Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

ПАТ \~«Українська страхова\~компанія «Княжна\~Вієнна іншуранс\~груп» звернулося\~ до суду з зазначеним позовом до [PERSON] ,\~посилаючись на\~те,\~що \~10.06.2015\~року по проспекту Перемоги,43 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Форд Транзит» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Міцсубісі Галант» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Газ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] . На момент вчинення ДТП автомобіль марки «Форд Транзит» д.н.з. [NUMBER] ПАТ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна іншуранс груп» відповідно до договору комплексного страхування № 06/02-40К-0042779 від 24.10.2014р. На підставі заяви страхувальника, зібраних документів та складеного страхового акту № 150000033524 від 29.07.2015 р. позивачем було сплачено страхове шкодування у розмірі 145\~985 грн.53 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР040541 від 04.08.2015 р. 14.08.20135р. на адресу Страхової Компанії «Країна» позивачем було направлено претензію №150000033524 про відшкодування коштів в порядку регресу в розмірі 145\~985,53 грн. Страхова Компанія «Країна» виплатила позивачу в межах ліміту своєї відповідальності 50\~000 грн. 02.09.2015р. на адресу Відповідача було направлено претензію №150000033524 про відшкодування коштів в порядку регресу в сумі 95\~985,53 грн. Проте на даний час кошти не сплачено. Таким чином, позивач просив стягнути з відповідача. 95\~985,53 грн. збитків в порядку зворотної вимоги. Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 09.12.2021 року скасовано заочне рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.05.2016 року у справі за позовом ПАТ\~ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна іншуранс груп» до [PERSON] , третя особа ПАТ Страхова Компанія «Країна»,\~ про відшкодування страхового відшкодування в порядку регрессу, справову призначено до розгляду. Представник позивача, який належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надіслав заяву про розгляд справи без участі представника позивача. Представник відповідача подав заяву про розгляд справи у його відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку. Судом встановлено, що 24.10.2014р ПАТ «Українська страхова компанія «Княжна Вієнна іншуранс груп» та [PERSON] укладено договір комплексного страхування № 06/02-40К-0042779. Об`єктом страхування\~був автомобіль марки «Форд Транзит» д.н.з. [NUMBER] (а.с.5-7). 10.06.2015\~року по проспекту Перемоги,43 в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі транспортного засобу марки «Фольксваген», д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Форд Транзит» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] , автомобіля марки «Міцсубісі Галант» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобіля марки «Газ» д.н.з. [NUMBER] під керуванням [PERSON] . Згідно постанови Солом`янського районного суду м. Києва від 06.07.2015 року вказана ДТП сталася з вини водія [PERSON] . На підставі\~заяви страхувальника позивачем було сплачено страхове у розмірі 145\~985 грн.53 коп., що підтверджується платіжним дорученням № ЗР040541 від 04.08.2015 р. (а.с.40). 14.08.20135р. на адресу Страхової Компанії «Країна» позивачем було направлено претензію №150000033524 про відшкодування коштів в порядку регресу в розмірі 145\~985,53 грн. Страхова Компанія «Країна» виплатила позивачу в межах ліміту своєї відповідальності 50\~000 грн. Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Одночасно, судом встановлено, що відповідач заперечуючи щодо позову, зокрема і у заяві про перегляд заочного рішення, вказав, що не оспорює факт, що 10.06.2015 з його участю сталася дорожньо-транспортна пригода в результаті якої було пошкоджено автомобілі. [PERSON] керував автобусом, реєстраційний номер [NUMBER] та здійснював пасажирські перевезення, працюючи водієм ПП «Фаворит Люкс». Зазначений автобус належить вказаному підприємству, що підтверджується довідкою № 65793823 про дорожньо-транспортну пригоду, яка міститься у матеріалах справи. Оскільки, ДТП за його участю сталася під час виконання чергового рейсу за маршрутом і «Житомир Київ Житомир», він не є особою, на яку покладається обов`язок відшкодувати завдану позивачу шкоду. Як вбачається з наданої відповідачем копії трудової книжки, останній працював на посаді водія автобуса у ПП «Фаворит Люкс» у період з 06.05.2014 до 13.09.2017р. Згідно з нормою ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків. З аналізу змісту глави 82 ЦК України убачається, що законодавець розрізняє поняття "особа,\~яка завдала\~шкоду" та "особа, яка відповідає за шкоду". За наявності вини особи, яка завдала шкоду, особа, яка є відповідальною за шкоду, на підставі ч. 1 ст. 1191 ЦК України набуває права зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування. Так, ст. 1187 ЦК України встановлює особливого суб`єкта, відповідального за завдання шкоди джерелом підвищеної небезпеки . Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України таким суб`єктом є особа, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Положення ч. 1 ст. 1188 ЦК України про застосування принципу вини у разі завдання шкоди внаслідок взаємодії джерел підвищеної небезпеки не скасовує попереднього правила про відповідальність саме власника (володільця) джерела підвищеної небезпеки (ч. 2 ст. 1187 ЦК України). Отже, аналіз зазначених норм права дає підстави для висновку про те, що шкода, завдана внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з вини водія, який на відповідній правовій підставі керував автомобілем, що належить роботодавцю, відшкодовується власником цього джерела підвищеної небезпеки, а не безпосередньо винним водієм. Дана правова позиція викладена у постанові ВСУ від 06.11.2013р. у справі №6-108цс13. Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. Згідно зі ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Відповідно до положень ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 2. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Оцінюючи єдиний наданий відповідачем доказ, а саме копію трудової книжки, на підтвердження обставин виконання ним трудових обов`язків з перевезення в день ДТП, суд вважає, що такий доказ має оцінюватися в сукупності з іншими доказами (вихід водія на маршрут в день ДТП, проходження ним предрейсового і після рейсового медичних оглядів,маршрутний лист, журнали реєстрації, тощо), а сама трудова книжка вказує лише на факт працевлаштування водія, а невиконання ним трудових обов`язків в день ДТП, а тому суд вважає, що [PERSON] не надано належних і допустимих доказів, в розумінні ст. 77 ЦПК України на підтвердження доводів, що ДТП сталася саме під час виконання ним трудових обов`язків з перевезення. Отже,\~встановивши,\~що позивачем\~сплачено страхове\~відшкодування та\~ [PERSON] \~керував авто,\~реєстраційний номер\~ [NUMBER] ,\~який належить\~на праві\~власності приватному\~підприємству,\~з яким\~він перебував\~у трудових\~відносинах,\~і шкоду заподіяно з вини відповідача, проте [PERSON] не надано належних і допустимих доказів, в розумінні ст. 77 ЦПК України на підтвердження доводів, що ДТП сталася саме під час виконання ним трудових обов`язків з перевезення, суд вважає про наявність підстав для застосування положень ст. 1166 ЦК України і задоволення позовних вимог. Відповідно до ст. 88 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати, а саме сплачений судовий збір у розмірі 1439 грн. 79 коп.

Outcome: approved