Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

[PERSON] звернулась до суду із заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу. В обґрунтування вимог вказує, що в кінці 1984 року вона познайомилась [PERSON] , який на той час був військовим пенсіонером, враховуючи гарні стосунки, вони вирішили проживати разом. 18 серпня 1985 року, під час вагітності, заявниця у встановленому законом порядку вселилась у квартиру, надану [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] (у 1985 році - пр. Правди) . З того часу вони проживали разом до смерті [PERSON] (до 28 квітня 2022 року), вели спільне господарство, мали спільний бюджет. Враховуючи наведене, з метою перерахунку пенсії та переведення її в іншу категорію, заявник просить суд встановити факт свого спільного проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим [PERSON] у період з 18 серпня 1985 року по 28 квітня 2022 року. Представник заявника до початку судового засідання подав заяву про розгляд справи без його участі, вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити. Представник Головного управління Пенсійного фонду України у Волинській області в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Будь-яких заяв чи клопотань на адресу суду не подавав. Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши та оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заява підставна та підлягає до задоволення, виходячи з наступного. Згідно частин 2, 4 статті 3 Сімейного Кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Статтею 3 Сімейного кодексу України визначено, що сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, незаборонених законом і таких, що не суперечить моральним засадам суспільства. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу потрібно враховувати наявність у сукупності ознак, що притаманні наведеному визначенню, це: спільне проживання чоловіка і жінки; спільний побут; взаємні права і обов`язки. Конституційний суд України у своєму рішенні від 03.06.1999 р. №5-рп/99 зазначив, що обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення спільного господарства, тобто: наявність спільних витрат; спільний бюджет; спільне харчування; купівля майна для спільного користування; участі у витратах на утримання житла, його ремонт; надання взаємної допомоги; наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням; інші обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин. Верховний Суд у своїй постанові від 30 жовтня 2019 року у справі №643/6799/17 зазначив, що проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу є спеціальною (визначеною законом, законною) підставою для виникнення у них деяких прав та обов`язків, зокрема, права спільної сумісної власності на майно. Для встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу потрібно враховувати у сукупності всіх ознак, що притаманні наведеному визначенню. Так, при встановленні факту наявності у осіб спільного побуту доцільно враховувати ознаки, визначені у понятті домогосподарства. Домогосподарство є сукупність осіб, які спільно проживають в одному житловому приміщенні або його частині, забезпечують себе всім необхідним для життя, ведуть спільне господарство, повністю або частково об`єднують та витрачають кошти. Взаємність прав та обов`язків передбачає наявність як у жінки, так і у чоловіка особистих немайнових і майнових прав та обов`язків, які можуть випливати, зокрема, із нормативно - правових актів, договорів, укладених між ними, звичаїв. Для встановлення цього факту важливе значення має з`ясування місця і часу такого проживання. Підтвердженням цього може бути їх реєстрація за таким місцем проживання, пояснення свідків, представників житлово-експлуатаційної організації. Щодо часу проживання слід зазначити, що за своєю природою проживання однією сім`єю спрямоване на довготривалі відносини. У листі Верховного Суду України від 01 січня 2012 року «Про судову практику розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зазначено, що доводити такий факт слід документами та доказами того, що між заявником та іншою особою (померлим) мали місце фактичні шлюбні відносини - свідоцтва про народження дітей, довідки з місця проживання, свідчення свідків, листи ділового та особистого характеру тощо. Також це можуть бути: свідоцтво про смерть одного з «подружжя», свідоцтва про народження дітей, в яких чоловік у добровільному порядку записаний як батько, виписки з господарських домових книг про реєстрацію чи вселення; докази про спільне придбання майна як рухомого так і нерухомого (чеки, квитанції, свідоцтва про право власності); заяви, анкети, квитанції, заповіти, ділова та особиста переписка, з яких вбачається, що «подружжя» вважали себе чоловіком та дружиною, піклувалися один про одного; довідки житлових організацій, сільських рад про спільне проживання та ведення господарства. Судом встановлено, що [PERSON] помер [INFO] , що стверджується свідоцтвом про смерть серії [NUMBER] від 28 квітня 2022 року (а.с.4). З 18 серпня 1985 року останній почав спільно проживати із заявницею у квартирі за адресою: [ADDRESS] . [INFO] у них народилась спільна донька - [PERSON] (а.с.5, зворот). 12 січня 1996 року за спільні кошти [PERSON] та [PERSON] було придбано автомобіль Москвич-412, 1981 року випуску (а.с.8). 12 січня 2000 року на ім`я доньки за спільні кошти ними придбано об`єкт незавершеного будівництва - цегляний гараж № [NUMBER] у гаражному кооперативі «Стир-2» за адресою: [ADDRESS] (а.с.9). 09 жовтня 2008 року [PERSON] , [PERSON] та [PERSON] приватизували квартиру за адресою: [ADDRESS] (право спільної часткової власності по 1/3 частки у кожного власника), де в подальшому продовжували спільне проживання та були зареєстровані (а.с.6,7, 2-3). Спільне проживання [PERSON] та [PERSON] як подружжя, ведення ними спільного господарства та бюджету також стверджується копією заяви [PERSON] про надання пільг з оплати електроенергії від 17 вересня 2012 року та відомостями ОСББ «Стохат» від 05 травня 2022 року (а.с.10, зворот). Крім того, згідно відповіді Департаменту соціальної політики Луцького міської ради від 10 травня 2022 року з 01 жовтня 2012 року по 30 вересня 2020 року [PERSON] отримував щомісячну соціальну грошову допомогу на дружину [PERSON] , як на особу, яка потребує постійного стороннього догляду та спільно проживав із нею (а.с.12,11). Факт спільного проживання заявниці з [PERSON] та здійснення ним догляду за дружиною протягом останніх 10 років, також підтверджується письмовими показаннями свідків [PERSON] та [PERSON] наявними в матеріалах справи. З урахуванням всіх досліджених доказів в їх сукупності, суд вважає доведеним те, що заявниця [PERSON] та [PERSON] з 18 серпня 1985 року по 28 квітня 2022 року, проживали однією сім`єю, як чоловік та жінка, без реєстрації шлюбу. Вони підтримували фактичні сімейно-шлюбні відносини, вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали спільний бюджет, взаємні права та обов`язки. Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення заяви. Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом. На підставі викладеного,

Outcome: approved