Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

[PERSON] звернувся з позовом до [PERSON] про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що в зареєстрованому шлюбі з відповідачем він перебуває з 11 серпня 1993 року. Від шлюбу народився син, [PERSON] , [INFO] . Позивач вказує, що сімейні відносини з відповідачем не склалися через протилежні погляди на шлюб, сім`ю та життя. Відповідач не розумів сутності проблем, які виникали у сім`ї. Сторони не могли підтримувати нормальну атмосферу у родині, піклуватися про побудову сімейних відносин. В кінцевому результаті сторони фактично припинили шлюбні відносини, проживають окремо більше шести років. Позивач вважає, що подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини не має. Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 14 квітня 2022 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито спрощене позовне провадження у справі за вказаним позовом. Позивач [PERSON] в судове засідання 27.06.2022 не з`явився. 25.05.2022 до суду надійшла заява від представника позивача, в якому останній просив розгляд справи проводити без участі позивача, пред`явлений позов підтримав, щодо проведення заочного розгляду справи не заперечив. Відповідач в судове засідання 27.06.2022 не з`явилась, хоча належним чином була повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, в тому числі шляхом розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Відповідач про причини неявки суд не повідомила, заяву про розгляд справи за її відсутності чи клопотання про відкладення розгляду справи не подала, відзив на позовну заяву до суду не надходив. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. За згодою позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України. Дослідивши письмові докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав. Як вбачається з свідоцтва про шлюб, [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 11 серпня 1993 року, місце реєстрації: відділ державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Горохівського районного управління юстиції Волинської області, актовий запис №56. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини змінено на « [PERSON] ». Від даного шлюбу у сторін народився син, [PERSON] , [INFO] , який на момент розгляду справи судом повнолітній. Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Згідно зі змістом ст. 55 СК України, дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Як вбачається зі змісту ч. 3 та ч. 4 ст. 56 СК України, кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до ст.ст.104,105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» передбачено, що проголошена Конституцією України (254к/96-ВР) охорона сім`ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішенні позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя. Судом встановлено, що між сторонами припинено сімейні стосунки, шлюб існує формально: бажання підтримувати сімейні відносини позивач не має, на даний час подружжя не спілкується між собою, більше шести років проживає окремо, спільного господарства не веде. Відповідач проти заявленого позову про розірвання шлюбу у встановленому законом порядку не заперечила. За таких обставин суд вважає, що подальше спільне життя сторін є неможливим, збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, а тому шлюб підлягає розірванню. З врахуванням вимог ст.ст.24,55,56 СК України суд дійшов висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення. Згідно з ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума сплаченого судового збору в розмірі 992 гривні 40 копійок. На підставі ст.ст. 24, 56, 110, 112, 113 СК України,

Outcome: approved