Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-22 00:00:00

[PERSON] , від імені та в інтересах якого діє адвокат Жеребенко О.В., звернувся до суду з позовом, в якому з урахувань заяви від 22.06.2022 року, просить визнати таким, що не підлягає виконанню, виконавчий напис № 35719, вчинений 26.10.2021 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. про стягнення з [PERSON] на користь АТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором № 630898601 від 11.05.2018 року у розмірі 37402,50 грн, а також стягнути з відповідача на його користь понесені судові витрати. В обґрунтування позову зазначено, що в грудні 2021 року позивач дізнався, що 05.10.2021 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. вчинено виконавчий напис № 35719. Позивач вважає вказаний виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню, оскільки його вчинено з грубим порушенням порядку вчинення виконавчих написів, нотаріусу не було подано жодних документів, що підтверджують безспірність заборгованості, адже сума боргу, яка підлягає стягненню, не відповідає дійсності. Також оспорюваний виконавчий напис вчинено нотаріусом з порушенням норм закону та на підставі нормативного документа, що втратив чинність. На підставі оскаржуваного виконавчого напису відкрито виконавче провадження, тому позивач просить визнати виконавчий напис нотаріуса таким, що не підлягає виконанню. Від представника позивача [PERSON] надійшла заява, в якій вона позов підтримує, просить провести розгляд справи без її участі, а також не розглядати вимогу стосовно повернення стягнутого за виконавчим написом в зв`язку з неможливістю підтвердити відрахування (стягнення) за виконавчим написом. Представник відповідача [PERSON] в судове засідання не з`явилась, від неї надійшли письмові заперечення, в якому вона зазначає, що позивачем не підтверджено відсутність заборгованості перед відповідачем або неповноту чи неправильність здійснення її нарахування. Сума заборгованості за кредитним договором на дату вчинення виконавчого напису, позивачем не спростовано. Відповідачем для вчинення виконавчого напису нотаріусу надано документи та розрахунки, які встановлюють наявність прострочення виконання зобов`язання та визначають обставини несплати чергових платежів, згідно вимог Переліку № 1172 від 29.1999 року. Посилання на ненадання відповідачем нотаріусу повного пакету документів є припущенням. Зважаючи на вищевикладене, представник відповідача просив відмовити в задоволенні позову в повному обсязі, а також відмовити у стягненні витрат на правову допомогу та розгляд справи проводити за відсутності представника відповідача. Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального Бригіда В.О. та приватний виконавець виконавчого округу Кіровоградської області Шмалько О.О. в судове засідання не з`явились, про час, дату та місце розгляду справи повідомлялись у встановленому законом порядку, про причини неявки суд не повідомили, пояснень щодо позову не подали. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав. Судом встановлено, що 26.10.2021\~року приватним\~нотаріусомКиївського\~міського нотаріального\~округу Бригіда\~В.О. вчинено виконавчий напис № 35719, запропоновано стягнути на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк», заборгованість, що виникла за кредитним договором № 630898601 від 11.05.2021 року, який укладено між [PERSON] та АТ «Альфа-Банк». Стягнення заборгованості проводиться за період з 17.06.2021 по 06.09.2021 року, при цьому сума заборгованості становить 36752,50 грн та складається з: простроченої заборгованості за сумою кредиту 14197,86 грн, строкової заборгованості за сумою кредиту 22554,64 грн. Крім того, зі стягувача за вчинення виконавчого напису стягнуто 650 грн, тому загальна сума, яка пред`явлена до стягнення з [PERSON] становить 37402,50 грн (а.с.10). З постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 67449270 від 09.11.2021 року вбачається, що приватним виконавцем виконавчого округу Кіровоградської області Шмальком О.О. на підставі виконавчого напису № 35719 від 26.10.2021 року, відкрито виконавче провадження про стягнення з боржника [PERSON] на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованості в розмірі 37402,50 грн (а.с.8). З постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 25.11.2021 року вбачається, що приватним виконавцем у ВП № 67449270 постановлено стягнути з боржника [PERSON] дохід, якій він отримує в ТОВ Агропромислова компанія «Фаворит» (а.с.9). Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом. Порядок здійснення виконавчого напису нотаріусом регулюється Законом України «Про нотаріат», Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим\~постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172, в редакції від 29.11.2001 року,\~Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 року з наступними змінами. Виконавчий напис - це розпорядження нотаріального органу про примусове стягнення з боржника на користь кредитора грошових сум або передачу чи повернення майна кредитору, вчинене на документах, які підтверджують зобов`язання боржника. В основі вчинення цієї нотаріальної дії лежить факт безспірності певної заборгованості. Згідно з ч.1 ст.88 Закону України «Про нотаріат», зі змінами, нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Отже, виконавчий напис вчиняється нотаріусом за наявності двох умов: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем і якщо з моменту виникнення права на позасудове вирішення спору не минув строк, передбачений законом. Частиною 1 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Відповідно до приписів ч.2 ст. 87 Закону України «Про нотаріат» перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України. Згідно з пунктами 1.1, 1.2, 3.2, 3.5 Глави 16 «Вчинення виконавчих написів» Розділу ІІ «Порядок вчинення окремих видів нотаріальних дій» Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Під час вчинення виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29.06.1999. Як вбачається зі змісту спірного виконавчого напису, під час його вчинення приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. керувався ст.ст.87-91 Закону України «Про нотаріат», та п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172. Пунктом 2 Розділу 2 «Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин» Переліку в редакції змін, внесених постановою Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014, встановлено, що для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за кредитними договорами, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями, додаються: а) оригінал кредитного договору; б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості. Разом з цим, Київський апеляційний адміністративний суд постановою від 22.02.2017, залишеною без змін ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 у справі № 826/20084/14, визнав незаконною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» зокрема в частині пункту 2 змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. Київський апеляційний адміністративний суд дійшов висновку про необхідність визнання нечинною Постанови Кабінету міністрів України № 662 від 26.11.2014 «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині п.1 та п.2 зазначеної постанови. Відповідно до \~ч.2\~ст.265\~КАС України\~у разі\~визнання рішенням\~суду нормативно-правового\~акта протиправним\~та\~нечинним, такий нормативно-правовий акт втрачає чинність повністю або в окремій його частині з моменту набрання законної сили відповідним рішенням суду. З огляду на викладене до спірних правовідносин підлягає застосуванню постанова Кабінету Міністрів України «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» № 1172 в редакції від 29.11.2001 року. Така позиція суду узгоджується з правовим висновком Великої Палати Верховного Суду, викладеним у п.83 постанови від 21.09.2021 року, справа № 910/10374/17, де зазначено, що кредитний договір, який не є нотаріально посвідченим, не входить до переліку документів, за якими може бути здійснено стягнення заборгованості у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса. Подібна позиція наведена у постанові Верховного Суду\~від 15.04.2020 року у справі № 158/2157/17, в якій, зокрема, суд зазначив, що укладений між банком та позивачем кредитний договір, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника. Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду, наданої у справі № 755/10947/17, незалежно від того чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата Верховного Суду, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати Верховного Суду. У зв`язку з чим, суд відхиляє доводи відповідача, що необхідності врахування постанови Верховного Суду від 23.12.2021 року по справі № 189/115/19. Отже, приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. при вчиненні оскаржуваного виконавчого напису, залишено поза увагою, що норми, які дозволяють вчиняти виконавчі написи по кредитних договорах, укладених у простій письмовій формі визнані не чинними, з дня їх прийняття. Крім того, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах\~Верховного Суду України від 5 липня 2017 року у справі № 6-887цс17, які також знайшли своє відображення в постанові Великої Палати Верховного Суду по справі № 320/8269/15-ц від 16 травня 2018 року, в якій наголошено на тому, що сам по собі факт подання стягувачем відповідних документів нотаріусу не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого. Згідно із приписів ст.ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст.ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису. Під час вирішення спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у зазначеному спорі, підлягають перевірці доводи сторін в повному обсязі з приводу того, чи мав на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису, боржник безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто, чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів. Пунктом 1 вищевказаного Переліку, в редакції станом на 29.11.2001 року, у підпункті (б) передбачено, що для одержання виконавчого напису, подаються також документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання. Проте ні відповідачем, ні третьою особою приватним нотаріусом не надано суду доказів, які надавались стягувачем приватному нотаріусу Київського міського нотаріального округу Бригіда В.О. на підтвердження наявності безспірності заборгованості та прострочення виконання зобов`язання боржника [PERSON] . Належні, допустими та достовірні докази на підтвердження вищевказаних фактів, як обов`язкових передумов вчинення виконавчого напису, відповідачем суду не надано, тому суд відхиляє його письмові пояснення в цій частині та приходить до висновку, що пред`явлена до стягнення сума заборгованості не могла бути перевірена нотаріусом на предмет її безспірності. Також суд зазначає, що виконавчий напис нотаріуса, виданий на проведення стягнення заборгованості з [PERSON] за період з 17.06.2021 року по 06.09.2021 року, яка розрахована за кредитним договором, укладеним 11.05.2018 року. У зв`язку з тим, що відповідні виписки з рахунку [PERSON] відсутні і вони нотаріусу не надавались, що в свою чергу, унеможливило перевірку нотаріусом правильності визначення суми заборгованості зі встановленням початкової дати виникнення цієї заборгованості та періоду, за який проведено розрахунок заборгованості, що є обов`язковою умовою вчинення виконавчого напису, передбаченою ст.88 Закону України «Про нотаріат», що свідчить про недотримання вказаних вимог Закону. Згідно із положень ст.ст.12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Враховуючи вищевикладені обставини, суд приходить до висновку, що приватний нотаріус Київського міського\~нотаріального округу\~Бригіда В.О. при вчиненні виконавчого напису не пересвідчився у безспірності вимог до [PERSON] та вчинив виконавчий напис без дотримання вимог ст.ст.87, 88 Закону України «Про нотаріат», що є підставою для визнання виконавчого напису, вчиненого 26.10.2021 року, зареєстрованого в реєстрі за № 35719, таким, що не підлягає виконанню, а тому позовні вимоги позивача є доведеними, обґрунтованими та підлягають до задоволення у повному обсязі. У зв`язку із повним задоволенням позовних вимог, на підставі ст.141 ЦПК України документально підтверджені судові витрати позивача, у виді судового збору за пред`явлення позову (992,40 грн) та подання заяви про забезпечення позову (496,20), підлягають стягненню з відповідача на користь позивача. Інші судові витрати судом не стягуються за відсутності доказів їх понесення. На підставі викладеного, ст.ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат»,

Outcome: approved