Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

\~ \~ \~ \~Позивачка [PERSON] звернулась в суд із позовом до [PERSON] про зміну способу та розміру стягнення аліментів, визначений судовим наказом № 601/2014/19 виданим Кременецьким районним судом Тернопільської області 25.10.2019, стягнення з [PERSON] на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , у твердій грошовій сумі 5000 гривень щомісячно, з часу набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття та стягнення із [PERSON] на її користь пеню за прострочення сплати аліментів на утримання неповнолітнього сина [PERSON] , [INFO] за період з 02.10.2019 по 08.04.2022 року в сумі 8 952 гривень 30 копійок. Позивачка посилається на те, що у шлюбі із відповідачем у них народився сина [PERSON] , [INFO] , який на даний час є неповнолітнім. 25 жовтня 2019 року Кременецьким районним судом Тернопільської області видано судовий наказ про стягнення в користь позивачки з відповідача на утримання сина [PERSON] аліменти в розмірі 1/4 заробітку ( доходу ) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року до досягнення ним повноліття. З часу припинення шлюбу [PERSON] з сином проживають в м. Почаїв Кременецького району, де дитині забезпечені гідні умови проживання та гармонійна атмосфера оточення. Виховання малолітнього [PERSON] відбувається належним чином в умовах, які сприяють його повноцінному світосприйманню життя та оточуючих людей. Нагляд за станом здоров`я дитини з моменту народження і по сьогоднішній день здійснює лише позивачка. Відповідач по справі, як батько дитини, і в цій сфері його життя участі не приймає. З червня 2018 року по березень 2019 року дитина відвідувала дитячий садочок, що в м. ГІочаїв Кременецького району. В даний проміжок часу вихованням дитини займалась виключно мама [PERSON] .. З 01 вересня 2020 року [PERSON] зарахований учнем першого класу Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів. Вадим забезпечений усім необхідним для занять у школі. Станом на даний час, обставини, що зумовили стягнення аліментів у визначеному згідно даного судового рішення розмірі, змінилися, зокрема вік дитини, зросли ціни на продукти харчування та промислові товари, інші послуги, матеріальний стан відповідача. Малолітній [PERSON] є учнем 2-В класу опорного закладу Почаївської ЗОШ І-ІІІ ступенів. З 01.09.2020 року по даним час навчається у класі хореографія Почаївської музичної школи. Плату за навчання вносить матір дитини. Впродовж останніх років відповідач систематично виїжджає на тимчасові заробітки до Республіки Польщі. На даний час останній офіційно працевлаштований у Польщі, має стабільний офіційний дохід. Осіб похилого віку, інших малолітніх чи неповнолітніх дітей па утриманні не має. Будь-які захворювання, які б перешкоджали працювати у [PERSON] відсутні. Розмір нарахованих аліментів є недостатнім для утримання дитини відповідно до його віку. З підстав наведеного виникла необхідність у зміні способу їх стягнення, визначених судовим наказом Кременецького районного суду Тернопільської області від 25 жовтня 2019 року та розміру. На даний час відповідач обов`язок щодо утримання дитини вчасно не виконує, в результаті чого виникла заборгованість зі сплати щомісячних платежів. Так, згідно розрахунку заборгованості від 22.03.2022 року, складеною державним виконавцем Кременецького відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) Ковальчуком О.Д., на виконання судового наказу Кременецького районного суду №601/2014/19 від 25 жовтня 2019 року про стягнення аліментів з [PERSON] на утримання неповнолітньої дитини - сина [PERSON] , [INFO] , розмір заборгованості станом на 01.03.2022 становить 1989,25 гривень. Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем та становить 8\~952 грн. 30 коп., які позивачка просить стягнути із відповідача. Представник позивачки адвокат Чапаєва Г.М. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить їх задовольнити з підстав, що вказані у позовній заяві. Представник відповідача адвокат Сідоров В.М. в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що законодавством встановлені певні критерії, які необхідно враховувати при нарахуванні пені та стягнення її з відповідача. Одним із таких критеріїв є вина особи у тому, що аліменти не сплачуються; однак, вина [PERSON] в даному випадку відсутня, оскільки відповідач офіційно не працевлаштований та має нерегулярний мінливий дохід, а тому при першій можливості та отримані доходу сплачує аліменти на утримання сина [PERSON] . Крім того, [PERSON] матеріально змушений допомагати своїм батькам, які є особами похилого віку та потребують матеріальної допомоги у зв`язку з захворюваннями, що у них виявили. Окрім того, позивачкою не надано суду доказів того, що у відповідача змінився матеріальний чи сімейний стан, що слугувало б підставою для зміни способу та розміру аліментів. На даний час державним виконавцем у відповідності до чинного законодавства збільшено розмір аліментів, що стягуються із відповідача та становить 3\~071 грн. 50 коп.. Наданими стороною позивача доказами не підтверджується факт того що відповідач виїздить за кордон для праці та має за кордоном регулярний дохід. Просить відмовити у задоволенні вказаного позову в повному обсязі. 02.05.2022 ухвалою суду відкрито провадження по даній справі. 25.05.2022 представником позивачки адвокатом Чапаєвою Г.М. подано клопотання про проведення судових засідань в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду. 26.05.2022 ухвалою суду вищевказане клопотання задоволено. Суд, дослідивши матеріали справи, заслухавши учасників справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного: Із свідоцтва про народження слідує, що батьками [PERSON] , [INFO] є сторони по справі. Рішенням Кременецького районного суду Тернопільської області від 26 жовтня 2015 року шлюб між сторонами розірвано. Згідно свідоцтва про шлюб 03 січня 2019 року [PERSON] уклала шлюб із [PERSON] та змінила прізвище на « [PERSON] ». Із довідки № 8 від 11.03.2022 виданої Почаївською музичною школою слідує, що [PERSON] навчається у Почаївській музичній школі з 01.09.2020 по теперішній час, хореографія. Плата за навчання поступає від [PERSON] ,. Згідно довідки № 08-у від 14.03.2022, [PERSON] , [INFO] , дійсно навчається у 2-В класі опорного закладу Почаївська ЗОШ І-ІІІ ступенів Почаївської міської ради Тернопільської області. Зі слів класного керівника та мами учня забезпеченням шкільного приладдя займається лише мама [PERSON] .. Із повідомлення Кременецького відділу ДВС у Кременецькому районі Тернопільської області Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) № 144 від 22.03.2022 слідує, що на виконанні у відділі перебуває судовий наказ № 601/2014/19 від 25.10.2019 про стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання сина [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/4 заробітку ( доходу ) боржника, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 02.10.2019 року до досягнення дитиною повноліття. Даний наказ пред`явлений до виконання 08.11.2019. Згідно розрахунків заборгованості по аліментах [PERSON] згідно судового наказу № 601/2014/19, станом на 01.03.2022 сума заборгованості по аліментах з моменту призначення становить 1989 грн. 25 коп., а станом на 01.06.2022 1303 грн. 75 коп.. [PERSON] , [INFO] , є пенсіонеркою та з 13.05.2019 по 20.05.2019 знаходилась на стаціонарному лікуванні в Кременецькій ЦРЛ, що стверджується копією пенсійного посвідчення № [NUMBER] та випискою з медичної карти. Із виписки із медичної карти стаціонарного хворого за № 2039 слідує, що [PERSON] , [INFO] , знаходився на стаціонарному лікуванні в КНП «Кременецька опорна лікарня» з 06.06.2022 по 10.06.2022. Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно із ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів. Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2)доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст.ст. 183, 184 СК України суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у вигляді частки від заробітку (доходу) матері, батька дитини або у твердій грошовій сумі. Таким чином, підстави визначення розміру аліментів у частках від заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень ст. 182 СК України, так і положень ст. ст. 183, 184 СК України. У ч.1 ст.192 СК України встановлено, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч.3 ст.181 СК України). Ст.192 СК України вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом. З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки). Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й інші норми, щодо обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»). Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду. Таким чином, вимога одержувача аліментів про зміну способу їх стягнення може мати місце і внаслідок виникнення необхідності у збільшенні розміру аліментів. Водночас, правомірність такого способу захисту встановлюється судом з урахуванням фактичних обставин справи та залежить від наявності відповідних підстав, передбачених положеннями ст.ст. 182-184, 192 СК України. Водночас позивачка всупереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦК України не довела обставини, передбачені статтею 192 СК України (зміна майнового стану, зокрема і працевлаштування відповідача, чи сімейного стану її та дитини, погіршення стану здоров`я дитини), які могли б стати підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі й шляхом зміни способу та розміру їх стягнення. Саме наявність вказаних обставин є підставою для перегляду визначеного судом розміру аліментів, у тому числі і шляхом зміни способу та розміру їх стягнення. Тому суд вважає, що у задоволенні позовних вимог щодо зміни способу та розміру стягнення аліментів, визначених судовим наказом № 601/2014/19 слід відмовити. Згідно вимог ч. 1\~ст. 196 СК України\~у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. Неустойка (пеня) - це спосіб забезпечення виконання зобов`язання. Її завдання - сприяти належному виконанню зобов`язання, стимулювати боржника до належної поведінки. Однак таку функцію неустойка виконує до моменту порушення зобов`язання боржником. Після порушення боржником свого обов`язку неустойка починає виконувати функцію майнової відповідальності. Це додаткові втрати неналежного боржника, майнове покарання його за невиконання або невчасне виконання обов`язку сплатити аліменти. У пункті 22\~постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»\~вказано, що передбачена\~ст. 196 СК\~відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів. Відповідачем не надано суду жодних доказів щодо того, що заборгованість по аліментах утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів виконавцем. У\~статті 196 СК України\~не встановлено будь-яких обмежень щодо періоду нарахування пені, навпаки, в ній зазначено, що пеня нараховується за кожен день прострочення. Однак, зазначено про те, що розмір нарахувань не повинен перевищувати 100 відсотків заборгованості та у разі застосування до платника аліментів заходів, передбачених ч. 14\~ст. 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання. Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення означає, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів ураховується сума несплачених аліментів та кількість днів прострочення. Оскільки аліменти нараховуються щомісячно, строк виконання цього обов`язку буде різним, отже і кількість днів прострочення також буде різною залежно від кількості днів у місяці. Тобто, пеня за прострочення сплати аліментів повинна нараховуватися на всю суму несплачених аліментів за кожен день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, у якому не проводилося стягнення. Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі № 333/6020/16-ц (провадження №14-616цс18) відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15 та від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення. Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити на один відсоток. Однак, при проведенні розрахунку суд виходив із того, що зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і повинне виконуватися щомісяця, тому при розгляді спорів про стягнення на підставі частини першої\~статті 196 СК України\~пені від суми несплачених аліментів суд повинен з`ясувати розмір несплачених аліментів за кожним із цих періодичних платежів, установити строк, до якого кожне із цих зобов`язань мало бути виконане, та з урахуванням установленого - обчислити розмір пені виходячи із суми несплачених аліментів за кожен місяць окремо від дня порушення платником аліментів свого обов`язку щодо їх сплати до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, підсумувавши розміри нарахованої пені за кожен із прострочених платежів та визнавши її загальну суму. Згідно розрахунку пені за несвоєчасне виконання грошового зобов`язання, наданого стороною позивача, пеня за несвоєчасну сплату аліментів становить 8\~952 грн. 30 коп., а згідно розрахунку, що наданий стороною відповідача 5\~170 грн. 09 коп.. Сума пені за аліментами перевищує сто відсотків заборгованості відповідача зі сплати аліментів, яка станом на 01.03.2022 становить 1989 грн. 25 коп., згідно розрахунку державного виконавця від 22.03.2022, а тому до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] підлягає неустойка (пеня) зі сплати аліментів у розмірі не більше ста відсотків від суми заборгованості, а саме 1989 грн. 25 коп.. З врахуванням викладеного, суд приходить до переконання, що виникнення заборгованості зі сплати аліментів відбулося з вини відповідача, чого останнім не спростовано та з огляду на те, що розмір пені, про стягнення якої заявила вимогу позивач, перевищує загальний розмір заборгованості за аліментами, позовні вимоги підлягають до часткового задоволення шляхом стягнення з відповідача на користь позивача неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів в розмірі 1989 грн. 25 коп. Враховуючи вищенаведене та

Outcome: partial