Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

У січня 2022 року позивачка звернулась до суду з позовом до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмета спору: Орган опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю. В обґрунтування позову зазначила, що вона, [PERSON] , перебувала у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації шлюбу із відповідачем, [PERSON] . Від вказаних фактичних шлюбних відносин, [INFO] у них народився син - [PERSON] , про що Заводським районним у місті Дніпродзержинську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 08.09.2016 року складено актовий запис № 945 та видано свідоцтво про народження серія [NUMBER] . З січня 2017 року, вона та відповідач припинили фактичні шлюбні відносини, через несумісність характерів, різних життєвих поглядів та різних інтересів, припинили вести спільне господарство. Їхній неповнолітній син - [PERSON] , [INFO] , після припинення фактичних шлюбних відносин з відповідачем залишився проживати із нею. Починаючи з лютого 2021 року відповідач допомоги на утримання їх сина не надає, життям дитини не цікавиться, участі у вихованні не приймає. Вона повністю утримую сина та займається його вихованням. Всі витрати на утримання неповнолітньої дитини покладаються лише на неї. Вона, як мати, піклується вихованням та повноцінним розвитком дитини, забезпечує предметами першої необхідності, одягом, харчами, іграшками, ліками і таке інше. Відповідач є працездатним, фізично здоровим. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області прийнято рішення по справі № 209/1418/21 за її позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Позовні вимоги задоволені у повному обсязі. Рішення набрало законної сили 18.11.2021 року. На теперішній час вона та відповідач не можуть дійти згоди, щодо визначення місця проживання дитини. Між ними є спір відносно того, з ким буде проживати дитина. Позивачка у судове засідання не з`явилась. Подала суду заяву, у якій просила справу розглянути без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився. Судом вживалися заходи щодо його повідомлення про дату, час та місце розгляду справи належним чином. Представник органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради в судове засідання не з`явився, надав суду заяву в якій просив справу розглянути за його відсутності та з урахуванням Висновку №8 вих-20/180 від 13.04.2022 року про доцільність визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] . Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Враховуючи наявність у справі достатніх матеріалів про права та обов`язки сторін та те, що позивач проти заочного розгляду справи не заперечує, суд, на підставі ч.1 ст.280 та відповідно до ч.1 ст.281 ЦПК України, постановив ухвалу про заочний розгляд справи. На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що пред`явлені позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав: Відповідно до ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно із ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Судом досліджені всі докази надані сторонами, клопотань про витребування та дослідження інших доказів до суду не надходило. У судовому засіданні було встановлено наступне: [PERSON] та [PERSON] перебували у фактичних шлюбних відносинах без реєстрації. [PERSON] є батьком неповнолітнього [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 08.09.2016 року, актовий запис № 945. Згідно довідки Відділу реєстрації (зняття з реєстрації) місця проживання фізичної особи адміністрації Дніпровського району Кам`янської міської ради № 546 від 20.09.2016 року [PERSON] , [INFO] , зареєстрований за адресою: [ADDRESS] . У 2017 році відносини між батьками дитини припинено та малолітній [PERSON] залишився проживати з матір`ю за адресою: [ADDRESS] , де вони мешкають на теперішній час. На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради 11.04.2022 року з`ясовано, що батько дитини - [PERSON] на теперішній час знаходиться та проживає за кордоном та надав до служби у справах дітей міської ради заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти визначення місця проживання його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю, просить засідання комісії проводити без його присутності. Ураховуючи інтереси малолітнього [PERSON] , [INFO] , розглянувши матеріали цивільної справи та документи долучені матір`ю до позовної заяви, враховуючи те, що батько не заперечує проти визначення місця проживання дитини з матір`ю, беручи до уваги рішення комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради від 11.04.2022 року орган опіки та піклування виконавчого комітету міської ради вважає, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю - [PERSON] за адресою: [ADDRESS] доцільним. З характеристики за місцем роботи [PERSON] , виданої директором Комунального закладу «Кам`янський фаховий музичний коледж імені Мирослава Скорика Дніпропетровської обласної ради» І.Великоднею вбачається, що [PERSON] працює в Кам`янському музичному коледжі з 2018 року. Закінчила Національну академію керівних кадрів культури і мистецтв у 2009 році. З 2019 року виконує обов`язки директора з виховної роботи. Дніпровським районним судом м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області по справі № 209/1418/21 було задоволено позовні вимоги [PERSON] про стягнення з [PERSON] аліментів на утримання малолітньої дитини. Рішення набрало законної сили 18.11.2021 року. З фотографій доданих до позовної заяви вбачається, що [PERSON] проводить багато часу разом зі своїм сином - [PERSON] .. Позивачка забезпечує дитину всім необхідним для життя та розвитку. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає. Місце проживання дитини цього віку визначається за згодою батьків. При цьому не має значення, чи знаходяться батьки у шлюбі між собою, чи проживають вони спільно. Крім того, питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватися не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все з урахуванням прав та законних інтересів дитини - її права на належне батьківське виховання, яке повною мірою може бути забезпечене тільки обома батьками; права на безперешкодне спілкування з кожним з батьків, здійснення обома батьками якого є запорукою нормального психічного розвитку дитини. Відповідно до ст.29 ЦК України, місцем проживання фізичної особи є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово. Місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає. Проживання дитини разом із батьками є водночас правом дитини та обов`язок батьків утримувати дитину. У відповідності до ч.1 статті 160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Частиною 1 ст. 161 СК України встановлено, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Враховуючи, що відповідач надав до органу опіки та піклування виконавчого комітету Кам`янської міської ради заяву в якій не заперечував проти визначення місця проживання його малолітнього сина [PERSON] разом з матір`ю, суд вважає за можливе, не з`ясовувати думку дитини під час судового засідання, щоб уникнути психологічної травми у дитини. З аналізу норм сімейного законодавства вбачається, що у тому разі, коли батьки дитини спільно не проживають, право визначати місце проживання дитини залишається за кожним з батьків. Питання про визначення місця проживання дитини має вирішуватись не тільки з урахуванням інтересів кожного з батьків, а перш за все, з урахуванням прав та законних інтересів дитини. Відповідно до ст.ст. 18, 27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року (далі - Конвенція), держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. У п.1 ст. 9 указаної Конвенції передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини. В усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини (ч.1 ст. 3 Конвенції). Місце проживання малолітньої дитини з одним із батьків визначається або за місцем проживання матері чи батька, або за конкретною адресою. Із системного тлумачення ст. 3, ст. 9 Конвенції про права дитини, ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», ст.161 СК України випливає, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини. Встановлений сімейним законодавством принцип повної рівності обох батьків у питаннях виховання дітей може бути обмежений судом в інтересах дитини. При цьому суд також враховує, хто з батьків виявляє більшу увагу до дитини і турботу про неї, її вік і прихильність до кожного з батьків, особисті якості батьків, можливість створення належних умов для виховання, маючи на увазі, що перевага в матеріально-побутовому стані одного з батьків сама по собі не є вирішальною умовою для передачі йому дитини. У Висновку №8 вих-20/180 від 13.04.2022 року виконавчого комітету Кам`янської міської ради, як органу опіки та піклування щодо визначення місця проживання малолітньої дитини зазначено, що малолітня дитина постійно мешкає з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] . На засіданні комісії з питань захисту прав дитини при виконавчому комітеті Кам`янської міської ради 11.04.2022 року з`ясовано, що батько дитини - [PERSON] на теперішній час знаходиться та проживає за кордоном та надав до служби у справах дітей міської ради заяву, в якій повідомив, що не заперечує проти визначення місця проживання його малолітнього сина - [PERSON] , [INFO] разом з матір`ю. Отже, визначення місця проживання малолітнього [PERSON] , [INFO] з матір`ю [PERSON] за адресою: [ADDRESS] , є доцільним. Таким чином, повно та всебічно дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, які оцінено на предмет належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємозв`язку, враховуючи створення матір`ю належних умов для проживання, виховання та забезпечення дитини, виходячи в першу чергу з інтересів дитини, суд приходить до переконання про наявність підстав для визначення місця проживання дитини з матір`ю, крім того, дитина має проживати з одним із батьків, зважаючи на те, що батьки мають рівні права і обов`язки щодо виховання та розвитку дитини незалежно від того, що проживають окремо один від одного, беручи до уваги, що місце проживання дитини з одним із батьків не є перешкодою для іншого щодо виконання як обов`язків так і здійснення прав, у зв`язку з чим позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню. Задовольняючи позов, суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме судовий збір у сумі 992 гривні 40 копійок.

Outcome: approved