Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-26 00:00:00

У липні 2021 року позивач Акціонерне товариство «Універсал Банк» звернулось до суду з позовом до [PERSON] , про стягнення кредитної заборгованості. Позовна заява мотивована такими обставинами. У жовтні 2017 року позивачем реалізовано новий проект «Monobank», відповідно до якого відкриваються поточні рахунки клієнтам, спеціальним платіжним засобом яких є платіжні картки «Monobank», як віртуальні так і пластикові (фізичні). Для цього клієнт завантажує в мобільний додаток фотокопії паспорту та реєстраційного номеру облікової картки платника податків, а банк перевіряє кредитну історію клієнта, після чого останній підписує віртуально анкету заяву до договору про надання банківських послуг, і банк встановляє клієнту кредитний ліміт на платіжну картку. 29.01.2018 року [PERSON] звернувся до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав анкету заяву № б/н від 29.01.2018 р. до договору про надання банківських послуг. Положеннями анкети-заяви встановлено, що анкета заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між договір про надання банківських послуг між позивачем та [PERSON] . Підписавши вищевказану анкету-заяву відповідач підтвердив, що ознайомився та отримав примірники у мобільному додатку названих документів, що складають між ним та банком кредитний договір, та зобов`язався виконувати його умови. На підставі укладеного договору відповідачу встановлено кредитний ліміт на платіжну картку в розмірі до 70 000, 00 грн. Позивач умови укладеного кредитного договору виконав у повному обсязі, а саме надав [PERSON] кредитні кошти та можливість розпоряджатись ними в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, внаслідок чого у нього перед позивачем виникла заборгованість, яка станом на 04.03.2020 року становить 212\~787,05 грн. та складається з: 120\~755,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 92\~031,65 грн. заборгованість за пенею та комісією. З цих підстав позивач просить суд стягнути з [PERSON] на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 212\~787,05 грн. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Яковлева Д.О. від 14.09.2020 відкрито провадження у справі. У зв`язку з відстороненням судді [PERSON] від здійснення правосуддя справу було передано судді Кондрашову І.А. яким за ухвалою від 13.04.2021 прийнято справу до свого провадження та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін. Позивач подав клопотання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження та без участі його представника. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] до суду не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Як встановлено судом, 29.01.2018 року між АТ «Універсал Банк» та [PERSON] був укладений кредитний договір шляхом приєднання до Умов та правил надання банківських послуг, Тарифів банку, таблиці обчислення вартості кредиту та паспорту споживчого кредиту, відповідно до якого відповідачу був наданий кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту до 70\~000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 38,4 % на рік на суму поточної кредитної заборгованості, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. Відповідач у період з 29.01.2018 року по 06.03.2020 року користувався кредитним коштами в межах кредитного ліміту. Проте ним допущено прострочення зі сплати щомісячного мінімального платежу більше ніж на 90 днів. Отже, відповідач не виконав належним чином умови кредитного договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість станом на 04.03.2020 року у розмірі 212\~787,05 грн. та складається з: 120\~755,40 грн. заборгованість за тілом кредиту; 92\~031,65 грн. заборгованість за пенею та комісією, що підтверджується розрахунком заборгованості, наданим позивачем. Відповідно до змісту ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним\~договором банк\~або інша\~фінансова установа\~(кредитодавець)\~зобов`язується\~надати грошові\~кошти (кредит)\~позичальникові у\~розмірі та\~на умовах,\~встановлених договором,\~а позичальник\~зобов`язується\~повернути кредит\~та сплатити\~проценти. Відповідно змісту ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Згідно ст.\~ст.\~626,\~628\~ЦК України\~договором є\~домовленість двох\~або більше\~сторін,\~спрямована на\~встановлення,\~зміну або\~припинення цивільних\~прав та\~обов`язків.\~\~Зміст договору\~становлять умови\~(пункти),\~визначені на\~розсуд сторін\~і погоджені\~ними,\~та умови,\~які є\~обов`язковими\~відповідно до\~актів цивільного\~законодавства. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України). За змістом ст. 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним. Допускається укладання договорів в електронній формі. Так, згідно ч. 2 ст. 639 ЦК України якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі. В силу ст.ст.\~526,\~527 ЦК України\~зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного законодавства. Боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом. Відповідно до ст. 599 ЦК України\~зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України\~якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини, позикодовець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася та сплати процентів, належних йому відповідно до\~статті 1048 ЦК України. З аналізу наведених норм можна зробити висновок, що позичальник зобов`язаний повернути кредитодавцю позику (кредит) в порядку, на умовах та в строк, що передбачені кредитним договором, і сплатити проценти за користування кредитними коштами. Положеннями Цивільного кодексу України, зокрема ст. ст. 207, 634 передбачено спрощений порядок укладання договорів, в т.ч. кредитного договору шляхом приєднання до стандартних (типових) умов, правил, формулярів. Проте такі умови та правила повинні мати конкретний, сталий зміст, тобто не змінюватись протягом тривалого часу, а позичальник повинен бути ознайомлений з ними та розуміти їх. Саме це є запорукою стабільності кредитних відносин та дотримання розумного балансу у відносинах між банком та клієнтом позичальником. В тексті анкети заяви є посилання на Умови та Правила надання банківських послуг, Тарифи банку, таблицю обчислення вартості кредиту та паспорт споживчого кредиту, з якими ознайомилась відповідач шляхом підписання анкети-заяви. Також є положення, що відповідач погоджується з тим, що банк має право в односторонньому порядку змінювати розмір кредитного ліміту. Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги. За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору. У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ «Універсал Банк»). Відповідно до\~ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Згідно ч. 2\~ст. 78 ЦПК України\~обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст. 80 ЦПК України). З огляду на те, що наданими позивачем доказами підтверджується факт отримання відповідачем кредиту на умовах визначених договором і не виконання останнім обов`язку щодо повернення коштів, та враховуючи наявний в матеріалах справи розрахунок заборгованості, заявлені вимоги в частині щодо стягнення заборгованості за тілом кредиту у розмірі 120\~755,40 грн. є такими, що підлягають задоволенню. В той же час, зважаючи на відсутність розмежування у позові та наданому розрахунку заборгованості з пені та комісії, суд вважає за необхідне в цій частині у задоволенні заявлених вимог відмовити, оскільки вказані нарахування мають різну правову природу, а тому зазначення їх однією сумою унеможливлює встановлення судом вірності заявленого розміру їх заборгованості. В силу вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути судовий збір у розмірі 1\~271,20 грн. На підставі викладеного, згідно ст. ст. 253-267, 526, 530, 536, 654, 1054 Цивільного кодексу України,

Outcome: partial