Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

У серпні 2021 року позивач звернувся до суду з позовом, мотивуючи вимоги тим, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 11.03.2021 у справі №591/2031/19 стягнуто з нього аліменти на утримання дітей у розмірі 1/3 частин заробітку з 11.03.2021. Постановою Сумського апеляційного суду від 16.06.2021 змінено рішення суду першої інстанції в частині часу, з якого присуджуються аліменти, стягнуто аліменти з 28.03.2019. За період з 28.03.2019 по 31.07.2021 заборгованість зі сплати аліментів становить 103\~565,07 грн. На даний час сплачує аліменти на утримання двох батьків, враховуючи заборгованість, яка накопичувалась під час розгляду справи в судах стягнення сягають 70% отримуваних доходів. У спірний період утримував своїх дітей. З 28.03.2019 мешкав за однією адресою та вів з позивачкою спільне господарство. В період з 28.03.2019 по 11.03.2021 в повному обсязі здійснював матеріальне забезпечення дітей. Посилаючись на положення ч. 2 ст. 197 СК України, просить звільнити його від сплати аліментів на утримання сина [PERSON] в розмірі 1/6 частки від заробітку (доходу) відповідача щомісячно, до досягнення ним повноліття, та на утримання доньки [PERSON] в розмірі 1/6 частини від заробітку (доходу) за період з 28.03.2019 по 11.03.2021. У відзиві на позовну заяву відповідачка із позовом не погодилась. Зазначила, що з позивачем припинили спільне проживання з лютого 2019 року. Позивачем не надано доказів на підтвердження сплати аліментів на утримання батьків. Витрати позивача на дітей у спірний період нічим не підтверджені та не можуть враховуватись у рахунок сплати аліментів. Заперечує факт проживання дітей разом з батьком та перебування їх на утриманні батька та стверджує, що діти проживають разом із нею. Вказані обставини встановлені судовим рішенням у справі за її позовом про стягнення аліментів. Просить відмовити у задоволенні позову. У відповіді на відзив позивач зазначив про надання доказів про утримання ним своїх батьків. Його витрати у спірний період на утримання дітей не є додатковими, оскільки вони не є витратами, викликаними особливими обставинами. Повідомлені відповідачем обставини щодо фактичного утримання та проживання дітей не є достовірними. Надані відповідачкою докази не підтверджують перебування дітей на її утриманні у спірний період. Просить відмовити у задоволенні позову. У запереченнях відповідач вказувала, що надані позивачем чеки були предметом дослідження у двох справах та не доводять факту того, що саме позивач придбавав продукти своїм дітям в рахунок сплати аліментів. Наведені позивачем витрати не підтверджені доказами. Наведені відповідачем у відповіді на відзив доводи не є підставою для задоволення позову, підстави для звільнення позивача від сплати аліментів на утримання дітей відсутні. Всі докази були досліджені під час розгляду справ №591/2031/19 та №591/136/20. У судовому засіданні позивач позовні вимоги підтримав із зазначених підстав. Додатково пояснив, що до грудня 2019 року сторони проживали разом та вели спільне господарство, у цей час позивач утримував сім?ю. З грудня 2019 року син [PERSON] проживав разом з ним, з лютого 2020 донька [PERSON] також проживала разом із ним. З часу запровадження карантину та все літо 2020 року діти проживали у його батьків у селі. Восени 2020 року придбавав їм речі до школи. На початку 2021 року [PERSON] проживав із відповідачкою, а [PERSON] з ним. Увесь цей час він утримував дітей. Представник відповідача у судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог із зазначених у заявах по суті підстав. Додатково пояснила, що всі докази, що містяться у матеріалах справи, були предметом дослідження у справах між тими самими сторонами про стягнення аліментів та визначення місця проживання дітей та їм надана відповідна оцінка. Діти проживали протягом спірного періоду з відповідачкою, саме вона займалася їх вихованням та утриманням. Усе спілкування стосовно дітей з вчителями, вихователями, тренерами та лікарями дітей велось саме відповідачкою. Ухвалою суду від 03.09.2021 відкрито провадження у справі. Призначено підготовче засідання. Ухвалою від 11.10.2021 відмовлено у задоволенні заяви [PERSON] про забезпечення позову. 29.09.2021 підготовче засідання було відкладене за клопотанням представника відповідача. Ухвалою суду від 11 жовтня 2021 року відмовлено у задоволенні заяви позивача про забезпечення позову. 28.10.2021підготовче засідання відкладене за клопотанням позивача. 18.11.2021 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду. 07.12.2021 у зв?язку з перебуванням головуючого судді на лікарняному розгляд справи відкладено. 24.01.2022 оголошена перерва у судовому засіданні у зв?язку із закінченням процесуального часу. 15.02.2022 судове засідання відкладено за клопотанням представника відповідача. 24.02.2022 справа була знята з розгляду у зв?язку із введенням воєнного стану. 04.05.2022 судове засідання було призначене на 27.05.2022 Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. Мають спільних дітей: сина [PERSON] , [INFO] , та доньку [PERSON] , [INFO] . 28.03.2019 [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів. 11.03.2021 Зарічним районним судом м. Суми прийнято рішення у справі №591/2031/19, яким частково задоволено позовні вимоги [PERSON] , стягнуто з [PERSON] на утримання дітей аліменти в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з 11.03.2021 до досягнення старшою дитино повноліття на користь матері. У даній справі суд встановив, що у спірний період діти проживали з обома батьками, обоє батьків приймали участь у їх утриманні та вихованні, витратах на навчання та позашкільні заходи. Разом із обома батьками діти відпочивали (кожен з батьків відпочивав з однією дитиною). Стягуючи аліменти з відповідача з дня ухвалення рішення у справі, суд виходив з того, що справа розглядалась тривалий час, неможливо достоменно встановити період проживання дітей з кожним з батьків та обсяг участі кожного з них в утриманні дітей (а.с. 37-38 т. 1). Постановою Сумського апеляційного суду м. Суми від 16.06.2021 змінено рішення суду першої інстанції в частині визначення часу, з якого присуджуються аліменти. Стягнуто з [PERSON] аліменти починаючи стягнення з 28 березня 2019 року. Апеляційний суд у постанові зазначив, що судом першої інстанції залишено поза увагою, що відповідно до положень ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред?явлення позову. Вказану норму суд не застосував та помилково присудив аліменти з дня ухвалення рішення суду 11 березня 2021 року, а не з дня пред?явлення позову 28 березня 2019 року, як визначено законом (а.с. 39-41). У провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа №591/136/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 15 лютого 2021 року, яке набрало законної сили 23 березня 2021 року, визначено місце проживання [PERSON] та [PERSON] разом з матір?ю (а.с. 117-121). Відповідно до довідки ПАТ «Сумихімпром» від 10.08.2021 №495 заборгованість позивача по аліментах за період з березня 2019 по червень 2021 року становить 103565,07 грн. (а.с. 5). Відповідно до акту від 26.08.2020, складеного сусідами позивача, за адресою: [ADDRESS] до кінця грудня 2019 року проживали сторони у справі разом з двома дітьми (а.с. 6) Відповідно до акту від 15 жовтня 2019 року, складеного сусідами, [PERSON] починаючи з лютого 2019 року не проживає за адресою: [ADDRESS] (а.с. 222 т. 1) Відповідно до довідки ОППО ПАТ «Сумихімпром» від 15 червня 2020 року №01.1-59 [PERSON] застрахований в СК «АСКА» з січня 2019 року по теперішній час. В договорі комплексного страхування здоров`я було включено двох дітей [PERSON] та [PERSON] . У липні 2019 року [PERSON] купував путівку до оздоровчого табору « [INFO] » для сина [PERSON] (а.с. 10) (суми відсутні) Згідно з інформацією КУ Сумської спеціалізованої школи І-ІІІ ст. №17, [PERSON] навчається в 7 класі. Його батько [PERSON] відвідував освітній заклад в 2016-2017 навчальному році та брав участь у спортивних змаганнях разом з сином. У термін з 2017-2019 років [PERSON] три рази приходив до школи на вимогу вчителів-предметників. Декілька разів спілкувався з класним керівником у телефонному режимі щодо здоров`я дитини. Батьківські збори не відвідує. У термін з 2017-2019 років [PERSON] три рази приходив до школи на вимогу вчителів-предметників. Декілька разів спілкувався з класним керівником у телефонному режимі щодо здоров`я дитини. Батьківські збори не відвідує. Згідно з інформацією, наданою навчальним закладом 27.11.2020 зі слів класного керівника [PERSON] протягом першого семестру зв?язок зі школою підтримувала [PERSON] , була присутня на батьківських зборах. За інформацією, наданою 27.11.2019мати [PERSON] брала участь у позаурочній діяльності класу, підтримує телефонний зв?язок з класним керівником та приходила до школи з питань поведінки, навчання та стану здоров?я дитини (т. 1 а.с. 17, 225, 227). Згідно відповіді №01-58/146 від 19.06.2020 року, [PERSON] відвідувала старшу групу №1 «Калинка», у вересні 2016 року поступила в дошкільний заклад. До садочку приводила та забирала мама [PERSON] та бабуся [PERSON] . Тато, [PERSON] , декілька разів забирав дівчинку в період з грудня по лютий місяць, коли вона відвідувала старшу групу (т.1 а.с. 126). За інформацією, наданою 27.11.2020 КУ ССШ 1-3 ступенів №17 до школи Поволяшко Єліщавету приводить мати, інколи старший брат. Забирає дитину мати, інколи старший брат. [PERSON] забирав дитину двічі після уроків і один раз згрупи подовженого дня. Мати постійно підтримує зв?язок із учителем, цікавиться навчанням з донькою. Батько двічі спілкувався з класоводом з приводу навчання доньки. На батківських зборах була присутня мати (а.с. 225) Згідно листа КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги №2», [PERSON] з 4 лютого 2019 року по 13 лютого 2019 року та з 17.04.2019 по 19.04.2019 знаходилася на лікарняному по догляду за [PERSON] (т.1 а.с.226). Відповідно до довідки №01-19/94 від 24.06.2020 року [PERSON] відвідувала Школу раннього творчого розвитку «Пізнайко» Сумського міського Центру науково-технічної творчості молоді з 17 вересня 2019 року по 12 березня 2020 року. За час перебування дитини у Центрі, батько до керівництва закладу з питань навчання доньки не звертався (т.1 а.с.228). Відповідно до довідки від 2 жовтня 2020 року [PERSON] відвідує гімнастику з лютого 2019 року. Вартість занять: 12 занять 400 грн. На заняття приводить та забирає мама (т.1 а.с. 229). 19.12.2019 [PERSON] звертався до управління «Служба у справах дітей» Сумської міської ради із заявою про встановлення місця проживання дітей разом із ним (а.с. 12 т. 1). Відповідачем надано чеки на придбання продуктів харчування, поповнення мобільного рахунку, чек на оплату курортного відпочинку до Одеської області с. Курортне для доньки, квитанції про оплату розваг дітей (т.1 а.с. 13-36). Також відповідачем надано фотокартки дітей разом із батьком у квартирі за місцем проживання позивача, у розважальних закладах та на відпочинку. Відповідачкою подано докази на підтвердження оплати тренувальних занять доньки [PERSON] , додаткових занять з математики сина [PERSON] , білети на проїзд дітей до м. Києва, м. Харкова, відвідування розважальних заходів, квитанції на придбання товарів (т.1 а.с.86-116). Відповідно до висновку про визначення місця проживання дітей, складеного управлінням «Служба у справах дітей» Сумської міської ради від 04.01.2021 під час обстеження було встановлено, що більше часу [PERSON] живе з мамою, до тата ходить в гості. Ліза розповіла, що їй добре жити як з мамою, так і з татом, більше часу вона живе з мамою, більше подобається жити з татом. Управління вважає за доцільне визначити місце проживання дітей разом із матір?ю (а.с. 223-224 т. 1). Судом також було досліджено матеріали цивільних справ №591/2031/19 за позовом [PERSON] до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та №591/136/20 за позовом [PERSON] до [PERSON] та за зустрічним позовом [PERSON] до [PERSON] про визначення місця проживання дітей. Встановлено, що вказані вище наявні в матеріалах справи докази були також надані сторонами та досліджувались судом у справах №591/2031/19 та №591/136/20. Під час судового розгляду позивачем було заявлено клопотання про допит в якості свідків дітей. В подальшому вказане клопотання було знято з розгляду, оскільки діти разом з відповідачкою у зв?язку із запровадженням на території України воєнного стану виїхали за кордон. Судом було досліджено аудіозапис допиту дітей в якості свідків у справі №591/2031/19, з якого вбачається, що діти періодично проживають як у тата, так і у мами, обидва батьки у спірному періоді брали участь у матеріальному забезпеченні дітей: придбавали речі, продукти харчування, оплачували відпочинок. Після запровадження карантину у березні 2020 року переїжджали до бабусі у село (до матері позивача). Згідно із ч. 1\~ст.\~8\~Закону України\~«Про охорону\~дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до\~ст. 141 СК України\~мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. За змістом\~ст. 180 СК України\~батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст.\~197\~СК України з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів суд може відстрочити або розстрочити сплату заборгованості за аліментами; за позовом платника аліментів суд може повністю або частково звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Відповідно до п. 22 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України «Про\~застосування судами\~окремих норм\~СК України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів»\~№ 3\~від 15\~травня 2006\~року суд, у випадках передбачених ст. 197 СК України, може частково або повністю звільнити платника аліментів від сплати заборгованості по аліментам. З наведених норм вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд. При цьому, слід звернути увагу на те, що у такий спосіб законодавцем визначено право, а не обов`язок, суду звільнити платника аліментів від сплати заборгованості. При вирішенні таких спорів необхідно виходити з інтересів дитини, оскільки аліменти за рішенням суду присуджені на утримання дитини з метою забезпечення достатнього матеріального рівня її життя. У справі № 591/2031/19 у спорі між тими самими сторонами суд встановив, що у спірний період діти проживали з обома батьками, обоє батьків приймали участь у їх утриманні та вихованні, витратах на навчання та позашкільні заходи. Разом із обома батьками діти відпочивали (кожен з батьків відпочивав з однією дитиною). У вказаній частині рішення суду не було змінене за результатами апеляційного перегляду, тому набрало законної сили. А відтак, ці обставини на підставі ч. 4 ст. 82 ЦПК України не підлягають доказуванню у даній справі. Докази, надані сторонами під час розгляду даної справи є тотожними з доказами, які досліджувались судом у справах №591/2031/19 та №591/136/20. Інші надані у справі, що розглядається, докази у їх сукупності не спростовують таких висновків суду. З досліджених матеріалів справи неможливо достовірно встановити та однозначно стверджувати, що діти протягом спірного періоду постійно проживали лише із матір?ю, а батько не брав участі у матеріальному забезпеченні дітей. Навпаки, матеріалами справи підтверджується, що діти проживали як з матір?ю, так і з батьком, який приймав активну участь у їх вихованні та утриманні. Крім того, суд зазначає, що між сторонами протягом тривалого часу існував спір про визначення місця проживання дітей. Позивач у грудні 2019 року звертався до органу опіки та піклування про визначення місця проживання дітей разом із ним, у періоді з січня 2020 року по лютий 2021 року у провадженні Зарічного районного суду м. Суми перебувала справа за позовом матері дітей та за зустрічним позовом їх батька про визначення місця проживання дітей. Рішенням суду від 25.02.2021 визначено місце проживання дітей разом із матір?ю та це рішення набрало законної сили 23.03.2021, тобто після ухвалення судом рішення про стягнення аліментів. У постанові від 10 листопада 2021 року\~\~у справі №\~161/7693/19 Верховний Суд зазначив: «сплата аліментів за рішенням суду є одним із способів виконання обов`язку утримувати дитину тим з батьків, хто проживає окремо від дитини, і законом не передбачено право на стягнення аліментів тим із батьків, з яким не проживають діти. Встановивши, що дитина з травня 2019 року фактично проживає з батьком, суди помилково визначили час, з якого присуджуються аліменти на дитину у зв?язку із задоволенням позову щодо визначення місця проживання дитини із матір`ю. Тому аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з відповідача з дня ухвалення рішення суду першої інстанції». У даній справі судом встановлено, що протягом періоду з березня 2019 року по березень 2021 року діти проживали як з батьком, так і з матір?ю, батько брав участь у матеріальному їх забезпеченні, судове рішення, яким вирішено спір між сторонами щодо місця проживання дітей та визначено місце їх проживання разом із матір?ю набрало законної сили після ухвалення рішення про стягнення аліментів. На переконання суду вказані обставини є істотними для вирішення питання щодо заборгованості [PERSON] по аліментах у періоді з 28 березня 2019 року по 11 березня 2021 року та є підставою для звільнення його від сплати заборгованості по аліментах у вказаному періоді. На переконання суду даним рішенням не будуть порушуватися інтереси дітей, які переважають над інтересами батьків, та їх право на матеріальне забезпечення з боку батька, оскільки встановлено, що у спірному періоді батько виконував свій обов?язок з утримання дітей. На підставі ст. 141 ЦПК України у зв?язку із задоволенням позовних вимог з відповідача слід стягнути на користь позивача сплачений при зверненні до суду з позовом судовий збір у розмірі 908,00 грн. Позивачем було заявлено клопотання про стягнення також витрат на професійну правничу допомогу, яка згідно з наданим попереднім (орієнтовним) розрахунком становить 18\~980 грн (а.с. 146 т. 1). Позивачем не надано доказів наявності таких витрат (договорів, розрахунків тощо) та не заявлено про наміри подати такі докази після ухвалення рішення в порядку ч. 8 ст. 141 ЦПК України. За таких обставин, заявлені витрати на професійну правничу допомогу не підлягають розподілу, оскільки не підтверджені відповідними доказами.

Outcome: approved