Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

Позивач звернулась до суду із позовом, в якому просить припинити право спільної часткової власності на 38/100 часток житлового будинку літ. «А», з надвірними будівлями та спорудами, до складу яких входять: в житловому будинку літ. «А»:-І підвал пл. - 4.90 кв. м 2-1 кухня пл.- 7,00 кв. м., 2-2 кімната пл.- 10,00 кв. м., 2-3кімната пл. - 7,90 кв. м., 2-4 кімната- 21,30 кв. м., 2-5 кімната пл. -18,70 кв. м., 2-6 кухня пл. -8,60 кв. м., 2-7 коридор пл.- 8,50 кв. м., 2-8 вбиральня пл. -1,10 кв. м, 2-9 душова пл. -1,40 кв. м., 2-10 коридор пл.- 5,60 кв. м., 2-11 літня кімната пл.- 24,90 кв. м., 2-12 літня кімната пл. -31,40 кв. м., загальною площею- 151,30 кв. м., в тому числі чотири житлові кімнати площею- 57, 90 кв. м., крім того гараж літ. «Ж», криниця І, вигрібна яма - ІІ, огорожа № 1-2, що розташовується по 3 [ADDRESS] , що належать [PERSON] . Позивач зазначає, що ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці, затверджено Мирову угоду у цивільній справі № 725/1016/16-ц, провадження № 2/725/229/16, від 23 березня 2017 року. Відповідно до умов Мирової угоди, між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, по [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , проведено розподіл та виділено в натурі приміщень житлового будинку та надвірних будівель. Також, співвласникам виділено у власність по 0, 05 га. земельної ділянки, загальною площею 0,10 га. Право спільної часткової власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,10 га., кадастровий номер 7310136600:28:002:1284, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - припинено. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці, від 10 квітня 2018 року, виправлено описку у резолютивній частині Ухвали від 23 березня 2017 року, якою припинено право спільної часткової власності на 62/100 частки в житловому будинку з надвірними будівлями , по [ADDRESS] , власницею котрих є [PERSON] . Право спільної часткової власності на 38/100 часток в житловому будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , власницею яких є [PERSON] , за умовами Мирової угоди, затвердженої Ухвалою суду від 23 березня 2017 року - не припинено. Позивачка стверджує, що на виконання умов Мирової угоди, нею за власні кошти, було влаштовано окремий заїзд на свою частину земельної ділянки. Також, проведено реконструкцію будинку літ. «А», та здійснено будівництво гаражу літ. «Ж», по [ADDRESS] . Згідно Декларації про готовність серії ЧВ 161210408578 від 08. 04. 2021 року, реконструйований житловий будинок літ.«А» та будівництво гаражу літ.«Ж» прийнято до експлуатації. На даний час до складу майна, що складає 38/100 часток, власником яких є [PERSON] , входять наступні приміщення,а саме: в житловому будинку літ. «А», І- підвал пл. 4.90 кв. м., 2-1- кухня пл. 7,00 кв. м., 2-2 - кімната пл. 10,00 кв. м., 2-3- кімната пл. 7,90 кв. м., 2-4 -кімната 21,30 кв. м., 2-5 -кімната пл. 18,70 кв. м., 2-6 -кухня пл. 8,60 кв. м., 2-7 -коридор пл. 8,50 кв. м., 2-8 - вбиральня пл. 1,10 кв. м, 2-9 - душова пл. 1,40 кв. м., 2-10- коридорпл. 5,60 кв. м., 2-11 -літня кімната пл. 24,90 кв. м., 2-12 -літня кімната пл. 31,40 кв. м., І- підвал пл. 4.90 кв. м., загальною площею - 151,30 кв. м., в тому числі чотири житлові кімнати площею- 57, 90 кв. м., крім того гараж літ. «Ж», криниця літ. «К», огорожа № 1-2, що розташовується по [ADDRESS] . Відповідно до Висновку № 402, від 03.03.2022 року наданого Чернівецьким міським БТІ, даний об`єкт є ізольованим, не має місць загального користування з іншими співвласниками та є окремим об`єктом цивільно-правових відносин. Звертає увагу суду на те, що зареєструвати право власності на вищезазначене майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, вона не має можливості. Державним реєстратором винесено Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, № 62288128 від 15.12.2021 року, оскільки подані документи не надають можливості встановити набуття [PERSON] , речових прав на нерухоме майно по [ADDRESS] . У судове засідання позивач та її представник не з`явилися, від адвоката надійшла заява про розгляд справи у її відсутності, просила позов задовольнити. Відповідач у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи в ї відсутності, зазначаючи, що не заперечує щодо задоволення позову. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини. Судом встановлено, що згідно ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці, затверджено Мирову угоду у цивільній справі № 725/1016/16-ц від 23 березня 2017 року. Відповідно до умов Мирової угоди, між співвласниками житлового будинку з надвірними будівлями, по [ADDRESS] , між [PERSON] та [PERSON] , проведено розподіл та виділено в натурі приміщень житлового будинку та надвірних будівель /а.с.15-16/. Також, співвласникам виділено у власність по 0, 05 га. земельної ділянки, загальною площею 0,10 га. Право спільної часткової власності на земельну ділянку по [ADDRESS] , площею 0,10 га., кадастровий номер 7310136600:28:002:1284, цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку та господарських будівель - припинено. Ухвалою Першотравневого районного суду м. Чернівці, від 10 квітня 2018 року, виправлено описку у резолютивній частині Ухвали від 23 березня 2017 року, якою припинено право спільної часткової власності на 62/100 частки в житловому будинку з надвірними будівлями , по [ADDRESS] , власницею котрих є [PERSON] . Право спільної часткової власності на 38/100 часток в житловому будинку з надвірними будівлями [ADDRESS] , власницею яких є [PERSON] , за умовами Мирової угоди, затвердженої Ухвалою суду від 23 березня 2017 року - не припинено /а.с.26/. Згідно Декларації про готовність серії ЧВ 161210408578 від 08. 04. 2021 року, реконструйований житловий будинок літ.«А» та будівництво гаражу літ.«Ж» прийнято до експлуатації. Відповідно до Висновку № 402, від 03.03.2022 року наданого Чернівецьким міським БТІ, даний об`єкт є ізольованим, не має місць загального користування з іншими співвласниками та є окремим об`єктом цивільно-правових відносин /а.с.17/. Державним реєстратором винесено Рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, № 62288128 від 15.12.2021 року, оскільки подані документи не надають можливості встановити набуття [PERSON] , речових прав на нерухоме майно по [ADDRESS] /а.с.27/. Також судом встановлено, що 01.08.2018 року відповідач [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] , у зв`язку з чим змінила прізвище на [PERSON] /а.с.36-37/. Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316,317,319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб. За правилом статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. У статті 13 Конституції України закріплено, що власність зобов`язує. Власність не повинна використовуватися на шкоду людині і суспільству. Отже, власність не тільки надає переваги, а й покладає певні обов`язки на власників майна. Це конституційне положення гарантує дотримання принципу забезпечення балансу між інтересами власника, суспільства та інших власників і користувачів об`єктами власності. Власність зобов`язує власника використовувати свою власність не тільки у своїх інтересах, а й поважати інтереси інших людей, усього суспільства. Держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання та гарантує їм рівність перед законом. Порушення прав власника з боку держави, фізичної чи юридичної особи зумовлює настання відповідних правових наслідків. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, що не суперечать закону. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Проте, реалізуючи свої права, власник зобов`язаний не порушувати права, свободи, гідність та охоронювані законом інтереси громадян, суспільства, не завдавати шкоди навколишньому середовищу, не погіршувати природну якість землі, води, інших об`єктів природи. Під час здійснення своїх прав і виконання обов`язків власник зобов`язаний додержуватись моральних засад суспільства. Положеннями частин першої, третьої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом. Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права. Відповідно до ст.360 ЦК України співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів , а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями , пов`язаними із спільним майном. Згідно статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеної у постанові від 02 липня 2014 року у справі №6-68 цс14, право власності співвласника на частку в спільному майні може бути припинено, але за умови, що така шкода не буде істотною. Саме ця обставина є визначальною при вирішенні позову про припинення права на частку у спільному майні. Такого ж правового висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 26 грудня 2019 року по справі № 303/4849/16-ц, згідно якого для припинення права особи на частку у спільному майні необхідно встановити наявність будь-якої із обставин, передбачених пунктами 1-3 частини першої статті 365 ЦК України за умови, що таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Відповідно до статті 365 ЦК України право особи на частку у спільному майні може бути припинене за рішенням суду на підставі позову інших співвласників, якщо: 1) частка є незначною і не може бути виділена в натурі; 2) річ є неподільною; 3) спільне володіння і користування майном є неможливим; 4) таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Аналіз норм статей 364 та 365 ЦК України свідчить, що положення статті 365 ЦК України регулюють випадки, коли позивач співвласник майна, домагається позбавлення права власності на частку майна інших співвласників відповідачів у справі. Тлумачення пункту 4 частини першої статті 365 ЦК України свідчить, що припинення права на частку має відбуватися, якщо таке припинення не завдасть істотної шкоди інтересам співвласника та членам його сім`ї. Тобто можливе порушення інтересів як самого співвласника, так і членів його сім`ї виступатиме перешкодою для задоволення позову про припинення права на частку. Висновок про істотність шкоди, яка може бути завдана співвласнику, вирішується в кожному конкретному випадку з урахуванням обставин справи та особливостей об`єкта, який є спільним майном. Ця умова спрямована на запобігання порушення інтересів співвласника та членів його сім`ї. Оскільки мається на увазі недопущення, то суд при розгляді справи повинен перевіряти, чи не будуть порушені інтереси й заподіяна шкода (майнова або немайнова) внаслідок припинення права на частку. Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. У постанові Великої Палати Верховного Суду від 18 грудня 2018 року у справі № 908/1754/17 (провадження № 12-180гс18) зроблено висновок, що «відсутність конструкції («за наявності одночасно») в статті 365 ЦК України свідчить про можливість припинення права особи на частку у спільному майні за рішенням суду на підставі позову інших співвласників за наявності хоча б однієї з перелічених законодавцем у частині першій цієї статті обставин (зокрема, в пунктах 1-3). В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що вона розлучилась з відповідачем в 2003 році, відтак, протягом 17 років вони не спілкуються, відповідач майном не цікавиться, у спірній квартирі не проживає, крім того, частка відповідача є незначною у порівнянні з частками інших співвласників та не може бути виділена в натурі, а припинення права власності відповідача не завдасть шкоди його інтересам. Суд враховує ту обставину, що співвласник/відповідач спірного домоволодіння не заперечує щодо задоволення позовних вимог позивача. Відповідно до статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, ґрунтуються на нормах закону, доведені в судовому засіданні та підлягають задоволенню у повному обсязі. При вирішенні питання розподілу між сторонами судових витрат, суд враховує, що відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПК України у разі задоволення позову, судові витрати покладаються на відповідача. Судом встановлено, що на підставі ч.9 ст.5 ЗУ «Про судовий збір» позивач звільнена віл сплати судового збору. \~Відповідно до ч. 6\~ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави. Відповідно до частини 6 статті 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню 992,40 грн. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви. На підставі викладеного,

Outcome: approved