Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

09.08.2021 року [PERSON] звернувся до Комсомольського міського суду Полтавської області з позовом до до [PERSON] , третя особа орган опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області, про визначення місця проживання дитини з батьком та стягнення аліментів, В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач вказав на те, що з відповідачем перебував у шлюбі з 29.04.2011 року. Від шлюбу мають малолітню дитину - дочку [PERSON] , [INFO] . На підставі рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.10.2018 року шлюб між сторонами розірвано. Рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.10.2018 з позивача стягнуто аліменти на користь відповідача на утримання доньки у розмірі ј частки усіх видів заробітку (доходу) до досягнення дитиною повноліття. З жовтня 2020 року дитина виявила бажання та проживає з батьком і перебуває на його повному утриманні, оскільки відмовилась проживати з матір`ю через постійні сварки, зловживання матір`юі її співмешканцем алкогольними напоями та непорозуміння. Позивач має стабільну роботу, сумлінно ставиться до виконання своїх батьківських обов`язків, ним створено та забезпечено усі необхідні та належні умови для всебічного розвитку і виховання дитини.Відповідач продовжує отримувати аліменти на утримання дитини та витрачає їх на свої потреби. Вирішити питання щодо місця проживання доньки добровільно не можуть. Провадження у справі відкрито 11 жовтня 2021 року з призначенням до розгляду за правилами загального позовного провадження. В судовому засіданні позивач [PERSON] та його представник Бойченко Г.В. позовні вимоги підтримали в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася. Про дату, час і місце розгляду справи повідомлена належним чином. Правом подання відзиву не скористалась. Третя особа - орган опіки та піклування виконкому Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської областіу судовому засідання не заперечувала проти задоволення позову. Суд, вивчивши матеріали справи, дослідивши докази та надавши їм правову оцінку за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів , з точки зору належності, допустимості, достовірності кожного доказу окремо, а також достатності і взаємного зв`язку доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, дійшов наступних висновків. Сторони перебували в зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 08.10.2018 року було розірвано (а.с.9). Крім того, судом встановлено, що сторони у справі [PERSON] та [PERSON] є батьками [PERSON] , що народилася [INFO] . (а.с.10). За рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16.10.2018 з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу), але не менше мінімального гарантованого розміру аліментів на одну дитину, що становить 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму та не більше десяти прожиткових мінімумів для дитини відповідного віку на дитину. Наразі дитина проживає разом з батьком та перебуває на його утриманні, відповідачка матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Продовжує отримувати аліменти на утримання доньки. Факт проживання дитини з батьком підтверджується також висновком служби у справах дітей, сім`ї та молодіжної політики виконавчого комітету Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району від 05.08.2021 за результатами інспекційного відвідування щодо цільового витрачання аліментів на дитину. Згідно вказаного висновку одержувач аліментів не забезпечує потреби дитини. Відсутнє окреме місце для сну та навчання дитини. Переважну частину часу дитина проживає в родині батька та перебуває на його повному утриманні. За інформацією УОЗ, дитина потребує планового дообстеження та оздоровлення (не забезпечуються потреби дитини в належному лікуванні та оздоровленні). Дитина під час спілкуваанні повідомила, що проживає разом з батьком та бабусею. Дитина з матір`ю дитина спілкується лише у телефонному режимі. Зроблено висновок про те, що одержувач аліментів не забезпечує потреби дитини. Між сторонами відсутня домовленість щодо визначення місця проживання дитини та щодо її утримання, що стало підставою для звернення позивача до суду. У відповідності до ч. 1 статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до ч. 1 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Відповідно до ч. 4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. З дослідженого у судовому засіданні Висновку органу опіки та піклування Горішньоплавнівської міської ради Кременчуцького району Полтавської області № 03-26/3190 від 09.11.2021 року встановлено, що враховуючи інтереси малолітньої [PERSON] , [INFO] , орган вважає за доцільне визначити місце проживання дитини разом з батьком за місцем його проживання. Суд приходить до висновку, що позовні вимоги [PERSON] про визначення місця проживання з позивачем їх з спільної відповідачем дитини є такими, що підлягають задоволенню в цій частині. При цьому, визначення місця проживання дитини з батьком не позбавляє права відповідачки у справі спілкуватися з донькою та не обмежує її у здійсненні своїх батьківських прав та обов`язків. Щодо вимоги про стягнення з відповідача [PERSON] на користь позивача аліментів на утримання дитини суд приходить до наступного висновку. Статтею 8 Закону України «Про охорону дитинства» встановлено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. У відповідності до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються в частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Зі змісту ст.182 СК України слідує, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. При цьому, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви. За частинами першою, другою статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Суд, з урахуванням вищевказаних норм матеріального права та встановлених обставин під час розгляду справи, встановивши, що відповідачка участі в утриманні доньки не приймає, кошти на її утримання не надає, з урахуванням того, що дитина знаходиться на утриманні позивача, з якою постійно проживає, відповідачка працездатна, інших дітей на утриманні не має, а тому, враховуючи засади розумності та справедливості, дійшов висновку, що з відповідачки необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, визначивши розмір аліментів - 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття. За приписами п. 1 ч. 1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Виходячи з наведеного, оскільки позивача було звільнено від сплати судового збору за позовною вимогою про стягнення аліментів, такий підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved