Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-23 00:00:00

Стислий виклад позиції сторін. Представник позивачки [PERSON] - адвокат Яременко І.О. подав до суду позовну заяву до [PERSON] (відповідачка), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, територіальна громада села Заболотівці в особі Жидачівської міської ради, в якій просить визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом після смерті [PERSON] право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради Жидачівського району Львівської області, площею 2,80 умовних кадастрових гектари, згідно Сертифіката на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №5650 від 31.05.1997, виданого на підставі розпорядження голови Жидачівської райдержадміністрації № 333 від 30.02.1997 та зареєстрованого в книзі реєстрації сертифікатів по Бережницькій сільській раді за №16. В обґрунтування своїх вимог щодо предмета спору покликається на те, що [INFO] померла мати позивачки [PERSON] . Після її смерті відкрилася спадщина, до складу якої увійшло право на земельну частку (пай) на території Бережницької сільської ради, площею 2,80 умовних кадастрових гектари, належне померлій згідно Сертифікату на право на земельну частку (пай) серія ЛВ №5650 від 31.05.1997. До дня смерті і на день смерті разом із [PERSON] проживали дочка [PERSON] , внук [PERSON] та [PERSON] , онука [PERSON] . Від імені [PERSON] заповіт не посвідчувався. Оскільки позивачка проживала із матір`ю [PERSON] на час її смерті, не заявляла про відмову від спадщини, то фактично її прийняла, однак юридично не оформила. Згодом позивачка вирішила юридично оформити спадщину, а тому 25.01.2022 звернулася до приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу для видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті своєї матері [PERSON] , однак нотаріус відмовив у його видачі через відсутність у неї правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), що знаходиться на території Бережницької сільської ради, що належала померлій і є спадковим майном. Відповідачка правом на подання відзиву не скористалася. Представник третьої особи подав відзив (пояснення), в якому просить про розгляд справи за його відсутності на підставі наявних матеріалів (а.с.26). Позивачка та її представник у судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подав до суду заяву про розгляд справи за їх відсутності. Позовні вимоги підтримують в повному обсязі. Відповідачка у судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги визнає, наслідки визнання позову їй зрозумілі. Представник третьої особи у судове засідання не з`явився, однак скористався правом на подання відзиву, в якому просить справу розглядати за його відсутності на підставі наявних матеріалів. Заяви, клопотання, подані учасниками справи. Представником позивачки подано заяву про розгляд підготовчого засідання без участі позивачки та її представника і призначення справи до судового розгляду (а.с.27), заяву про розгляд справи за відсутності його та позивачки і підтримання позовних вимог у повному обсязі (а.с.35). Відповідачкою [PERSON] подано заяву про розгляд справи за її відсутності, визнання позовних вимог та розуміння наслідків визнання позову (а.с.32). Процесуальні дії у справі. Ухвалою від 16.02.2022 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі та призначено до відкритого підготовчого засідання в порядку загального позовного провадження (а.с.20-21). Ухвалою підготовчого засідання від 08.04.2022 відкладено підготовче засідання (а.с.28-29). Ухвалою підготовчого засідання від 20.05.2022 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.34). Ухвалою судового засідання від 24.06.2022 постановлено проводити розгляд справи без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (а.с.36). Суд, з`ясувавши обставини, на які позивачка посилається як на підставу своїх вимог, всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, надавши оцінку кожному доказу окремо та зібраним у справі доказам у цілому, доходить висновку, що позов підлягає задоволенню повністю виходячи з такого. Фактичні обставини, встановлені судом, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини. Батьками [PERSON] , [INFO] , є [PERSON] та [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження від 08.04.1954 (а.с.6). [PERSON] та [PERSON] уклали шлюб 08.10.1977. Після укладення шлюбу дружині змінено прізвище на « [PERSON] », про що свідчить свідоцтво про укладення шлюбу від 08.10.1977 (а.с.7). Згідно з свідоцтвом про смерть від 06.11.2019, [PERSON] померла [INFO] у с. Заболотівці Жидачівського району Львівської області (а.с. 8). Відповідно до витягу із Спадкового реєстру №68237240, спадкова справа після смерті [PERSON] не заводилася і свідоцтва про право на спадщину на її підставі не видавалися (а.с.10). Згідно з довідкою Жидачівської міської ради №410 від 15.11.2021, в с. Заболотівці Жидачівського району Львівської області дійсно проживала і була зареєстрована [PERSON] . Заборони та арешту на земельну частку (пай) [PERSON] немає. Разом з нею на день смерті були зареєстровані та проживали її дочка [PERSON] , онук [PERSON] , онук [PERSON] , онука [PERSON] (а.с.9). Довідкою управління у Стрийському районі Головного управління Держгеокадастру у Львівській області від 10.01.2022 встановлено, що у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) по Бережницькій сільській раді зареєстрований сертифікат серії ЛВ №5650 від 31.05.1997 на [PERSON] , реєстраційний номер 16. Площа земельної ділянки 2,80 в умовних кадастрових гектарах. Сертифікат видано на підставі розпорядження голови Жидачівської РДА від 30.05.1997 за №333. Державні акти на право приватної власності на землю взамін вищевказаного сертифіката не видавались (а.с.11). Постановою приватного нотаріуса Стрийського районного нотаріального округу Львівської області від 25.01.2022 відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті [PERSON] через відсутність правовстановлюючих документів на земельну частку (пай) (а.с.13). Зміст спірних правовідносин. Спірні правовідносини між сторонами виникли у зв`язку з наявність у позивачки права на спадкове майно (у порядку спадкування за законом) і неможливістю належного юридичного оформлення цього права у позасудовому порядку через його невизнання нотаріусом, який відмовив у видачі відповідного свідоцтва про право на спадщину. Норми права, які застосував суд, та мотиви їх застосування До спірних правовідносин, які виникли між сторонами, підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу Української РСР (даної - ЦК УРСР) та Цивільного кодексу України (далі - ЦК України). Так, згідно з положеннями частини 1, 2 статті 524 ЦК УРСР, спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Відповідно до статті 525 ЦК УРСР, часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Нормою статті 527 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті. Спадкоємцями за законом є особи, які входять у першу та другу черги спадкоємців за законом (статті 529, 530 ЦК УРСР), утриманці (стаття 531 ЦК УРСР), усиновлені та усиновителі (стаття 532 ЦК УРСР). Згідно з приписами частини 1 статті 529 ЦК УРСР, при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого. До числа спадкоємців першої черги належить також дитина померлого, яка народилася після його смерті. Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини (стаття 548 ЦК УРСР). Відповідно до частин першої, другої статті 549 ЦК УРСР, визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини. Згідно з пунктами 4, 5 Прикінцевих та Перехідних положень ЦК України, цей Кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності. Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності ЦК України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності. Правила книги шостої ЦК України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом. За змістом частини 3 статті 5 ЦК України, якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювалися актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав та обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності. Застосовані судом норми права регулюють вищенаведені спірні правовідносини та визначають обсяг суб`єктивних прав та юридичних обов`язків, якими наділені сторони в цих правовідносинах. Крім цього, суд зважає на роз`яснення, викладені у пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 №7 «Про судову практику у справах про спадкування». Мотивована оцінка наведених сторонами аргументів щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову. Судом встановлено на підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів, що [PERSON] на день смерті належало право на земельну частку (пай) площею 2,80 в умовних кадастрових гектарах, яка розташована на території Бережницької сільської ради, про що їй видано відповідний сертифікат серії ЛВ №5650 від 31.05.1997. За життя [PERSON] особистого розпорядження не зробила. Після її смерті [INFO] відкрилася спадщина, до якої входили належні їй права та обов`язки, які не припинилися внаслідок її смерті (у тому числі право на зазначену земельну частку (пай). З огляду на час смерті [PERSON] спадкування відбулося за законом за правилами, встановленими ЦК УРСР. Позивачка [PERSON] будучи спадкоємицею першої черги за законом (як дочка спадкодавиці) прийняла спадщину після її смерті, оскільки вчинила дії, що свідчать про це, а саме: проживала із спадкодавицею (матір`ю) на час відкриття спадщини та фактично вступила у володіння спадковим майном. Інші спадкоємці першої черги - відповідачка [PERSON] спадщину не прийняла, про що ствердила у поданій нею заяві. Таким чином, на переконання суду, [PERSON] має обґрунтоване право на зазначену земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом після смерті матері [PERSON] як спадкоємиця першої черги за законом, однак позбавлена можливості юридично оформити це право у визначений законом позасудовий спосіб у нотаріуса через відмову останнього у вчиненні нотаріальних дій. Враховуючи вищевикладене у своїй сукупності, а також зважаючи на те, що особисте майнове право [PERSON] не визнається, відтак позивачка має законні сподівання на судовий захист цього права в силу приписів статті 16 ЦК України, у зв`язку з чим і звернулася до суду, тому суд, з огляду на обґрунтованість та підставність позову, вважає, що позов слід задовольнити повністю. На підставі статей 524, 525, 529, 548, 549 Цивільного кодексу Української РСР, статті 5 та пункту 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України та

Outcome: approved