Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

13 квітня 2022 року [PERSON] звернулася до суду із позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей. Позовні вимоги [PERSON] обгрунтовані тим, що 16.01.2014 року між нею та відповідачем зареєстровано шлюб. Від шлюбу в них народилося двоє дітей: [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] . Діти проживають разом із позивачем, що підтверджується довідкою про склад сім`ї. Зазначила, що шлюбні відносини між нею та відповідачем фактично припинені, відповідач залишив дітей без належної батьківської уваги та жодним чином не бере участі в їх вихованні, матеріальних коштів на утримання дітей не дає. Посилаючись на викладені обставини позивач просила суд стягнути аліменти з [PERSON] , [INFO] , на її користь на утримання неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень але не менше 50% встановленого ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2022 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 5000 гривень але не менше 50% встановленого ст. 7 Закону України Про державний бюджет України на 2022 рік прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня пред`явлення її позову до суду та до досягнення дітьми вісімнадцятирічного віку. Ухвалою Козівського районного суду Тернопільської області від 28.04.2022 відкрито провадження у вказаній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження. В судове засідання позивач [PERSON] не з`явилася, 10.05.2022 позивач подала до суду заяву в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити. Справу просила слухати без її участі. В судове засідання відповідач [PERSON] не з`явився, про причину неявки не повідомив. 16.05.2022 відповідач [PERSON] , подав до суду заяву, в якій зазначив, що він частково визнає позовні вимоги, просить суд призначити аліменти в розмірі 5000 гривень, аргументуючи це тим, що він офіційно непрацевлаштований та не має стабільного доходу. 21.06.2022 на адресу суду надійшла заява відповідача, відповідно до якої він просив долучити до матеріалів справи документи, які містять інформацію про відсутність доходів за період 2021-2022 років. Згідно ч. 2\~ст. 247 ЦПК України\~у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі, якщо відповідно до положень цього\~Кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що 16.01.2014 між позивачем [PERSON] та відповідачем [PERSON] зареєстровано шлюб у Відділі державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії [NUMBER] , актовий запис №19. Від цього шлюбу сторони мають двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 16.07.2014 року Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції, та [PERSON] , [INFO] . що підтверджується копією свідоцтва про народження серії [NUMBER] виданого 11.04.2017 року Відділом державної реєстрацій актів цивільного стану реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції. Судом встановлено та підтверджується матеріалами справи, що відповідач [PERSON] є батьком дітей [PERSON] та [PERSON] . Також судом встановлено, що відповідач справді непрацевлаштований, що підтверджується відомостями з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків про джерела/суми виплачених доходів станом на 01.06.2022. Вказане також підтверджується відомостями із Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування від 01.06.2022. Згідно із положеннями ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року (ратифікована Україною 27 лютого 1991 року) визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Положеннями\~ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства»\~передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України. Згідно із вимогами\~ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. В силу вимог ч. 3\~ст. 181 СК України\~за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Діти фактично на даний час перебуває на утриманні позивача. Відповідач не виконує обов`язків по утриманню своїх дітей, які встановлені ст. 180 Сімейного кодексу України, маючи можливість належним чином їх виконувати, так як він знаходиться у працездатному віці, має можливість працювати та отримувати відповідну заробітну плату. Відповідно до вимог\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. У статті 7\~Закону України\~«Про Державний\~бюджет України\~на 2022\~рік» встановлено прожитковий мінімум для дітей дітей віком до 6 років: з 1 січня - 2100 гривень, з 1 липня - 2201 гривня, з 1 грудня - 2272 гривні; дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня - 2618 гривень, з 1 липня - 2744 гривні, з 1 грудня - 2833 гривні; Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на дітей можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Відтак, відповідач не позбавлений обов`язку утримувати своїх неповнолітніх дітей. Разом з тим, факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст.13,81\~ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Частиною 9 ст. 7 СК України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до положень\~статті 182 СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1\~статті 81 ЦПК України\~передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Однак позивачем [PERSON] не доведено належними та допустимими доказами, а судом таких не здобуто, що відповідач має дохід для сплати аліментів на утримання дітей в заявленому нею розмірі, а саме 5000 гривень в місяць на кожну дитину. Відповідно до ч. 1\~ст. 184 Сімейного кодексу України, суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону. Враховуючи указані обставини, матеріальне становище платника аліментів, визначені ст. 182 СК України обставини, які враховуються при визначенні розміру аліментів, у зв`язку з тим, що діти потребують матеріальної допомоги і відповідач зобов`язаний надавати таку допомогу, враховуючи потреби дітей, матеріальне становище сторін, виходячи з того, що обов`язок утримувати дітей рівною мірою покладається як на матір, так і батька, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітніхї дітей по 3000 гривень щомісячно, але не менше 50% встановленого прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення кожною дитиною повноліття. Визначений судом розмір аліментів забезпечуватиме реальну, ефективну участь платника аліментів у забезпеченні потреб дитини та не порушуватиме правила щодо дотримання загалом паритету (рівності) батьків у виконанні обов`язку щодо матеріального утримання дитини. Суд вважає за необхідне зазначити, що змінений розмір аліментів на утримання дітей, є більшим мінімального рекомендованого розміру аліментів на одну дитину відповідного віку, визначеного законом, і буде достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Позивач не подав суду доказів на підтвердження існування обставин для визначення розміру аліментів в більшому розмірі. Відповідно до ч. 1\~ст. 191 СК України\~аліменти слід присудити від дня пред`явлення позову, а саме з 13 квітня 2022 року. В силу п. 1 ч. 1\~ст. 430 ЦПК України\~рішення підлягає до негайного виконання у межах суми платежу за один місяць. Щодо розподілу судових витрат. Відповідно до\~ст.141 ЦПК\~судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Позивач звільнена від сплати судового збору на підставі п.3 ч.1\~ст.5 Закону України «Про судовий збір». Позовні вимоги задоволені судом на 60 %. Згідно ч. 1 ст.\~142\~ЦПК України у разі визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Таким чином, у зв`язку із частковим визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті і частковим задоволенням позовних вимог, з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 294 гривень.

Outcome: partial