Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

В обґрунтування позовної заяви [PERSON] зазначила, що 26.02.2019 вона з відповідачем зареєструвала шлюб. У шлюбі в сторін народилась донька [PERSON] , [INFO] . Вказувала, що причиною розірвання шлюбу є часті сварки, непорозуміння, різні погляди на сімейне життя. Зазначила, що на примирення не погоджується. На підставі викладеного позивач просила розірвати шлюб між сторонами, стягнути з відповідача на її користь судові витрати. Позивач [PERSON] в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. Подала заяву з проханням розгляд справи провести без її участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином. Подав до суду заяву з проханням справу розглянути без його участі. Позовні вимоги визнав, просив шлюб розірвати, строку на примирення не потребує. Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов слід задовольнити з таких мотивів. За змістом статті 206 ЦПК України, відповідач може визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Статтею 51 Конституції України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї. Стаття 24 СК України передбачає засаду добровільності шлюбу: шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка; примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Частинами третьою, четвертою статті 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом. Відповідно до частини першої статті 110, статті 112 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] від 26.02.2019, виданого Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, [PERSON] , [INFO] , і [PERSON] , [INFO] , зареєстрували шлюб 26.02.2019, актовий запис №11. Прізвище після державної реєстрації шлюбу чоловіка - [PERSON] , дружини - [PERSON] . Згідно з свідоцтвом про народження серії [NUMBER] від 22.07.2019, яке видано Барським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області, у сторін народилась донька - [PERSON] , [INFO] . З`ясувавши фактичні взаємини подружжя, а саме те, що обидва члени подружжя бажають припинити шлюбні відносини і не бажають надання строку на примирення, шлюбні відносини фактично припинені, суд вважає, що позов про розірвання шлюбу слід задовольнити. Згідно з статтею 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог . Отже, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати на сплату судового збору в сумі 992,40 гривень. Доказів понесення інших судових витрат позивач не подала. Відповідно до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Жодних заяв чи клопотань щодо залишення чи відновлення дошлюбного прізвища позивач не подала.

Outcome: approved