Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

02.12.2020 року представник [PERSON] адвокат Заяць О.І. звернулася до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення боргу за договором позики, посилаючись на те, що 26.07.2018 року [PERSON] звернулася до позивача [PERSON] з проханням надати їй позику в сумі 430000,00 гривень на строк до липня 2021 року для вирішення сімейних питань, лікування дітей, вирішення їх побутових проблем, навчання, поступлення на навчання, підготовки до іспитів, а також для вирішення фінансових питань по закриттю кредитів. Своє прохання про позику відповідачка виклала у письмовій формі та власноручно підписала. При цьому, письмово зобов`язалась добросовісно повернути позику в строк, сплачувати проценти за користування позикою, а у разі несплати позики сплачувати штрафні санкції. Зважаючи на доброзичливі відносини, які на той час були між ними, [PERSON] позичив [PERSON] грошові кошти в загальній сумі 430000,00 гривень. Позика була надана відповідачці окремими десятьма траншами по 43000,00 гривень, щомісяця, в період з жовтня 2018 року і до липня 2019 року. З врахуванням того, що договором позики встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), у зв`язку з простроченням відповідачкою повернення позики, так як [PERSON] здійснено лише три платежі на загальну суму 20300,00 гривень, [PERSON] звернувся до відповідачки з письмовою вимогою дострокового повернути йому суму позики та процентів за користування позикою, в якій було встановлено строк для повернення заборгованості протягом тридцяти днів від дня отримання вимоги. Однак, [PERSON] вимогу позивача не виконала, заборгованості за договором позики не погасила, кошти позивачеві не повернула. На момент подання позовної заяви відповідачка заборгувала позивачеві 500796,00 гривень, які просить стягнути з відповідачки та витрати по сплаті судового збору. Ухвалою судді від 11.01.2021 року дану позовну заяву було прийнято до розгляду, відкрито провадження та визначено, що справа буде розглядатися за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 10 годину 00 хвилин 29.06.2021 року. Ухвалою суду від 29.06.2021 року підготовче засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 12.08.2021 року. Ухвалою суду від 12.08.2021 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 22.02.2022 року. Ухвалою суду від 22.02.2022 року судове засідання відкладено на 09 годину 00 хвилин 01.06.2022 року, яке відкладено на 09 годину 00 хвилин 21.06.2022 року. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином. 22.02.2022 року на електронну адресу суду надійшла заява від представника позивача [PERSON] адвоката Заяць О.І., в якій вона вимоги позовної заяви підтримала та просила розгляд справи здійснити без її участі та без участі позивача за наявними у справі матеріалами (а.с.67). Відповідачка [PERSON] в судове засідання не з`явилася, хоча про час та місце розгляду справи належно повідомлялася, відзив на позовну заяву не надала, заяву про розгляд справи у її відсутності не надіслала, повідомлення про причини неявки суду також не надала. В матеріалах справи знаходяться докази того, що відповідачка повідомлялася про час та слухання справи належним чином, в тому числі і через оголошення на офіційносу вебсайті Судової влади України (а.с.82, 85-87). У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, розгляд справи здійснюється у їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, що відповідає вимогам ч.2 ст.247 ЦПК України. Суд ухвалює заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасним існуванням умов, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне. Відповідно до ст.509\~ЦК\~України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. У відповідності до вимог ст.1046, 1047 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей. Згідно ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Згідно ст.526\~ЦК\~України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору чи вимог цього Кодексу, а згідно ст.525\~ЦК\~України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною першою статті 526\~ЦК\~України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Згідно з частиною першою статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 26.07.2018 року відповідачка [PERSON] звернулася до позивача [PERSON] з заявою, в якій просила надати їй позику в сумі 430 000,00 гривень на строк до липня 2021 року для вирішення сімейних питань, лікування дітей, вирішення їх побутових проблем, навчання, поступлення на навчання, підготовки до іспитів, а також для вирішення фінансових питань по закриттю кредитів (а.с.7). Факт надання позики позивачем [PERSON] та отримання відповідачкою [PERSON] грошових коштів на загальну суму 430000,00 гривень підтверджується власноручною письмовою розпискою [PERSON] від 16.07.2019 року (а.с.8-10), а також договором позики від 06.09.2019 року, укладеним між позивачем [PERSON] та відповідачкою [PERSON] , за умовами якого позивачем передано у власність відповідачці грошові кошти в загальній сумі 430000,00 гривень, а відповідачка зобов`язався повернути позивачеві суму позики та сплатити проценти за користування позикою в порядку та на умовах, встановлених договором позики (а.с.11-15). За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. Відповідно до вимог ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. За умовами Договору позики (пункт 1), позику надано строком до 16.07.2021 року. При цьому строк повернення позики визначений моментом пред`явлення Позикодавцем вимоги до позичальника, який впродовж 30 днів від дня пред`явлення зобов`язаний повернути суму позики згідно умов Договору. За умовами Договору позики (пункт 5 Договору) відповідачка зобов`язувалась повертати суму позики частинами - щомісячними платежами у сумі, не меншій 17900,00 гривень починаючи від дати 16.08.2019 року. При цьому сума щомісячних платежів повинна проводитися на контрольну дату - до 16 числа. Починаючи від дати 16.09.2019 року у випадку несвоєчасного щомісячного платежу, встановленої суми - не менше 17900,00 гривень Договором позики передбачено сплату позичальником щомісячно процентів у розмірі 24% від розрахованої суми боргу, до кінця 2019 року, з 1 січня 2020 року 40%, а з 16.07.2021 року - 50% від розрахованої суми боргу. Договір позики (пункт 12) передбачає також сплату Відповідачем штрафу у розмірі 1% від неповерненої суми позики за кожен день прострочення. З таблиці повернення коштів позичальником на умовах договору позики від 06.09.2019 року до дати 16.07.2021 року відомо, що відповідачкою [PERSON] було здійснено три платежі, а саме: 15.08.2019 року 2000,00 гривень, 07.10.2019 року 16000,00 гривень та 15.11.2019 року 2300,00 гривень. Разом - 20300,00 гривень. У відповідності до статей\~526,\~530 ЦК України\~зобов`язання повинно виконуватися належним чином відповідно до умов договору і в установлений договором строк. За умовами\~ст.625 ЦК України\~боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов`язання. Статтею 610 ЦК України\~передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання). Згідно з\~ст.599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Підписавши розписку, яка є складовою частиною договору позики відповідачка [PERSON] добровільно погодилася на умови договору та взяла на себе відповідні зобов`язання, однак умов договору позики не виконала, допустивши порушення умов договору, оскільки не сплачувала обов`язкові платежі у встановлені строки. З вимоги про повернення боргу за Договором позики від 06.09.2019 року відомо, що позивач [PERSON] звернувся до [PERSON] з письмовою вимогою дострокового повернути йому суму позики та процентів за користування позикою (а.с.17-18). Вимогою встановлено строк для повернення заборгованості протягом тридцяти днів від дня отримання вимоги. Як було встановлено в судовому засіданні вимога надіслана [PERSON] на дві відомі адреси відповідачки [PERSON] . Поштові відправлення вручено відповідачці 01.10.2020 року та 26.10.2020 року (а.с.20-21). Однак, відповідачка [PERSON] вимогу позивача не виконала, заборгованості за Договором позики не погасила, кошти позивачеві не повернула. У відповідності до\~ст.81 ЦПК України\~кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно\~ст.89 ЦПК України\~суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Виходячи з наведеного та враховуючи, що докази повернення позивачу грошей відповідачкою за договором позики відсутні, а відтак суд приходить до переконань про підставність заявлених вимог. Таким чином, зважаючи на те, що відповідачка порушила умови договору, у добровільному порядку ухиляється від сплати заборгованості за таким, суд дійшов висновку, що вимоги позивача є законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, а тому з відповідачки на користь позивача слід стягнути заборгованість за договором позики від 06.09.2019 року, що складають в розмірі 430000,00 гривень основного боргу (позики) та 70796,00 гривень процентів за користування позикою. Окрім цього, вирішуючи питання стягнення судових витрат, суд приходить до висновку, що на підставі\~ст. 141 ЦПК України\~з відповідачки в користь позивача підлягають стягненню понесені ним судові витрати, пов`язані зі сплатою судового збору, в розмірі 5008,00 гривень.

Outcome: approved