Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до територіальної громади села Молодинче в особі Ходорівської міської ради (відповідач), у якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,77 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №016952 від 16.04.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА №660 від 15.10.1996 та зареєстрованого в Книзі реєстрації Сертифікатів на право на середню частку (пай) за №693. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] помер батько позивачки [PERSON] . Після його смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на земельну частку (пай) на території Молодинчецької сільської ради, площею 1,77 умовних кадастрових гектари, належне померлому згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ №016952 від 16.04.1997. Матір позивачки [PERSON] прийняла спадщину після смерті свого чоловіка, шляхом подачі\~заяви про\~прийняття спадщини\~в Ходорівську\~державну нотаріальну\~контору,\~внаслідок чого\~заведено спадкову\~справу №94\~від 10.09.1999.\~Згодом,\~ [INFO] померла матір позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої, окрім іншого, увійшло право на вказану земельну ділянку (пай), що вона фактично успадкувала після смерті свого чоловіка [PERSON] , однак не оформила своїх спадкових прав. [PERSON] на випадок смерті залишила заповіт від 12.03.2010 на користь позивачки [PERSON] . Даний заповіт на момент смерті не змінено і не скасовано. При зверненні до нотаріальної контори [PERSON] було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом через відсутність правовстановлюючого документу на земельну частку (пай), що належав померлому [PERSON] і є спадковим майном. Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву (а.с.28), в якому зазначив про відсутність на час розгляду у суді даної справи інформації, яка була б підставою щодо заперечення позовних вимог. Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Представник відповідача у судове засідання не з`явився, однак у поданому до суду відзиві просить розглядати справу за його відсутності. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.31), клопотання про витребування доказів (а.с.32-33), заяву про розгляд справи без участі позивачки та її представника та призначення справи до судового розгляду по суті (а.с.50), заяву про розгляд справи за їх відсутності та підтримання позовних вимог (а.с.76). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 21.01.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено її до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.23-24). Ухвалою підготовчого засідання від 11.03.2022, 05.05.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.29, 36). Ухвалою підготовчого засідання від 05.05.2022 витребувано докази (а.с.34-35). Ухвалою підготовчого засідання від 09.06.2022 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.52). Ухвалою судового засідання від 30.06.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.77). Суд, з`ясувавши обставини, на які сторона позивача посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. [PERSON] та [PERSON] одружилися 14.09.1963. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.8). [PERSON] народилася [INFO] і її батьками є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 06.12.2007, виданого повторно (а.с.9). Згідно з свідоцтвом про смерть від 18.07.1996, [PERSON] помер [INFO] в с.Молодинче Жидачівського району Львівської області (а.с.12). Шлюб між [PERSON] та [PERSON] розірвано 23.07.2002, про що свідчить свідоцтво про розірвання шлюбу від 04.12.2007 (а.с.10). Відповідно до свідоцтва про шлюб від 16.03.2010, [PERSON] та [PERSON] зареєстрували шлюб 16.03.2010 в Молодинчецькій сільській раді. Після реєстрації шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] » (а.с.11). Довідкою ВК Ходорівської міської ради №349 від 30.11.2021 встановлено, що [PERSON] дійсно проживав і був прописаний в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . На день смерті [PERSON] з ним проживали і були приписані [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а.с.13). Згідно з даними Спадкового реєстру, після смерті [PERSON] 18.07.1996 заведена спадкова справа №94 та видано свідоцтва про право на спадщину на ім`я [PERSON] (а.с.14, 40-49). 12.03.2010 [PERSON] склала заповіт, яким все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті і на що за законом матиме право заповіла [PERSON] (а.с.17). [PERSON] померла [INFO] в с.Молодинче Жидачівського району Львівської області, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 07.03.2016 (а.с.15). Довідкою ВК Ходорівської міської ради №348 від 30.11.2021 встановлено, що [PERSON] дійсно проживала та була зареєстрована в [ADDRESS] до дня смерті, яка наступила [INFO] . Разом з нею до дня смерті і на день її смерті проживали та були зареєстровані [PERSON] та [PERSON] (внук). Заповіт від її імені посвідчено у виконкомі Молодинчецької сільської ради на користь [PERSON] та зареєстровано в реєстрі за №17 (а.с.16). Згідно з довідкою Управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області №97-13-0.22-300/375-21 від 20.12.2021, у Книзі реєстрації сертифікатів на права на земельну частку (пай) по Молодинчецькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №016952 від 16.04.1997 на [PERSON] , реєстраційний №693. Площа земельної ділянки 1,77 умовних кадастрових гектарів. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 15.10.1996 №660. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.18). Постановою нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 15.12.2021, відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на спадкове майно після смерті [PERSON] у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на земельну частку (пай), що належав чоловікові померлої [PERSON] (а.с.20). Відповідно до спадкової справи №163/2021, із заявою на прийняття спадщини після смерті [PERSON] звернулася її дочка [PERSON] (а.с.56-73). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявністю у позивачки права на майно у порядку спадкування за заповітом і неможливістю реалізації цього права (належного юридичного оформлення у позасудовому порядку) через невизнання його нотаріусом, який відмовив позивачці у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України (далі ЦК України). Так, відповідно до положень статті 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті (стаття 1218 ЦК України). Згідно з приписами статті 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення (частина 1 статті 1225 ЦК України). Відповідно до статті 1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті. За змістом частини 1 статті 1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. Відповідно до положень частин 1 та 2 статті 1236 ЦК України, заповідач має право охопити заповітом права та обов`язки, які йому належать на момент складення заповіту, а також ті права та обов`язки, які можуть йому належати у майбутньому. Заповідач має право скласти заповіт щодо усієї спадщини або її частини. Згідно з приписами частини 1 та 3 статті 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Нормою статті 392 ЦК України передбачено, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Застосовані судом вищенаведені норми права регулюють спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на час відкриття спадщини (день її смерті) належало право на земельну частку (пай), розміром 1,77 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї частки в натурі, яка розташована на території Молодинчецької сільської ради. Це право вона успадкувала як спадкоємець першої черги за законом після смерті свого чоловіка [PERSON] , якому право на зазначену земельну частку (пай) належало на підставі Сертифіката серії ЛВ №016952 від 16.04.1997, виданого за розпорядженням голови Жидачівської РДА від 15.10.1996 №660, однак юридично його не оформила. За життя [PERSON] 12.03.2010 зробила особисте розпорядження, склавши заповіт, яким все належне їй майно на день смерті заповіла [PERSON] . З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за правилами, встановленими ЦК України. [PERSON] є єдиною спадкоємицею за заповітом та в силу положень частини 3 статті 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки на час її відкриття постійно проживала разом з спадкодавицею і не заявляла про відмову від спадщини. Таким чином, [PERSON] має обґрунтоване право на земельну частку (пай), яке набула у порядку спадкування за заповітом після смерті матері [PERSON] , однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 392, 1216, 1218, 1223, 1225, 1233, 1235, 1236, 1268 Цивільного кодексу України та

Outcome: approved