Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Позивач МКП «Чернівцітеплокомуненерго» звернувся до суду з позовною заявою до [PERSON] про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії, мотивуючи свої вимог тим, що позивач надає послуги з постачання теплової енергії в квартиру за адресою [ADDRESS] , опалюваною площею 35,40 кв.м., особовий рахунок [NUMBER] . Послуги з постачання теплової енергії надавались протягом опалювального періоду із жовтня по квітень відповідно по роках. Вартість послуг з постачання теплової енергії визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря розрахункового періоду та фактичної тривалості надання послуг у цьому періоді. В разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії відповідачі оплачують послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалювальній площі квартири. Розрахунки проводились відповідно до тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015 р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016 р., №1536 від 28.12.2017р. Величина тарифу та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно. Оплата за надані послуги повинна здійснюватись споживачем не пізніше 20-го числа місяця, наступного за розрахунковим відповідно до п. 18 Постанови КМУ від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення». Зазначають, що у відповідачки за період з 01.10.2017 року по 31.01.2022 року утворилась заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії на суму 17 292 грн 58 коп. На попередження позивача про добровільну сплату заборгованості за отриману теплову енергію відповідачка не відреагувала, тим самим відмовившись в добровільному порядку вирішити питання з погашення заборгованості. Зазначили, що відповідачка відповідних документів про те, що вона у установленому порядку відмовилися від централізованого опалення не надала, користується послугами з постачання теплової енергії на підставі укладеного договору та не в повній мірі виконує обов`язки по оплаті житлово-комунальних послуг. Просили стягнути з [PERSON] заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в сумі 17 292 грн 58 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 2 270 грн. Ухвалою Кіцманського районного суду Чернівецької області від 03.05.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито спрощене провадження у даній справі і відповідачці надано строк в 15 днів з дня отримання даної ухвали суду, на подачу відзиву на позовну заяву. Представник позивача в судове засідання не з`явилася та скерувала на адресу суду заяву в якій просить розглянути справу за її відсутності, позов підтримує повністю та просить задовольнити. Не заперечує щодо винесення заочного рішення. Відповідачка [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце слухання, про що свідчать наявні в матеріалах справи оголошення про виклик в судове засідання, які розміщені на офіційному сайті веб порталі Судова влада. Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу за відсутності сторін на підставі наявних у ній доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу. Стаття 263 ЦПК України регламентує, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору. Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях. Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ)вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (пункт 23 рішення ЄСПЛ від 18 липня 2006 року у справі "Проніна проти України"). Дослідивши повно та всебічно обставини справи в їх сукупності, оцінивши всі зібрані по справі докази для ухвалення обґрунтованого рішення, виходячи зі свого внутрішнього переконання, суд дійшов наступного висновку. Судом встановлено, що [PERSON] є власницею квартири, яка розташована по [ADDRESS] , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 28.09.2012 року. 08.11.2012 року між МКП «Чернівцітеплокомуенерго» та [PERSON] укладено договір про надання послуг з централізованого опалення. МКП «Чернівцітеплокомуненерго» надає послуги централізованого опалення в квартиру за адресою: [ADDRESS] , опалюваною площею 35,40 кв.м. Споживачу відкрито особовий рахунок № [NUMBER] . Відповідно до статті 322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить. Теплова енергія надавалась до помешкання відповідачки протягом опалювального періоду із жовтня по квітень відповідно по роках. При розрахунках фактичних обсягів та вартості спожитої теплової енергії враховувались, зокрема, середньодобове теплове навантаження, кількість годин роботи тепловикористовуючих установок у розрахунковому періоді та коефіцієнт, величина якого визначається в залежності від температури зовнішнього повітря і фактичної кількості відпущеного тепла, тариф на теплову енергію, з врахуванням обґрунтованих скарг-претензій. Вартість послуг централізованого опалення визначається розрахунковим методом щомісяця, шляхом перемноження 1 кв.м. на тариф. Розрахунки проводились згідно тарифів, затверджених постановами Національної комісії комунальних послуг №650 від 06.06.2014р., №146 від 17.10.2014р., постановами Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг №610 від 03.03.2015р., №1171 від 31.03.2015р., №969 від 09.06.2016р., №1536 від 28.12.2017р. Величина тарифів та його зміни доводились до споживача регулярно і своєчасно. За період часу з 01.10.2017 року по 31.01.2022 року відповідачка користувалася послугами наданими позивачем з централізованого опалення, однак своєчасно не здійснювала оплату за фактично спожиту теплову енергію, внаслідок чого утворилася заборгованість перед МКП «Чернівцітеплокомуненерго» в розмірі 17 292 грн 58 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості. Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст. 19 Закону України «Про теплопостачання» споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію. Відповідно до п.5 ч.3 ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до повідомлення МКП «Чернівцітеплокомуненерго», відповідачка були повідомлені про добровільну сплату заборгованості за теплову енергію у визначений термін, інакше МКП «Чернівцітеплокомуненерго» буде змушене звернутись до суду для примусового стягнення боргу з покладенням на боржника судових витрат. Встановлені судом обставини повністю підтверджуються дослідженими в судовому засіданні доказами. Враховуючи вищенаведене суд вважає, що з відповідачки необхідно стягнути на користь позивача МКП «Чернівцітеплокомуненерго» заборгованість за надані житлово-комунальні послуги з постачання теплової енергії в розмірі 17 292 грн 58 коп. Крім цього, згідно ст. 141 ЦПК України з відповідачки необхідно стягнути судовий збір в розмірі 2 270 грн. На підставі викладеного ст. 11, 256, 257, 322, 526, 530, 625 ЦК України, ст. 19 Закону України «Про теплопостачання»,

Outcome: approved