Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

13 травня 2022 року [PERSON] звернувся до суду з позовом до Дмитрівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на земельну ділянку 1.18 га (пай № [NUMBER] ) на підставі сертифікату серії ЧН № 035209, яка розташована на території Голінського старостинського округу Дмитрівської селищної ради, мотивуючи свої вимоги тим, що він є спадкоємцем за законом після смерті батька [PERSON] який на підставі сертифікату серії ЧН №035209 мав право на земельну частку (пай) площею 1.18 га (сіножать, пай [NUMBER]), однак за життя не отримав на нього державного акта на право власності на земельну ділянку, внаслідок чого на даний час нотаріус відмовляє позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину на вказане майно. У підготовче засідання сторони не з`явилися, надали заяви про розгляд справи без їх участі. При цьому, Позивачка позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити, представник Відповідача проти задоволення позову не заперечує, відзиву на позов не подав. В зв`язку з неявкою в судове засідання осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне ухвалити рішення у підготовчому засіданні відповідно до положень ч. 3 ст. 200 ЦПК України. Вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного. Як встановлено у судовому засіданні, [INFO] помер батько позивача [PERSON] , який був зареєстрований в [ADDRESS] (а.с. 6,7). За життя [PERSON] був включений до списку власників земельних сертифікатів КСП «Україна» Голінської сільської ради Бахмацького району і 30.07.1996 на його ім`я був виданий сертифікат серії ЧН № 035209 на право на земельну частку (пай) у землі колишнього КСП «Україна» розміром 5.4 умовних кадастрових гектарів, з яких - рілля площею 4.23 га (пай 362) та сіножать площею 1.18 га (пай 766) (а.с.8,11,13). 20.10.2005 року на ім`я [PERSON] був виданий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 511244, згідно з яким [PERSON] є власником земельної ділянки площею 4.23 га (пай 362), з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, з кадастровим номером - 7420382500:04:000:0413, яка розташована на території Голінської сільської ради Бахмацького району Чернігівської області (а.с.12). Отже, за життя [PERSON] отримав відповідний правовстановлюючий документ лише на частину земельної частки (паю), який належав йому відповідно до сертифікату серії ЧН № 035209, а саме на пай 362, площею 4.23 га (рілля). При цьому, право власності на пай № [NUMBER] площею 1.18 га (сіножать) [PERSON] належним чином не оформив. Згідно з повідомленням Бахмацької районної державної нотаріальної контори від 17.05.2022 № 192/01-16 та копією свідоцтва про право на спадщину за законом від 10.09.2019 року, спадкова справа щодо майна померлого [PERSON] була відкрита 02.04.2019 року за заявою [PERSON] про прийняття спадщини, якому було видано свідоцтво про право на спадщину за законом на земельну ділянку розміром 4.2310 га, яка належала померлому на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ЯА № 511244 та відмовою у її прийнятті [PERSON] (а.с.14,28,29). Згідно зі ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до положень п. г ч.1 ст.81 ЗК України, однією з підстав набуття права власності на земельну ділянку є прийняття спадщини. Згідно з положеннями ст.1225 ЦК України, право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на дану нерухомість. Пунктом 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» визначено, що «Відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом». В судовому засіданні також встановлено, що позивач у відповідності до вимог закону звернувся до нотаріуса для оформлення своїх спадкових прав після смерті [PERSON] , але йому було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом у виді права на пай № 766 площею 1.18 га (сіножать), розташованого на території Голінського старостинського округу по причині відсутності відповідного правовстановлюючого документа, що стало перешкодою у реалізації спадкових прав(а.с. 10). Відповідно до абз. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» «У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження». Відповідно до ст.392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. У статті 16 ЦК України зазначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу; визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів. Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що позивач являються спадкоємцем за законом після померлого [PERSON] , своєчасне прийняття ним спадщини, відсутність оригіналу документу, який підтверджує право власності на земельну ділянку, відсутність інших спадкоємців, які прийняли спадщину, суд вважає за необхідне визнати за ним в порядку спадкування право власності на вищезазначену земельну ділянку після померлого батька. На підставі вищевикладеного та

Outcome: approved