Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Комунальне підприємство теплових мереж «Криворіжтепломережа» звернулося до суду з позовом до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії про стягнення заборгованості за постачання теплової енергії у сумі 24454,54 грн., а також витрат по сплаті судового збору в розмірі 1921,00 грн. В обґрунтування позовних вимог представник позивача зазначає, що КПТМ «Криворіжтепломережа» по специфіці своєї виробничої діяльності надає послуги з централізованого опалення і централізованого постачання гарячої води населенню, яке відповідно зі ст.67,68,162 Житлового Кодексу України зобов`язане робити оплату, згідно особового рахунка та встановлених тарифів. Боржникам виставлялись рахунки відповідно до тарифів на теплову енергію. Позивач, виконуючи свої обов`язки, постійно поставляв теплову енергію у вигляді централізованого опалення та гарячого водопостачання, але відповідачі у порушення ст.67,68,162 Житлового Кодексу України, ст.20,32 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" в повному обсязі оплату, за отримані послуги не робив, внаслідок чого його заборгованість за період з 01.12.2007 року по 01.11.2018 року у розмірі 24 454,54 грн. Заочним рішенням від 30 вересня 2019 року позовні вимоги КПТМ «Криворіжтепломережа» про стягнення заборгованості з\~ [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , задоволено (а.с.86-88). 02 березня 2021 року відповідач [PERSON] , в інтересах якої діє адвокат Штефан Д.Ю. звернувся з заявою про перегляд заочного рішення від 30.09.2019 року (а.с.112-115). Ухвалою від 20 березня 2021 заява про перегляд заочного рішення прийнята судом до розгляду (а.с.127-128). Ухвалою 02 квітня 2021 року заочне рішення скасоване, справа призначена до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження (а.с.132-134). 13 жовтня 2021 року представник позивача КПТМ «Криворіжтепломережа» після розгляду заяви про перегляд заочного рішення, надала уточнену позовну заяву. В обґрунтування уточнених вимог, вказала, що відповідачам проводились нарахування відповідно до тарифів на теплову енергію. На виконання своєї статутної мети позивач здійснює постачання теплової енергії за адресою: [ADDRESS] . На підтвердження уточнених позовних вимог, надала розрахунок заборгованості відносно кожного відповідача. Заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.12.2007 року по 01.11.2018 року складає 10839,02 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] . Заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.10.2008 року по 01.04.2017 року складає 5219,12 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] . Заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.10.2011 року по 01.04.2017 року складає 3641,14 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] . Заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.11.2017 року по 01.05.2018 року складає 4755,26 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] 21 січня 2022 року від відповідачів [PERSON] та [PERSON] , в інтересах яких діє адвокат Штефан Д.Ю. надійшла заява про застосування строків позовної давності, в обґрунтування якої зазначає, що [PERSON] із 02.10.2017 року не проживає та не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] , а [PERSON] не проживає та не зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 29.09.2017 року. Крім того, вищевказані обставини встановлені під час розгляду заяви про скасування судового наказу та викладені в ухвалі Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області про скасування судового наказу від 05.05.2018 року. 24 травня 2022 року відповідно до розпорядження керівника апарату суду Бая Є.Т. №255 на підставі наказу №103-в від 13 квітня 2022 року у справі №214/1652/19 провадження 2/214/868/22 призначено повторний автоматизований розподіл, відповідно до якого справу передано у провадження судді Ковтун Н.Г. Від представника позивача надійшло клопотання про розгляд справи у його відсутність, уточнені позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити. Відповідач [PERSON] в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце слухання справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності до суду не надав. Від відповідача [PERSON] надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, уточнені позовні вимоги визнала. Представник відповідачів [PERSON] та [PERSON] надав заяву про розгляд справи за їх відсутності, просив застосувати строки позовної давності. Відповідно до ч.2\~ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього\~кодексу\~розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до наступного висновку. Згідно зі ст. 67 ЖК України плата за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими в установленому порядку тарифами. Судом встановлено, що ( [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] є споживачами послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа», як постачальником теплової енергії для потреб опалення, за адресою: [ADDRESS] , із відкриттям за даною адресою особового рахунку № [NUMBER] . Житлове приміщення перебуває у приватній власності. Власником є [PERSON] . У судовому засіданні встановлено, що відповідно до довідки про реєстрацію з адресно-довідкового органу відповідач [PERSON] до 02.10.2017 року значилася зареєстрованою у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», що вказує, що вона була споживачем послуг (а.с.36). Як вбачається з довідки про реєстрацію місця проживання за відомостями адресно-довідкового органу, відповідач [PERSON] до 12.07.2017 року значилася зареєстрованою у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», що вказує, що вона була споживачем послуг (а.с.33). Відповідно до довідки про реєстрацію з адресно-довідкового органу відповідач [PERSON] з 17.07.2001 року зареєстрований у квартирі за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», що вказує, що він є споживачем послуг. (а.с.34). Відповідач [PERSON] на підставі договору купівлі-продажу від 17.10.2017 року є власником житлового приміщення, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] , що перебуває на обслуговуванні у Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа», що вказує, що вона є споживачем послуг (а.с.35). Так, із розрахунків наданих позивачем встановлено, що відповідачі своїх зобов`язань щодо своєчасної та в повному обсязі оплати за надані позивачем послуги з централізованого опалення не виконували, у\~зв`язку з чим заявлено вимоги про стягнення заборгованості за послугу з централізованого опалення за період з 01.10.2008 року по 01.04.2017 року у розмірі 5219,12 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.192-194), заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.10.2011 року по 01.04.2017 року у розмірі 3641,14 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.195-196), заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.12.2007 року по 01.11.2018 року у розмірі 10839,02 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.189-191), а також заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.11.2017 року по 01.04.2018 року підлягає стягненню з [PERSON] у розмірі 4755,26 грн. У відповідності зі ст. 526 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Статтею 525 ЦК України визначено, що одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається. Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачами виникли правовідносини по наданню, з одного боку, та споживанню, з іншого боку, комунальних послуг по централізованому опаленню та гарячому водопостачанню, які врегульовано Законом України Про житлово-комунальні послуги від 9 листопада 2017 року № 2189-VIII (далі - Закон № 2189-VIII), Законом України Про теплопостачання від 02.06.2005 р. № 2633-IV (далі - Закон № 2633-IV) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630 (далі - Правила). Відповідно до пункту 2 частини першої статті 5 Закону № 2189-VIII, до житлово-комунальних послуг належать: комунальні послуги - послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами. Індивідуальний споживач - фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги (пункт 6 частини першої статті 1 Закону № 2189-VIII). Пунктом 5 частини другої статті 7 Закону № 2189-VIII встановлено, що індивідуальний споживач зобов`язаний: оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами. Відповідно до частини першої статті 9 Закону № 2189-VІІІ, споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Згідно пункту 21 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, у разі відсутності у квартирі та на вводах у багатоквартирний будинок засобів обліку води і теплової енергії плата за надані послуги справляється згідно з установленими нормативами споживання: з централізованого опалення - з розрахунку за 1 кв.метр (куб.метр) опалювальної площі квартири та додатково за перевищення розрахункової потужності приладів опалення згідно із законодавством. Нарахування за опалення по житловим квартирам в будинках, в яких не встановлено будинковому засобу обліку теплової енергії, виконується виходячи з вартості опалення в поточному місяці та опалювальної площі квартири. Виходячи з тарифу за 1Гкал кожного місяця виконується розрахунок фактичних витрат теплової енергії (з урахуванням фактичної температури зовнішнього повітря за поточний місяць згідно довідки авіаційної метеорологічної станції м. Кривого Рогу) та вартість опалення 1 кв.м. опалювальної площі. Законом № 2189-VIII у статті 21 визначено, що одиниця виміру обсягу спожитої споживачем теплової енергії визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Постачання теплової енергії для потреб опалення здійснюється в опалювальний період. Порядок визначення дати початку і закінчення опалювального періоду визначається законодавством. Постачання теплової енергії на індивідуальні теплові пункти споживачів для потреб опалення та приготування гарячої води здійснюється безперервно, з урахуванням перерв, визначених статтею 16 цього Закону. Ціною послуги з постачання теплової енергії є тариф на теплову енергію для споживача, який визначається як сума тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії. Згідно з статтею 22 цього ж Закону одиниця виміру обсягу спожитої споживачем гарячої води визначається правилами надання відповідної комунальної послуги, що затверджуються уповноваженим законом органом. Тарифи на комунальну послугу з постачання гарячої води, що виробляється суб`єктом господарювання за допомогою систем автономного теплопостачання, визначаються та встановлюються органом, що регулює діяльність такого суб`єкта господарювання, окремо для кожного багатоквартирного будинку з урахуванням собівартості надання такої послуги, а також рентабельності суб`єкта господарювання, що провадить таку діяльність. Відповідно до висновку Верховного Суду України, висловленого у постанові від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2951цс15, хоч у частині першій статті 19 Закону й передбачено, що відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах, проте відповідно до пункту 1 частини першої статті 20 цього Закону споживач має право, зокрема, одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг. Споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (аналогічні висновки викладені у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 вересня 2018 року у справі № 750/12850/16-ц і у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 6 листопада 2019 року у справі № 642/2858/16). Такіж правові висновки викладено у постанові Ведикої палати Верховного Суду від 07 липня 2020 року у справі № 712/8916/17 (провадження № 14-448цс19) Крім того, суд зазначає, що власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 322 ЦК України). Разом з тим, судом встановлено, що відповідач [PERSON] є споживачем послуг, що надаються КПТМ «Криворіжтепломережа» як постачальником теплової енергії для потреб опалення, за адресою: [ADDRESS] , із відкриттям за даною адресою особового рахунку № [NUMBER] . Житлове приміщення перебуває у приватній власності, власником є [PERSON] . Враховуючи, що відповідно до ст. 322 ЦК України, тягар утримання майна, у тому числі обов`язок по оплаті житлово-комунальних послуг покладається на власника приміщення та членів його сім`ї, які проживають в цьому приміщенні та є споживачами таких послуг, та з огляду на те, що між відповідачем [PERSON] і позивачем існували фактичні договірні відносини, враховуючи доведеність заявленого позивачем розрахунку заборгованості, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог за період з 01.11.2017 року по 01.04.2018 року в повному обсязі. Вирішуючи питання про застосування до позовних вимог строку позовної давності, суд виходить з наступного. Відповідно до\~статті 256 ЦК України\~позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта\~статті 267 ЦК України). Відповідно до\~статті 253 ЦК України\~перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок. За загальним правилом перебігу загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша\~статті 261 ЦК України). Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд. Отже, у разі неналежного виконання споживачем обов`язку з оплати комунальних послуг, сплата яких відповідно до закону повинна здійснюватися щомісячно, позовна давність обчислюється з моменту настання строку сплати чергового платежу. Позовна давність відповідно до частини першої\~статті 260 ЦК України\~обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими\~статтями 253-255 цього Кодексу. Згідно з ч.3 ст. 267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом (пункт 5 частини третьої статті 20 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року). Плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно (частина перша статті 32 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 24 червня 2004 року). Споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору (частина перша статті 9 Закону України Про житлово-комунальні послуги від 9 листопада 2017 року). Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у первинній редакції).Розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк (пункт 18 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року № 630, у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 18 серпня 2017 року № 633, чинної з 30 серпня 2017 року). Якщо договором не встановлений інший термін, то з 21 числа кожного місяця починається період прострочення оплати наданих у попередньому місяці послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, а отже, і перебіг позовної давності щодо відповідного щомісячного платежу, за яким споживач допустив прострочення. Позивачем надано розрахунок заборгованості за період з 01.10.2008 року по 01.04.2017 року у розмірі 5219,12 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.192-194), заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.10.2011 року по 01.04.2017 року у розмірі 3641,14 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.195-196), заборгованість за послугу з централізованого опалення, згідно розрахунку заборгованості, за період з 01.12.2007 року по 01.11.2018 року у розмірі 10839,02 грн., яка підлягає стягненню з [PERSON] (а.с.189191), тобто більш ніж за 6 років. При цьому з наданих розрахунків вбачається, що відповідачами не було здійснено жодної оплати за вказаний спірний період, а отже позивач об`єктивно міг та повинен був дізнатись про порушення свого права та звернутись із позовом до спливу строку позовної давності. В свою чергу, з отриманих судом відповідей в порядку ч. 6 ст. 187 ЦПК України, встановлено, що відповідач [PERSON] значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] до 02 жовтня 2017 року, відповідач [PERSON] значилась зареєстрованою за адресою: [ADDRESS] до 29.09.2017 року, відповідач [PERSON] значиться зареєстрованим за адресою: [ADDRESS] з 17.07.2001 року. Так, до суду із позовною заявою позивач звернувся 01 березня 2019 року, тому строк позовної давності рахується з березня 2016 по березень 2019 року. Позивачем не обґрунтовано звернення до суду поза межами строку позовної давності, суд вважає що заява відповідачів про застосування строку позовної давності до заявлених вимог КПТМ «Криворіжтепломережа» підлягає задоволенню, а з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість в межах строку позовної давності за період з березня 2016 року по вересень 2017 року, включно, в сумі 1110,00 грн., з відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність боргу за надані послуги з постачання теплової енергії, в межах строку позовної давності, за розрахунком суми боргу за період з березня 2016 року по вересень 2017 року в сумі 1110 грн., з відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність боргу за надані послуги з постачання теплової енергії, в межах строку позовної давності, за розрахунком суми боргу за період з березня 2016 року по березень 2019 року в сумі 6112,10 грн. За таких обставин, оцінивши докази надані позивачем, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Комунального підприємства теплових мереж «Криворіжтепломережа» до [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] про стягнення заборгованості за послугу з постачання теплової енергії, підлягають частковому задоволенню, оскільки встановлено, що позивач є надавачем послуг з постачання централізованого опалення, ним були надані відповідні послуги відповідачам, як споживачам таких послуг, наведені ним розрахунки розміру боргу здійснені за встановленими тарифами, всупереч вимогам чинного законодавства, відповідачі своєчасно не здійснювали оплату спожитих послуг, що сприяло накопиченню боргу та порушує права та законні інтереси позивача, з відмовою від отримання послуг не зверталися. На підставі вищевикладеного, з відповідачів підлягає стягнення заборгованості за послуги з постачання теплової енергії станом в межах трьохрічного строку, що передував зверненню до суду із позовною заявою, а саме з відповідача [PERSON] слід стягнути заборгованість в межах строку позовної давності за період з березня 2016 року по вересень 2017 року, включно, в сумі 1110,00 грн., з відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність боргу за надані послуги з постачання теплової енергії, в межах строку позовної давності, за розрахунком суми боргу за період з березня 2016 року по вересень 2017 року в сумі 1110 грн., з відповідача [PERSON] , суд приходить до висновку про наявність боргу за надані послуги з постачання теплової енергії, в межах строку позовної давності, за розрахунком суми боргу за період з березня 2016 року по березень 2019 року в сумі 6112,10 грн., а з відповідача [PERSON] суд приходить до висновку про наявність боргу за надані послуги з постачання теплової енергії за період з 01.11.2017 року по 01.04.2018 року в сумі 4755,26 грн. Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, з огляду на часткове задоволення позовних вимог, з відповідачів на користь позивача належить стягнути судовий збір сплачений позивачем за подання позову до суду, пропорційно розміру задоволених позовних вимог, тому з відповідачів належить стягнути в рівних частинах по 257 грн. 09 коп. на користь позивача, виходячи із розрахунку (сума задоволених позовних вимог 13087,36 *100%/24447,54=53,53%, 53,53%*1921/100%=1028,35 грн.).

Outcome: partial