 січня 2022 року постановлена ухвала про відкриття провадження у справі в порядку загального позовного провадження,й визначено дату, час і місце проведення підготовчого судового засідання для розгляду справи (далі - також ухвала від 31 січня 2022 року). Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 23 лютого 2022 року задоволено клопотання представника позивача про забезпечення позову (а.с. 111-113). Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 09 березня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено, через неявку відповідача місцезнаходження якого на території ведення активних бойових дій. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 25 березня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено, через неявку відповідача місцезнаходження якого на території ведення активних бойових дій. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 27 квітня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено, через неявку відповідача місцезнаходження якого на території ведення активних бойових дій. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 30 травня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено, через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідачів та третьої особи. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 08 червня 2022 року закрите підготовче провадження, а справу призначено до судового розгляду по суті. Ухвалою Іванівського районного суду Одеської області від 22 червня 2022 року, постановленою без виходу до нарадчої кімнати, розгляд справи відкладено через відсутність відомостей про належне повідомлення відповідачів та третьої особи. 29 червня 2022 року суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи. 4. Фактичні обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин такі. З тексту виконавчого напису вбачається, що приватний нотаріус вчинив виконавчий напис щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості у загальному розмірі 18342 гривні 60 копійок, яка складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту - 6000 гривень; за нарахованими та несплаченими процентами - 12317 гривень 60 копійок; плата за вчинення виконавчого напису - 25 гривень (а.с. 9). 22 вересня 2021 року приватним виконавцем на підставі виконавчого напису винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (а.с. 10-11). 28 вересня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про накладення арешту на кошти боржника (а.с. 54-55). 27 вересня 2021 року приватним виконавцем винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника (а.с. 56-57). Позивач та [PERSON] 04 грудня 2021 року уклали шлюб який зареєстрували в Іванівському відділі державної реєстрації актів цивільного стану у Березівському районі Одеської області Південного міжрегіонального управління юстиції (м. Одеса), актовий запис №79. Прізвище дружини після державної реєстрації шлюбу « [PERSON] » (а.с. 86). З інформації наданої Міністерством юстиції України від 30 червня 2021 року вбачається, що приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Остапенко Євген Михайлович тимчасово не діє (а.с. 74). Завідувач Київського державного нотаріального архіву, на виконання ухвали від 31 січня 2022 року, направив до суду повідомлення від 10 лютого 2022 року №495/01-22, де зазначив що приватний нотаріус не передавав документи нотаріального діловодства та архіву на державне відповідальне архівне зберігання до Київського державного нотаріального архіву (далі - повідомлення від 10 лютого 2022 року). Позивач та товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» (далі - також - товариство) 15 грудня 2020 року уклали договір в електронній формі, відповідно до якого, товариство надало позивачу грошові кошти в сумі 6000 гривень на умовах строковості, зворотності, платності, а позивачу зобов`язався повернути позику та сплатити проценти за користування нею. Строк кредитування - 14 днів. Процентна ставка відсотків: 1,99 % - в день; 726 % - річна відсоткова ставка (а.с. 125). 21 червня 2021 року товариство з обмеженою відповідальністю «1 БЕЗПЕЧНЕ АГЕНСТВО НЕОБХІДНИХ КРЕДИТІВ» та відповідач уклали договір факторингу (а. с. 126-134). З реєстру прав вимоги від 21 червня 2021 року №1 відповідно договору факторингу до відповідача перейшло право грошової вимоги за договором позики (а.с. 140-142). 5. Норми права, які застосував суд в редакції чинній на момент виникнення спірних правовідносин такі. Нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом (стаття 18 Цивільного кодексу України, далі - також ЦК). Вчинюючи виконавчі написи, нотаріус відповідно до закону встановлює та офіційно визнає факт наявності певної безспірної заборгованості та викладає такий свій висновок у відповідному нотаріальному акті - документі (виконавчому написі), що одночасно є підставою для примусового виконання (пункт 3 частини 1 статті 3 Закону України «Про виконавче провадження»). Нотаріуси вчиняють виконавчі написи (пункт 19 частини 1 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється цим Законом та іншими актами законодавства України (частина 1 статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії (частина 1, 2 статті 50 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус передає заяви фізичних та юридичних осіб іншим фізичним та юридичним особам, якщо вони не суперечать закону та не містять відомостей, що порочать честь і гідність людини. Заяви надсилаються поштовим відправленням з повідомленням про вручення або передаються адресатам особисто під розписку. Заяви можуть передаватися також з використанням технічних засобів (частина 1 статті 84 Закону України «Про нотаріат»). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України (частина 1, 2 статті 87 Закону України «Про нотаріат»). Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (частина 1 статті 88 Закону України «Про нотаріат»). Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями. Для одержання виконавчого напису додаються: оригінал кредитного договору; засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості (пункт 2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріуса, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172). Для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів (підпункт 1.1 пункту 1 глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за № 296/5, далі - також Порядок). Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем ; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років (підпункт 3.1 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.99 № 1172 (підпункт 3.2 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку (підпункт 3.3 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу (підпункт 3.4 пункту 3 глави 16 розділу ІІ Порядку). Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (частина 1, 5, 6 статті 81 ЦПК). 6. Мотиви з яких виходив суд. Системний аналіз норм зазначених у пункті 5 мотивувальної частини цього рішення свідчить, що нотаріус у межах реалізації наданих йому юрисдикційних повноважень не вирішує спорів про право. Проте, здійснюючи повноваження у сфері безспірної юрисдикції, має встановлювати наявність або відсутність певного юридичного складу в межах вчинюваної ним відповідної нотаріальної дії у випадках і в порядку, встановлених ЦК, Законом України «Про нотаріат». При цьому безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком, за процедурою встановленою Порядком. Суд зауважує, що захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається шляхом направлення стягувачем письмової вимоги про усунення порушень боржнику. Водночас, нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною - стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності. Суд відмічає, що відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення, як й повинна бути безспірною заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем. Боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису. Ознакою безспірності вимоги є відсутність заперечень боржника щодо заборгованості та її розрахунку, а також відсутності будь - яких суперечностей у поданих документах. На підтвердження безспірності заборгованості нотаріусу мають бути подані документи, що свідчать про визнання боржником вимог кредитора. Тобто нотаріус повинен упевнитися в розумінні боржником пред`явлених до нього вимог і визнання їх. Суд констатує, що відповідач не надав документів, що підтверджують безспірність заборгованості позивача за договором, розрахунок заборгованості на час звернення до приватного нотаріуса, з якого можна встановити момент виникнення заборгованості, порядок нарахування відсотків відповідно до умов договору, а також не надав доказів направлення та вручення позивачу письмової вимоги про усунення порушень за кредитним договором, та повідомлення позивача про звернення відповідача до приватного нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису. Незважаючи, що чинне законодавство України не зобов`язує нотаріуса викликати позичальника і з`ясовувати наявність чи відсутність його заперечень проти вимог позикодавця, нотаріусу слід забезпечувати право позичальника на захист його інтересів шляхом направлення останньому повідомлення про заборгованість та необхідність її погашення, в порядку визначеному статтею 84 Закону України «Про нотаріат». Відтак, суд наголошує, що неотримання позивачем вимоги про усунення порушень за кредитним договором позбавляє її можливості бути проінформованою про наявність заборгованості та можливості надати свої заперечення щодо неї або оспорити вимоги кредитора. Суд звертає увагу, що відповідач та приватний нотаріус, на виконання ухвали від 31 січня 2022 року, не забезпечили подання до суду документів, які стали підставою для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача на користь відповідача заборгованості в розмірі 18342 гривні 60 копійок. При цьому, як свідчить повідомлення від 10 лютого 2022 року приватний нотаріус, тимчасово припинивши діяльність не передавав архів та документи нотаріального діловодства на державне відповідальне зберігання до Київського державного нотаріального архіву, тому документи, які стали підставою для видачі виконавчого напису до суду не надані. Отже, до суду не подані документи, що підтверджують безспірність заборгованості позивача, які б давали можливість вчинити виконавчий напис у встановленому законом порядку та визначити прострочення виконання зобов`язання. 7. Суд застосовує таку практику Верховного суду. Такі висновки, узгоджуються з правовими позиціями викладеними Верховним Судом у постановах від: 13 жовтня 2021 року по справі №554/6777/17, 09 вересня 2020 року по справі № 127/7932/17, 30 вересня 2019 року по справі №357/12818/17. 8. Висновок суду такий. З огляду на зазначене суд доходить висновку, що позовну заяву належить задовольнити повністю. 9. Розподіл між сторонами судових витрат такий. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (частина 1 статті 141 ЦПК). Позивачем при зверненні до суду сплачено судовий збір у розмірі 908 гривень, які суд стягує з відповідача на користь позивача, оскільки позовна заява задоволена повністю.

Outcome: approved