Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

До суду звернулася [PERSON] з позовною заявою до [PERSON] про виділ частки в натурі із земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності. Позивач зазначає, що є власницею 12/25 часток житлового будинку з господарськими спорудами, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] .Співвласником 13/25 часток є відповідач [PERSON] . Земельна ділянка, на якій знаходиться домоволодіння за вищевказаною адресою, з кадастровим номером 5310436100:06:003:0987 перебуває у спільній сумісній власності сторін. На підставі рішення Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13.10.2020 року встановлено порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер 5310436100:06:003:0987 загальною площею 895 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами відповідно до додатку №2 до висновку експерта Шлапак С.Л. № 8/7-19 від 07.10.2019 року, та виділено позивачу земельну ділянку площею 430 кв.м., що позначена червоним кольором в додатку №2 до висновку експерта. Присвоєно об`єкту окрему поштову адресу. Позивач зазначає, що бажає виділити в натурі належну їй частку із земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності з відповідачем, у зв`язку з чим вимушена звернутися до суду із даним позовом. Ухвалою суду від 18 січня 2022 року відкрито провадження у справі, постановлено розглянути справу у порядку спрощеного позовного провадження. Позивач та її представник [PERSON] у судове засідання не прибули, просили розглянути справу за їх відсутності, щодо заочного розгляду справи не заперечували, про що надали письмові заяви. Відповідач [PERSON] не прибула у судове засідання повторно, про час, дату та місце судового засідання повідомлена належним чином засобами рекомендованого поштового зв`язку, про причини неявки суд не повідомила та не подала відзив на позов та заяву про розгляд справи за її відсутності. Суд, вивчивши матеріали справи, встановив наступне. Відповідно до\~ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього\~Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Правилами ст.\~12\~ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Відповідно до ч. 5 ст.\~81\~ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом, виданим 22.11.2017 року державним нотаріусом Другої кременчуцької державної нотаріальної контори, за реєстровим № 2-1032 [PERSON] є власником 12/25 часток житлового будинку з господарськими будівлями [ADDRESS] та в цілому складається з: житлового будинку літ «А, А1, Ан, а, а1», загальною площею 73,7кв.м, житловою площею 41,3 кв.м., літньої кухні літ «Б,б», сараю з навісом літ «В,Вн», вбиральні літ «Е», гаража літ «Ж», вимощення «І», колонки «К», огорожі № 1,2,3. Витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 28.11.2018 р. Співвласником 13/25 часток вищевказаного житлового будинку з господарськими будівлями по [ADDRESS] , є [PERSON] , на підставі договору купівлі-продажу частини житлового будинку, посвідченого 03.06.2016 року приватним нотаріусом Кременчуцького міського нотаріального округу Полтавської області Ганночкою О.В., реєстровий № 1766. Відповідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, сформованого 11.10.2019 року за № НВ-0003889252019, та Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №184758122, що сформована 15.10.2019 року земельна ділянка кадастровий номер № 5310436100:06:003:0987 площею 0,0895 га ( цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по [ADDRESS] належить на праві спільної сумісної власності [PERSON] та [PERSON] . Відповідно Інформації Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 21.07.2021 р вбачається, що право спільної сумісної власності на земельну ділянку, що розташована по [ADDRESS] кадастровий номер: 5310436100:06:003:0987 зареєстровано за [PERSON] [PERSON] . Рішенням Автозаводського районного суду міста Кременчука від 13.10.2020 року у справі за № 537/4539/19 встановлено порядок користування земельною ділянкою кадастровий номер 5310436100:06:003:0987 загальною площею 895 кв.м., що знаходиться в [ADDRESS] з розташованим на ній житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами відповідно до додатку №2 до висновку експерта Шлапак С.Л. № 8/7-19 від 07.10.2019 року , та виділено, [PERSON] земельну ділянку площею 430 кв.м., що позначена червоним кольором в додатку №2 до висновку експерта. На підставі рішення виконавчого комітету Кременчуцької міської Ради Кременчуцького району Полтавської області від 05.03.2021 року №264 змінено адресу 12/25 часткам домоволодіння з господарськими будівлями по [ADDRESS] на [ADDRESS] та видано Свідоцтво № [NUMBER] про присвоєння адреси об`єкту державної реєстрації. Відповідно плану меж земельної ділянки (масштаб 1:500) виготовленого ТОВ «Кременчуцька інжинірингова компанія» вбачається, що площа земельної ділянки складає 0,0427га. Між сторонами у справі виникли правовідносини щодо здійснення права власності, його непорушності й захисту відносно нерухомого майна; права спільної власності та його здійснення, виділу частки з майна, що є у спільній власності, здійснення права власності на земельну ділянку, які врегульовані відповідними нормами Цивільного та\~Земельного кодексів України. У силу положень статей\~21,\~24,\~41 Конституції України, статей\~319,\~358 ЦК України\~всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, в тому числі щодо захисту права спільної часткової власності. Частиною 1\~ст. 368 ЦК України\~визначено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Згідно із ч.ч. 1, 2\~ст. 369 ЦК України, співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників, якщо інше не встановлено законом. Відповідно до\~ст.\~370\~ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності, крім випадків, установлених законом. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, здійснюється у порядку, встановленому\~статтею 364 цього Кодексу. Так, за змістом ч.ч. 1, 3 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Частиною 1\~ст. 86 ЗК України\~передбачено, що земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність). Земельна ділянка може належати на праві спільної сумісної власності лише громадянам, якщо інше не встановлено законом. У спільній сумісній власності перебувають земельні ділянки, зокрема, співвласників жилого будинку. Володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою спільної сумісної власності здійснюються за договором або законом. Співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки, крім випадків, установлених законом. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру земельних часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом (ст. 89 ЗК України). Пунктом 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року\~роз`яснено, що у справах за позовом учасників спільної власності на землю про встановлення порядку володіння й користування спільною земельною ділянкою, на якій розташовані належні їм жилий будинок, господарські будівлі та споруди, суд з`ясовує і враховує можливість нормального користування будинком і здійснення догляду за ним, розташування господарських будівель, споруд, необхідність зведення будівель, розташування плодово-ягідних насаджень співвласників, можливість проходу з вулиці на подвір`я тощо. Враховуються також вимоги санітарних правил і правил протипожежної безпеки. В разі неможливості перенесення співвласником господарських будівель і насаджень на надану в його користування частину ділянки суд має обговорити питання про відповідну грошову компенсацію. При пред`явленні вимог кожним з учасників спільної власності про встановлення порядку користування спільною земельною ділянкою суд може залишити в спільному користуванні лише ділянки, роздільне користування якими встановити неможливо. Суд також зазначає, що спільне користування частиною земельної ділянки передбачає рівні умови здійснення своїх прав кожним із співвласників та не перешкоджання в їх реалізації. Тому, суд, оцінивши допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженню наявних у справі доказів, дійшов висновку, що позовні вимоги [PERSON] до [PERSON] про виділ частки в натурі із земельної ділянки, що є у спільній сумісній власності знайшли своє підтвердження у ході розгляду справи, а тому позов підлягає задоволенню. Судові витрати, понесені позивачем, суд залишає за нею, враховуючи, що позивач та її представник не наполягали на стягненні судових витрат.

Outcome: approved