Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

Національна академія внутрішніх справ звернулася до суду з позовом до відповідача [PERSON] про відшкодування витрат, пов`язаних з утриманням у навчальному закладі, посилаючись на те, що відповідач був курсантом даного навчального закладу та навчалася за рахунок коштів державного бюджету із зобов`язанням після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання відшкодувати витрати, пов`язані із утриманням в навчальному закладі; проте відповідач встановлений строк не відпрацював, у добровільному порядку витрати пов`язані із її утриманням в навчальному закладі у розмірі 94 600,54 грн. не відшкодувала, що стало підставою для звернення до суду з даним позовом. Ухвалою від 30.12.2021 прийнято справу до розгляду та відкрито спрощене провадження, призначено судове засідання. Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи був повідомлений заздалегідь та належним чином, про причини своєї неявки суд не повідомив. В судове засідання відповідач вчетверте не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судових повісток та опублікування оголошень про виклик до суду на офіційному веб-сайті судової влади України. Про причини неявки суд не повідомив, заяв чи клопотань про перенесення розгляду справи до суду не подавав. Судові повістки направлені за адресою відповідача, за якою останній згідно з відповіддю з Управління державної Міграційної служби в Рівненській області зареєстрований, повернуті до суду з відміткою пошти про причини невручення: адресат відсутній за вказаною адресою. Відповідно до ч. 4 ст. 130 ЦПК України, у разі відсутності адресата (будь-кого з повнолітніх членів його сім`ї) особа, яка доставляє судову повістку, негайно повертає її до суду з поміткою про причини невручення. Частиною 1 статті 131 ЦПК України передбачено, що учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Відтак, суд вважає за можливе проводити розгляд справи у відсутності відповідача в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. В порядку ч.2 ст.247 ЦПК України розгляд справи здійснюється судом без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі. Дослідивши доводи позовної заяви, письмові докази, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наявних у справі доказів у їх сукупності, судом встановлено таке. Наказом ректора Національної академії внутрішніх справ від 11.08.2014 №0010 о/с [PERSON] з 15 серпня 2014 року зараховано курсантом першого курсу (денна форма навчання за державним замовленням) факультету підготовки фахівців для спеціальних підрозділів Національної академії внутрішніх справ (далі - НАВС). 30 вересня 2014 року між НАВС, комплектуючим підрозділом - ГУМВС України в Рівненській області та відповідачем укладено Договір № 558 про підготовку фахівця у вищому навчальному закладі МВС України (НАВС). Відповідно до умов Договору [PERSON] навчався за рахунок коштів державного бюджету і зобов`язувався після закінчення навчання відпрацювати не менше трьох років за місцем розподілу, а у разі відмови від подальшого проходження служби протягом перших трьох років після закінчення навчання - відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі (розділ № 3 Договору). 06.08.2015 було опубліковано Закон України від 02.07.2015 № 580-VIII «Про Національну поліцію» (далі - Закон), який відповідно до ч. 1 Прикінцевих та перехідних положень набирає чинності через три місяці з дня, наступного за днем його опублікування, тобто 07.11.2015 року. Відповідно до ч. 5 Прикінцевих та перехідних положень вказаного Закону Закон України «Про міліцію» визнаний таким, що втратив чинність. Відповідно до ч. З розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 23.12.2015 № 901-XIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України у зв`язку з прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» передбачено, що «вищі навчальні заклади із специфічними умовами навчання, що належать до сфери управління Міністерства внутрішніх справ України і здійснювали навчання курсантів, слухачів, ад`юнктів та докторантів за державним замовленням з підготовки фахівців для потреб міліції, продовжують їх навчання та підготовку як фахівців для Національної поліції в межах раніше доведеного державного замовлення для потреб міліції». Так, у зв`язку з реформуванням правоохоронної системи України, прийняттям Закону України «Про Національну поліцію» та постанови Кабінету Міністрів України від 16.09.2015 № 730 «Про утворення територіальних органів Національної поліції та ліквідацію територіальних органів Міністерства внутрішніх справ», міліцію як орган державної влади було повністю ліквідовано. З 15.08.2014 по 21.06.2018 відповідно до умов Договору відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг. Відповідно до умов Договору №538 від 30.09.2014 року відповідач у період навчання перебував на державному забезпеченні харчуванням, речовим майном, грошовим утриманням, медичним забезпеченням та житлом із наданням комунальних послуг, що підтверджується таким: довідкою Національної академії внутрішніх справ про вартість витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ від 21.06.2018 року, у якій зазначено, що сума витрат, пов`язаних з утриманням у Національній академії внутрішніх справ [PERSON] становить 80 800,27 грн., довідкою про розрахунок фактичних витрат, пов`язаних з утриманням курсанта [PERSON] у період навчання з 15.08.2014 до 21.06.2018, довідками про доходи та відрахування за період з 2014 року до 2018 року, довідками щодо витрат коштів на харчування рядового поліції [PERSON] у період з 2014 року до 2018 року, довідками про забезпечення медичними припаратами [PERSON] , довідками - коригування про забезпечення речовим майном за період з 01.09.2014 по 21.06.2018, довідками про забезпечення одностроєм поліцейських перемінного особового складу Національної академії внутрішніх справ за період навчання з 01.09.2014 по 21.06.2018, довідками про фактичні витрати на оплату комунальних послуг і вартості спожитих енергоносіїв [PERSON] . Відповідно до наказу НАВС від 21.06.2018 №890 відповідачу було присуджено ступінь вищої освіти бакалавр за напрямом підготовки «Правознавство» та видано диплом бакалавра. Після закінчення навчання, відповідно до умов Договору відповідача направлено для подальшого проходження служби до комплектуючого підрозділу. Таким чином, Національною академією внутрішніх справ умови Договору виконано у повному обсязі. На адресу НАВС супровідним листом ГУНП в Рівненській області від 25.05.2020 № 2811/116/01/17-2020 надійшла інформація, що наказом ГУНП в Рівненській області від 19.03.2020 № 0019 о/с відповідача звільнено зі служби в Національній поліції на підставі поданого ним рапорту, за власним бажанням. Тобто, у порушення умов Договору відповідач з власної ініціативи звільнився зі служби в Національній поліції до спливу встановленого Договором трирічного терміну перебування на службі після закінчення навчання. Відповідно до Статуту, НАВС є закладом вищої освіти із специфічними умовами навчання, державної форми власності, що провадить інноваційну освітню діяльність, пов`язану з наданням вищої освіти на різних ступенях вищої освіти за певними спеціальностям, є юридичною особою, бюджетною установою та перебуває у сфері управління Міністерства внутрішніх справ України. Отже, звільнившись зі служби за власним бажанням фактично відпрацювавши 1 рік та 9 місяців, відповідачем було порушено умови Договору, що є підставою для відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі. Відповідач [PERSON] навчався у Національній академії внутрішніх справ з з 01.09.2014 по 21.06.2018 і вартість витрат, пов`язаних з його утриманням у навчальному закладі становила 80 800 ,27 грн., з чим останній був ознайомлений, що вбачається із повідомлення про зобов`язання відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі та розпискою [PERSON] . Відповідно до п. 2.3.6 Договору, відповідач зобов`язувався у випадку порушення його умов, зокрема звільнення зі служби за власним бажанням до закінчення трирічного терміну після закінчення навчання, відшкодувати витрати, пов`язані з утриманням у навчальному закладі. Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За змістом ч.1 ст.610 ЦК України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди. Згідно із ч. 1 ст. 623 ЦК України боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами. Згідно із ч. 4, 5 ст. 74 Закону України «Про національну поліцію» особи, які навчаються за державним замовленням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, у разі дострокового розірвання контракту про здобуття освіти з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, а також поліцейські, звільнені зі служби в поліції протягом трьох років після закінчення вищезазначених навчальних закладів з будь-яких підстав, крім звільнення зі служби в поліції на підставі підпунктів 2, 4 частини першої статті 77 цього Закону, відшкодовують Міністерству внутрішніх справ України витрати, пов`язані з їх утриманням у вищому навчальному закладі, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. У разі відмови від добровільного відшкодування витрат, зазначених у частині четвертій цієї статті, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Вимогами п. 3.4 Порядку відшкодування особами витрат, пов`язаних з їх утриманням у вищих навчальних закладах із специфічними умовами навчання, які здійснюють підготовку поліцейських, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12.04.2017 № 261 визначено, що відшкодування здійснюється в розмірі витрат, пов`язаних з: грошовим, продовольчим, речовим, медичним забезпеченням; оплатою комунальних послуг та спожитих енергоносіїв (тепло-, водопостачання, водовідведення, електроенергія). Розрахунок витрат на утримання осіб (грошове, продовольче, речове та медичне забезпечення) у вищих навчальних закладах здійснюється відповідно до встановлених норм за їх фактичною вартістю; розрахунок комунальних послуг та спожитих енергоносіїв здійснюється виходячи із середнього обсягу споживання у відповідному вищому навчальному закладі на одну особу за добу за період її фактичного перебування в такому закладі; під час проведення розрахунків застосовуються тарифи, що встановлені для населення і діють у місцевості, в якій розташований вищий навчальний заклад, у відповідному навчальному році; на підставі розрахунків вищого навчального закладу складається довідка про фактичні витрати на кожну особу за весь строк навчання, яка долучається до її особової справи; витрати відшкодовуються особою в повному розмірі за весь період її фактичного навчання. Згідно з п. 5 даного Порядку після видання наказу про звільнення (відрахування з вищого навчального закладу) особи керівник органу поліції (вищого навчального закладу) або за його дорученням інша посадова особа видає зазначеній особі під підпис повідомлення із зобов`язанням протягом 30 діб з моменту отримання повідомлення відшкодувати МВС витрати із зазначенням їх розміру та реквізитів розрахункового рахунка для перерахування коштів. Відповідно до п. 8 даного Порядку у разі відмови від добровільного відшкодування витрат, таке відшкодування здійснюється в судовому порядку. Позивачем на адресу відповідача надсилався лист від 13.05.2021 року №46/10-1289 з проханням добровільного відшкодувати витрати, пов`язані з навчанням, який залишився без реагування (доказів протилежного суду не надано). Отже, враховуючи те, що відповідач [PERSON] , незважаючи на взятий на себе обов`язок з відшкодування витрат, пов`язаних з його утриманням під час проходження навчання у Національній академії внутрішніх справ України в разі звільнення із служби протягом трьох років після закінчення навчального закладу за власним бажанням, станом на день розгляду справи не здійснив відшкодування витрат добровільно у повному обсязі, тому таке відшкодування підлягає стягненню з відповідача на користь позивача. Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також гри проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. На підставі вищезазначеного, суд вважає обґрунтованими вимоги позивача в частині стягнення інфляційних втрат у розмірі 9 873,39 грн. та 3% річних у розмірі 3 926,88 грн. (розрахунок заборгованості з урахуванням встановленого індексу інфляції та 3% річних від 10.12.2021). Враховуючи зазначене вище, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі. Крім того, відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 2270 грн.

Outcome: approved