Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Підстава позову (позиція позивача): позивач [PERSON] , звернулась до суду з позовом та просить стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання повнолітньої дочки [PERSON] , яка продовжує навчання, у розмірі 1/4 частини із всіх видів доходу (заробітку) відповідача, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подання позовної заяви і до закінчення навчання, але не більше 23 років, а також стягнути 1000,00 грн. витрат на професійну правничу допомогу. Позовні вимоги мотивує тим, що [PERSON] є її колишнім чоловіком, шлюб з яким було розірвано 16.12.2012 рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області. За час спільного проживання, в них народилася дочка [PERSON] , [INFO] , яка проживає разом з нею. На утримання дочки відповідач сплачував аліменти до досягнення нею повноліття. Однак, ставши повнолітньою, дочка й надалі потребує матеріальної допомоги, оскільки продовжує навчання у Київському університеті культури. Вона не може самостійно матеріально забезпечувати дочку, а відповідач має таку можливість, оскільки є фізично здоровим, може працювати, не має інших аліментних зобов`язань. Позивач [PERSON] в судовому засіданні підтримала позовні вимоги щодо стягнення аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів доходів відповідача та зазначила, що працює медсестрою та середній розмір її заробітної плати становить 2900,00 грн, тому вона не в змозі самостійно забезпечувати дочку. Відмовилася від стягнення з відповідача витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 1000,00 грн. Позиція відповідача: відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 10.05.2022, 07.06.2022, 30.06.2022. Крім того, про призначення судових засідань на 07.06.2022, 30.06.2022 відповідача повідомлялось шляхом здійснення оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України. А тому, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності, в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи про права та взаємовідносини сторін, що відповідає вимогам ст.ст. 223, 280 ЦПК України, проти чого позивач не заперечила. Заяви та клопотання сторін, процесуальні дії та рішення у справі. Ухвалою судді від 11.04.2022 відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду, в порядку спрощеного позовного провадження /а.с.15/. Суд, заслухавши пояснення позивача та дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення, з наступних підстав. Фактичні обставини справи, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені певні обставини. Відповідно до копії свідоцтва про зміну імені серія [NUMBER] , виданого Стрийським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівській області 29.06.2017, [PERSON] 29.06.2017 змінила ім`я, про що складено актовий запис №12. Прізвище, власне ім`я, по батькові після державної реєстрації зміни імені: [PERSON] /а.с. 5/. Відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 06.12.2012, розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] , зареєстрований 20 липня 2002 року Моршинською міською радою Стрийського району Львівської області, актовий запис №25 /а.с. 6/. Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Моршинською міською радою Львівської області 24.03.2004, [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] /а.с.7/. Згідно довідки ВК Моршинської міської ради Львівської області №124 від 04.02.2022, [PERSON] , 1985 р.н., зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , разом з [PERSON] - мати, 1947 р.н., [PERSON] - дочка, [INFO] /а.с. 8/. Згідно довідки Київського університету культури № 1693/22 від 07.02.2022, [PERSON] є студентом першого курсу, ж-11 групи, денної форми навчання на контрактній основі, термін навчання: з 01.09.2021 по 30.06.2025 /а.с. 9/. Норми права, які застосовує суд при вирішенні спірних правовідносин. Відповідно до ч.1 ст. 3 Конвенції про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватись про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані поважати дитину. Згідно з ч.1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Частина 2 цієї ж статті наголошує, що розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до ч.1 ст.184 СК України суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення. При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і статей 183, 184 СК України. Сімейний кодекс України передбачає підстави для визначення розміру аліментів, але не пов`язує їх виключно зі способом присудження (частина третя статті 181 СК України). З огляду на відсутність імперативної заборони розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та які на які посилався позивач. При цьому право застосування норми права належить виключно суду. Згідно зі ст. 199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Пунктом 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачено, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Згідно зі ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 цього Кодексу. Відповідно до частини 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Отже, обов`язковою умовою стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини є навчання, право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Мотивована оцінка доказів, наданих сторонами та висновки суду за результатами позову. Судом беззаперечно встановлено, що [PERSON] є студенткою 1 курсу, денної форми навчання на контрактній основі Київського університету культури, термін її навчання: з 01.09.2021 по 30.06.2025. Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] , виданого Моршинською міською радою Львівської області 24.03.2004, [PERSON] народилася [INFO] , батько [PERSON] , мати [PERSON] . Також згідно довідки виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області №124 від 04.02.2022 [PERSON] проживає разом з матір`ю [PERSON] . Окрім цього, поясненнями позивача - [PERSON] в судовому засіданні встановлено, що вона працює медичною сестрою ДП СКК «Моршинкурорт» та розмір її середньомісячного доходу становить 2900,00 грн, що є недостатнім для матеріального забезпечення дочки, навчання якої у Київського університету культури потребує системних фінансових витрат на протязі всього навчання. Сімейним кодексом України передбачено принцип рівності прав та обов`язків батьків: брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким із них проживає дитина. Обов`язок утримувати дитину є рівною мірою обов`язком як матері так і батька, при чому обов`язком особистим, індивідуальним, який не залежить від віку батьків. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином (ч.2 ст. 200 СК України). В постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі № 748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що «обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину)». На підставі наведеного, враховуючи, що [PERSON] , [INFO] , досягнула повноліття, однак продовжує навчання, потребує матеріальної допомоги на навчання, беручи до уваги те, що відповідач є особою працездатного віку, що дає суду підстави вважати, що останній отримує або має можливість отримувати регулярний дохід, а також враховуючи вимоги розумності та справедливості і той факт, що утримання дитини є законодавчим обов`язком батьків, а також беручи до уваги той факт, що відповідачем не подано суду жодних доказів на спростування позовних вимог, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають задоволенню та слід стягувати з [PERSON] , [INFO] , проживаючого за адресою: [ADDRESS] , аліменти на користь [PERSON] , [INFO] , на час навчання дочки [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку, щомісячно, починаючи стягнення аліментів з 21.03.2022 і до закінчення [PERSON] , [INFO] , навчання, тобто до [INFO] . Крім того, з відповідача підлягає стягненню на користь держави 992, 40 грн. судового збору, оскільки позивач при зверненні до суду була звільнена від сплати такого на підставі ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від 08.07.2011.

Outcome: approved