Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

Позивач здійснює постачання теплової енергії відповідачам, але вони оплату за отримані послуги належним чином не здійснювали, у зв`язку з чим виникла заборгованість. Просить стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за період з 01.03.2014 по 31.10.2018 у розмірі 5213,05 грн, інфляційні втрати в сумі 2551,94 грн., 3% річних у сумі 748,77 грн., та стягнути з відповідача [PERSON] заборгованість за комунальні послуги за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 у розмірі 7760,29 грн, інфляційні втрати в сумі 841,96 грн., 3% річних у сумі 363,61 грн. 24 січня 2022 року позов залишено без руху. 18.02.2022 року надійшла заява на усунення недоліків. Ухвалою від 01 березня 2022 року відкрито провадження у справі та призначено її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Від відповідачів відзив на позов не надходив. Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає встановленими такі обставини. АТ «Криворізька теплоцентраль» надає послуги з постачання теплової енергії. Відповідачі є споживачами комунальних послуг позивача за адресою: [ADDRESS] . При цьому, відповідач [PERSON] з 01.11.2018 зареєстрований за іншою адресою: [ADDRESS] . Відповідачі вчасно оплату за надані послуги не здійснювали, внаслідок чого виникла заборгованість за період з 01 березня 2014 по 31 жовтня 2018 року становить 5213,05 грн., за період з 01.11.2018 по 31.10.2021 у розмірі 7760,29 грн. Крім того, позивачем здійснено нарахування інфляційних втрат та 3% річних, які за період з 0.03.2014 по 31.10.2018 року складають 2551,94 грн. та 748,77 грн. відповідно; за період з 01.11.2018 року по 31.10.2021 року в сумі 841,96 грн. та 363,61 грн. відповідно. Правильність нарахування зазначених сум підтверджується розрахунками, які відповідачами не спростовано. Викладеним обставинам відповідають правовідносини, які витікають з неналежного виконання споживачем зобов`язань зі сплати наданих послуг. \~ \~ \~ \~ Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Пунктом 1 частини першої статті 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" від 24 червня 2004 року, який був чинний на час виникнення спірних правовідносин, передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг, при цьому такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Таким чином споживач зобов`язаний оплатити житлово-комунальні послуги. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг, оскільки укладення договору є обов`язком споживача (п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги»). 01 травня 2019 року вступив в дію Закон України «Про житлово-комунальні послуги» від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII, який регулює основні засади організаційних, господарських відносин, що виникають у сфері надання та споживання житлово-комунальних послуг між їхніми виробниками, виконавцями і споживачами, а також права та обов`язки зазначених учасників відносин. Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5\~Закону №\~2189-VIII до житлово-комунальних послуг належать комунальні послуги, в тому\~числі,\~ з постачання теплової енергії. Індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктами 2,\~5\~частини другої\~статті\~7\~зазначеного Закону\~ встановлено,\~що індивідуальний\~споживач зобов`язаний укладати\~договори про\~надання житлово-комунальних\~послуг у\~порядку і\~випадках,\~визначених законом;\~ оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки позивач свої обов`язки з надання житлово-комунальних послуг виконував, його доводи щодо невиконання зобов`язань з оплати отриманих послуг, а також розмір заборгованості нічим не спростовуються і ці обставини слід вважати доведеними, суд вважає, що позовні вимоги є законними, обґрунтованими та підлягають задоволенню. Відповідно до ч.1 ст.141\~ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Тому з відповідач а [PERSON] підлягає стягненню на користь позивача судовий збір у розмірі 552,82 грн., з відповідача [PERSON] 1717,18 грн.

Outcome: approved