Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

Шевченківська районна у м. Дніпропетровську рада 25.04.2019 року звернулася до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до [PERSON] , [PERSON] , про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів. В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що відповідно до свідоцтва про народження дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , їх батьками є [PERSON] , [PERSON] . Позовна заява обгрунтована наступним чином. За інформацією КНП «ДЦПМСД № 2» ДМР батьки дітей не виконують рекомендації лікаря, амбулаторію відвідують не регулярно, рекомендації щодо догляду дітьми не виконують. Наказом управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 16 жовтня 2019 року № 13 від 20.10.2018 року були поставлені на облік як такі що перебувають у складних життєвих обставина, у зв`язку з тим, щоб батьки вихованням та утриманням дітей не займаються, не створюють належних умов для проживання, схильні до вживання алкогольних напої. Спеціальною службою управління-служби у справах дітей неодноразово була відвідана сім`я, з батьками проведена бесіда. 31 березня 2019 року о 23 год. 40 хв. співробітниками поліції в КЗ «ДМДКЛ» № 6 ДМР було доставлено дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в брудному стані. Діти були відібрані у батьків, які знаходилися в стані алкогольного сп`яніння, поводили себе агресивно. В 2016 році мати, [PERSON] , рішенням суду була позбавлена батьківських прав відносно старших дітей, [PERSON] [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Рішенням виконкому Шевченківської районної у місті Дніпрі ради від 19 квітня 2019 року № 143 діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , були відібрані від батьків [PERSON] та [PERSON] . У зв`язку з вищезазначеним було вирішено готувати позов про позбавлення їх батьківських прав. Посилаючись на зазначене, позивач просив позбавити відповідачів батьківських прав відносно дітей [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] , стягнути з кожного з відповідачів аліменти у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, опікуна, піклувальника, прийомних батьків чи батьків-вихователів, де буде виховуватись діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Ухвалою суду від 12.06.2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження. Ухвалою від 09.09.2019 року закрито підготовче засідання провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. У зв`язку із закінченням строку переведення шляхом відрядження до Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська судді Томаша В.І. на підставі Указу Президента України від 21.09.2018 року № 290/18, справу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 09.10.2019 року розподіллено судді [PERSON] . Ухвалою суду від 09.10.2019 року дану цивільну справу прийнято до провадження. Призначено підготовче провадження у справі. Внаслідок відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя на підставі рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 11.12.2019 року, справу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 13.05.2020 року розподілено судді [PERSON] . Ухвалою суду від 18.05.2020 року дану цивільну справу прийнято до провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. Рішенням Вищої ради правосуддя від 07.07.2020 року № 2049/0/15-20 [PERSON] звільнено з посади судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у зв`язку з поданням заяви про відставку. 24.07.2020 року протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями дану справу розподілено судді Яковлеву Д.О. Ухвалою суду від 24.07.2020 року дану цивільну справу прийнято до провадження. Призначено підготовче судове засідання у справі. Внаслідок відсторонення судді [PERSON] від здійснення правосуддя на підставі рішення Третьої дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя за № 3351/3дп/15-20 від 02.12.2020 року, справу протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26.03.2021 року передано у провадження цього складу суду. Ухвалою суду від 29.03.2021 року справу прийнято до провадження у справі та призначено підготовче судове засідання. Ухвалою від 28.04.2022 року залучено до участі у справі правонаступником позивача -Шевченківської районної у місті Дніпрі ради, адміністрацію Шевченківського району Дніпровської міської ради та виключено з числа третіх осіб - Управління-службу у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради. Ухвалою суду від 28.04.2022 року закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до розгляду по суті. Представниця позивача надала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, у якій вимоги позову підтримала. Відповідач - [PERSON] надав заяву про розгляд справи без його участі. Позов підтримує, не заперечує проти його задоволення. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином. У зв`язку з неявкою осіб, які приймають участь у справі, суд розглядає справу у відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Дослідивши докази у справі, суд дійшов до висновку що заявлені позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню. У відповідності до вимог ст. 150 СК України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Відповідно до ст. 155 цього Кодексу відмова батьків від дитини є неправозгідною, суперечить моральним засадам суспільства. Ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом. Згідно до ст. 156 СК України неповнолітні батьки мають такі ж права та обов`язки щодо дитини, як і повнолітні батьки, і можуть здійснювати їх самостійно. Відповідно до вимог п.2 ч. 1 ст. 164, ст. 165 Сімейного Кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини. Право на звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав, має, зокрема, особа, в сім`ї якої проживає дитина. Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.п. 15, 16 Постанови № 3 від 30.03.2007р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» - позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини, батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування. Відповідно до частин першої, другої статті 3 Конвенції Організації Об`єднаних Націй про права дитини від 20 листопада 1989 року (Конвенція ООН про права дитини) про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом. У відповідності до вимог ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до частини третьої статті 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Частина перша статті 182 СК України визначає, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. За змістом зазначених норм права, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дитині відповідного розміру утримання не знаходиться в переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дитини. Згідно з частиною другою та третьою статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати. Суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі (частина перша статті 184 СК України). Відповідно до частини другої статті 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом або домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону, якщо платник і одержувач аліментів не домовилися про інше. За заявою одержувача аліментів індексація може бути здійснена судом за інший період. Згідно з вимогами ст. 192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Як встановлено у судовому засіданні та підтверджується матеріалами справи, батьками [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що стверджується свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 13.02.2018 року Центральним районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 26 та свідоцтвом про народження серія [NUMBER] , виданим 01.11.2016 року Кіровським районним у місті Дніпропетровську відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 369. Наказом управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 13 від 20.10.2018 року [PERSON] , [INFO] та Наказом управління-служби у справах дітей Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 14 від 20.10.2018 року [PERSON] , [INFO] , взяті на облік, як діти які виховуються в сім`ї, у якій батьки ухиляються від виконання батьківських обов`язків. Відповідно до довідки КНП «Дніпровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 2» Дніпровської міської ради, діти з народження перебувають під наглядом сімейного лікаря. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку у лікаря - невролога: синдром рухових розладів внаслідок перитинального-постгіпоксичного ураження ЦНС (13.12.2017), у лікаря ЗПСЛ: анатомічний дерматит (12.09.2017). Фізичний розвиток - надмірно недостатня вага. Не щеплена відповідно до календаря щеплень згідно з віком. [PERSON] перебуває на диспансерному обліку з приводу захворювань: анемія легкого ступеня тяжкості внаслідок перенесення гемолітичної хвороби новонароджених. Фізичний розвиток: недостатня вага. Щеплень не має згідно з віком з причини неявки батьків до лікаря ЗПСЛ. Батьки не виконують рекомендації лікаря. Амбулаторію ЗПСМ відвідують не регулярно. Відповідно до акту КЗ «ДМДКЛ» № 6 ДМР 31 березня 2019 року о 23 год. 40 хв. співробітниками поліції було доставлено дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] в брудному стані. Відповідно до висновку Шевченківської районної у місті Дніпрі ради № 13/15-100 від 23.04.2019 року, орган опіки та піклування Шевченківської районної у місті Дніпрі ради вважає за доцільне позбавити батьківських прав [PERSON] , [PERSON] , відносно їх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] [INFO] . У судовому засіданні, яке відбулось 08.06.2022 року відповідачі пояснили, що хочуть повернути дітей, разом з цим через стан здоров`я та складні життєві обставини не мають можливості про них піклуватись, до органу опіки та піклування для повернення дітей з 2019 року не звертались. Будь-яких доказів на спростування вимог позивача відповідачами суду не надано. Отже, суд приходить до висновку про доведеність факту ухилення відповідачів [PERSON] , [PERSON] , від виконання своїх батьківських обов`язків відносно їх дітей - [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , свідомого нехтування ними своїми батьківськими обов`язками відносно дітей, тому вимоги позивача про позбавлення відповідачів батьківських прав підлягають задоволенню, що відповідає інтересам дітей та захистить їх права. Оскільки судом встановлено, що відповідачі ухиляються від надання матеріальної допомоги на утримання дітей, з урахуванням відсутності у суду інформації про знаходження на утриманні у відповідачів інших осіб та наявності перешкод для надання матеріальної допомоги на утримання дітей за станом здоров`я, чому не надано спростування, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідачів аліментів у розмірі 1/3 частки зі всіх видів заробітку (доходів) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, на користь державного закладу, опікуна, піклувальника, прийомних батьків чи батьків-вихователів, де будуть виховуватись діти [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , до їх повноліття. Допустити негайне виконання рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати слід віднести за рахунок держави. На підставі вищевикладеного,

Outcome: approved