Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про поділ майна подружжя. У підтвердження позовних вимог посилається на те, що 25 вересня 2015 сторони уклали шлюб, від якого [INFO] у них народилась дитина - [PERSON] . За весь час спільного подружнього життя вони за спільні кошти придбали: - 21.10.2015 року - автомобіль марки MAZDA 6, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , 2008 року випуску; - 10.03.2017 року - двокімнатну квартиру за адресою: [ADDRESS] ; - 24.07.2020 року - автомобіль марки INFINITI QX 60, державний номер [NUMBER] , VIN -5 [NUMBER] , 2014 року випуску; - 13.03.2021 року - автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , 2015 року випуску. На теперішній час в двокімнатній квартирі, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , проживає позивач з дочкою [PERSON] , автомобілем марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , 2015 року випуску, користуюся позивач, а автомобілем марки INFINITI QX 60, державний номер [NUMBER] , 2014 року випуску користується відповідач. Автомобіль марки MAZDA 6, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , 2008 року випуску знаходиться у відповідача. Як зазначено у заяві представника позивача про зміну підстав позову та розміру позовних вимог від 20.12.2021 року, середня ринкова вартість автомобіля марки INFINITI QX 60, державний номер [NUMBER] складає: 510 200,15 грн.; середня ринкова вартість автомобіля марки MAZDA 6, державний номер [NUMBER] складає: 197829,56 грн.; дійсна ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер [NUMBER] , складає 213093,91 грн. Вартість усіх трьох автомобілів, які знаходяться у спільній сумісній власності подружжя складає 921122 грн. Позивач просила суд поділити спільне майно подружжя, визнавши за нею право власності на: - \~ \~ \~ \~автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , 2015 року випуску; - \~ \~ \~ \~1/2 частину двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , визнавши за [PERSON] право власності на: - \~ \~ \~ \~Ѕ частину двокімнатної квартири, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; - \~ \~ \~ \~автомобіль марки INFINITI QX 60, державний номер [NUMBER] , 2014 року випуску. А також просила суд в рахунок компенсації вартості майна стягнути з [PERSON] на її користь грошову компенсацію вартості майна в сумі 247468,00 грн. Ухвалою суду від 31.08.2021 року відкрито провадження по даній справі. Відповідачем 17.09.2021 року подано відзив на позовну заяву, згідно якого позовні вимоги визнає частково. Зазначив, що сторонами на початку лютого 2021 року була досягнута усна домовленість про мирне врегулювання майнових питань та подальшої участі відповідача із фінансового забезпечення як позивача так і спільної дитини, відповідно до якої двокімнатна квартира є власністю відповідача оскільки придбана за особисті кошти відповідача, автомобілем марки INFINITI QX 60 номерний знак [NUMBER] користується відповідач, а тому він залишається у власності відповідача, а останній зобов`язався придбати для потреб позивача автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, та виплатити позивачу різницю вартості автомобіля INFINITI QX 60 та придбаного у майбутньому авто для потреб позивача. Так, відповідач погодився щомісяця перераховувати на банківську карту позивача кошти у якості компенсації та на потреби позивача і неповнолітньої дитини. Відповідачем щомісяця здійснювався перерахунок грошових коштів позивачу у якості компенсації різниці вартості автомобілів що після придбання та оформлення на позивача автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA за усною домовленістю сторін була визначена у розмірі 70000,00 грн. Така сума на сьогодні повністю перерахована позивачу. Щодо автомобіля марки MAZDA 6, державний номер [NUMBER] відповідач зазначив, що даний автомобіль був ним придбаний 16.09.2015 року, тобто до реєстрації шлюбу, а тому не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя. Також посилався на те, що двокімнатна квартира також були придбана за його особисті кошти. Також не погоджувався з визначеною позивачем вартістю автомобілів. Відповідач визнав позов в частині поділу спільного майна подружжя, визнавши за позивачем право власності на автомобіль HYUNDAI ELANTRA, а за ним право власності на INFINITI QX 60. Сторони у судове засідання не з`явились, представник позивача та відповідач надали суду заяву про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши докази в їх сукупності, суд вважає, що заявлені вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25 вересня 2015 року до 27 вересня 2021 року. За період перебування у шлюбі сторонами була придбана квартира за адресою: [ADDRESS] за договором купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Дніпровського міського нотаріального округу Солошенко Ю.В. Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно право власності на квартиру зареєстровано за позивачем по справі. Також автомобіль марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , 2015 року випуску, який зареєстрований за позивачем та яким вона фактично користується, та автомобіль марки INFINITI QX 60, державний номер [NUMBER] , 2014 року випуску, яким користується відповідач. Відповідно до частини першої статті 13 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту (стаття 61 СК України). Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентується статтею 63 СК України, згідно з якою дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпорядження спільним сумісним майном подружжя може відбутися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя. Право подружжя на поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, закріплено у статті 69 СК України. Поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 СК України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї. Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку. Статтею 71 СК України встановлено, що майно, яке є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися "обставинами, що мають істотне значення", якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший пункту 22 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" від 21 грудня 2007 р. N 11). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в пунктах 23, 24 постанови від 21 грудня 2007 № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя", вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. До складу майна, що підлягає поділу, включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч.4 ст.65 СК України). Отже, закон передбачає презумпцію права спільної сумісної власності майна подружжя, яке набуте ними під час шлюбу. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує. Така правова позиція викладена в Постанові Великої палати Верховного суду від 21.11.2018 по справі № 372/504/17 у постанові Верховного Суду України від 24.05.2017 у справі № 6-843цс 17 та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06.02.2018 у справі № 235/9895/15-ц, від 05.04.2018 року у справі № 404/1515/16-ц. За вказаних умов спірна квартира, розташована за адресою: [ADDRESS] , є спільною сумісною власністю сторін та підлягає поділу між ними в рівних частинах, визнавши за сторонами право власності по Ѕ її частині. Згідно до висновку експерта за результатами проведення судового транспортно-товарознавчого дослідження № 5757-21 Дніпропетровського науково-дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України середня ринкова вартість автомобіля марки INFINITI QX 60, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , об`єм двигуна - 3,5 см. куб., 2014 року випуску станом на час дослідження складає: 510 200,15 грн; дійсна ринкова вартість автомобіля марки HYUNDAI ELANTRA, державний номер [NUMBER] , VIN - [NUMBER] , об`єм двигуна - 1797 см.куб., 2015 року випуску на час проведення дослідження складає 213 093,91 грн. Представники сторін не заперечували, що на теперішній час автомобіль HYUNDAI ELANTRA знаходиться у користуванні позивача, а автомобіль INFINITI QX 60 знаходиться у користування відповідача. Позивач у своїй позовній заяві просила суд залишити автомобіль INFINITI QX 60 у користуванні відповідача. Відповідач, в свою чергу, у своєму відзиві на позов не заперечував проти визнання права власності на автомобіль HYUNDAI ELANTRA за позивачем. З огляду на принцип рівності часток подружжя при поділі спільної сумісної власності з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця вартості автомобілів в розмірі 148553,12 грн. ((510200,15 грн.+213093,91 грн.):2 213093,91) Що стосується вимог позивача про поділ транспортного засобу MAZDA 6, державний номер [NUMBER] шляхом стягнення компенсації з відповідача половини вартості автомобіля, суд приходить до наступного. Відповідно до довідки-рахунку серії [NUMBER] від 16.09.2015 року, відповідачем за договором купівлі-продажу було придбано автомобіль марки MAZDA 6, VIN - [NUMBER] , який 21.10.2015 року було зареєстровано за відповідачем. Як зазначає позивач у відповіді на відзив, вона не заперечує факту придбання даного автомобіля до реєстрації шлюбу 25 вересня 2015 року, однак зазначила, що на той момент сторони проживали однією сім`єю з лютого 2015 року та вона була на 4-ому місяці вагітності. Проте, позивачем вимога суду про становлення факту проживання чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу не заявлялась, таким чином позивачем не доведено належними та допустимими доказами належність автомобіля марки MAZDA 6, до спільної сумісної власності подружжя, у зв`язку з чим суд вважає слушними доводи відповідача щодо безпідставності цих позовних вимог. Що стосується інших заперечень проти позову відповідача, то суд не приймає їх до уваги, оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами укладення між сторонами договору про поділ рухомого майна у добровільному порядку, а також, що перераховані ним кошти на рахунок позивача є коштами саме у рахунок виконання такого договору. Крім того відповідачем не доведена належними, допустимими та достовірними доказами належність нерухомого майна до особистої власності відповідача. Відповідно до ст.141 ЦПК України з урахуванням часткового задоволення позовних вимог на користь позивача з відповідача підлягають стягненню судові витрати по справі у вигляді судового збору в розмірі 8512,50 грн., часткової вартості проведення товарознавчої експертизи в розмірі 4118,64 грн. Доказів понесення інших судових витрат позивачем не надано.

Outcome: partial