Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

02 лютого 2022 року до Приморського районного суду м. Одеси надійшов позов [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів. Позивач мотивує свої вимоги тим, що 04.06.2011 року сторони зареєстрували шлюб. За час знаходження в шлюбі, у сторін [INFO] народилась донька. Рішенням суду шлюб було розірвано та залишено місце проживання дитини разом з матір`ю. Відповідач сплачувати кошти в добровільному порядку відмовляється, життям дитини не цікавиться, у вихованні участі не приймає. В зв`язку з чим, позивач заявила до стягнення аліменти у розмірі 5000 гривень на дитину щомісячно. За результатами автоматичного розподілу справа передана для розгляду судді Приморського районного суду міста Одеси Косіциній В.В. Позивач звільнена від сплати судового збору. Ухвалою від 16 лютого 2022 року відкрито провадження у справі, встановлений спрощений порядок розгляду справи та призначено судове засідання на 14 березня 2022 року. 14 березня 2022 року до суду від [PERSON] надійшла заява про перерахунок коштів в добровільному порядку на рахунок дитини. 17 березня 2022 року від [PERSON] на електронну адресу суду надійшла заява про розгляд без її участі, оскільки вона з дітьми виїхали за межі України, через введення воєнного стану. 30 березня 2022 року від відповідача надійшла заява про витребування довідки про доходи [PERSON] за останні 5 років. 01 квітня 2022 року ухвалою суду задоволено клопотання відповідача [PERSON] про витребування доказів та витребувано з Приморської державної податкової інспекції Головного управління Державної Податкової служби в Одеській області (65020, м. Одеса, вул. Південна, 1) інформацію про доходи [PERSON] ( [INFO] , РНОКПП: [NUMBER] ) за період 2017, 2018, 2019, 2020, 2021 а також перший квартал 2022 року. 08 червня 2022 року до суду надійшла відповідь Головного управління Державної Податкової служби в Одеській області про доходи відповідача. В судові засідання позивачка не з`являлась, про дату та час повідомлялася належним чином. Відповідач в судових засіданнях заперечував проти задоволення позову згідно заявлених вимог, оскільки він допомагає в добровільному порядку, а тому необхідності в позові не вбачає, крім того на даний час він не має роботи, до оголошення військового стану працював на будівництві, а наразі усі будівництва зупинились та роботи не має. В судове зсідання 29 червня 2022 року сторони не з`явилися. Згідно ч.2\~ст.247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Відповідно до ч. 4\~ст.268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення. Суд, у зв`язку з ненаданням відповідачем відзиву на позов, зі згоди представника позивача, викладеній в позовній заяві ухвалив слухати справу у відсутності відповідача, згідно ст.ст.280-281 ЦПК України, при заочному розгляді на підставі наявних у справі доказів в порядку письмового провадження. Відповідно до\~ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Суд встановив, що 04 червня 2011 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, зареєстрований Другим Приморським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції. Від шлюбу у сторін є дитина [PERSON] , [INFO] . 21 листопада 2019 року рішенням Приморського районного суду м. Одеси позов між сторонами розірвано. Сторони проживають окремо, дитина залишилася проживати із матір`ю. Згоди щодо утримання спільної дитини позивач та відповідач не досягнули. Відповідно до п.п.1,2 ст.3, п.2 ст.6 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини. Згідно з п.1 ст.18, п.1,2 ст.27 Конвенції держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Згідно з частиною третьою статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності. Враховуючи те, що батьки не досягли згоди щодо утримання спільної дитини, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини в судовому порядку. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України). Згідно ч. 1 ст. 183 СК України, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України.

Outcome: partial