Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-04 00:00:00

08.10.2021 року представник позивача [PERSON] адвокат Пістрюга В.В. звернувся до суду із позовом до відповідача [PERSON] про припинення стягнення\~аліментів з\~батька,\~з яким\~проживає дитина\~та стягнення\~аліментів з\~матері,\~ в\~обґрунтування позову\~зазначено,\~що \~сторони перебували\~в зареєстрованому\~шлюбі з\~04.10.2002\~по 15.05.2014\~р.р..\~Від шлюбу\~мають двох\~неповнолітніх дітей:\~ [PERSON] ,\~ [INFO] \~та [PERSON] ,\~ [INFO] .\~За рішенням\~Жовтневого районного\~суду м.Кривого\~Рогу Дніпропетровської\~області від\~24.01.2012\~з позивача\~на утримання\~дітей стягнуто\~аліменти в\~розмірі 1/3\~частини зі\~всіх видів\~заробітку.\~Постановою Дніпропетровського\~апеляційного суду\~від 16.12.2020\~зменшено розмірі\~стягнутих аліментів\~ з\~1/3\~частини до\~ј частини.\~В лютому\~2021\~року донька\~ [PERSON] повністю\~перебувала на\~утриманні відповідача,\~оскільки проживала\~окремо від\~відповідача,\~а в\~липні 2021\~року на\~постійно переїхала\~жити \~до позивача\~та його\~нової родини.\~Таким чином\~донька [PERSON] ,\~знаходиться повністю\~на його\~утриманні,\~він забезпечує\~всі необхідним,\~сплачує позашкільні\~заклади,\~репетиторів,\~спортивні секції\~та інше.\~Тому з\~лютого 2021\~року припинив\~існувати обов`язок\~позивача зі\~сплати аліментів\~на утримання\~доньки [PERSON] \~на користь\~ [PERSON] ,\~тому просить\~ припинити\~стягнення аліментів,\~які були\~стягнуті постановою\~Дніпровського апеляційного\~суду від\~16.12.2020.\~ Виходячи\~з принципів\~розумності та\~справедливості,\~враховуючи потреби\~дитини,\~те що\~відповідачка є\~працездатною особою,\~зобов`язана нести\~витрати по\~утриманню неповнолітньої\~дитини,\~яка мешкає\~з позивачем,\~просить стягнути\~ з\~ [PERSON] \~аліменти на\~утримання доньки\~ [PERSON] ,\~ [INFO] ,\~в розмірі\~1/6\~частки її\~доходу,\~до повноліття\~дитини.\~ Ухвалою від 25.10.2021 позовна заява залишена без руху. Ухвалою суду від 08.11.2021 року відкрито провадження у справі у порядку загального позовного провадження, призначено підготовче засідання. Ухвалою від 07.12.2021 розгляд справи відкладено за клопотання відповідача. 24.01.2022 відповідач [PERSON] подана пояснення на позовну заяву, , вважає, що позивачем не надано достатньо документів, що підвереджували факт спільного проживання їх спільної дитини доньки [PERSON] , тому просить відмовити в задоволенні позову. Ухвалою суду від 24.01.2022 підготовче провадження закрито, справу призначено до судового розгляду по суті. \~ \~ \~ \~Ухвалою від 24.02.2022 розгляд справи відкладено в зв`язку з неявкою учасників процесу. Ухвалою від 24.05.2022 розгляд справи відкладено за клопотанням відповідача. Представник позивача адвокат Пістрюга В.В. до судового засідання не з`явився, подав до суду письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити з підстав викладених в позовній заяві, справу просив розглядати за його та позивача відсутності. У разі неявки відповідача не заперечував проти заочного розгляду справи. Відповідач [PERSON] у судове засідання не з`явилась, була належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи. Звернулась з клопотанням про відкладення розгляду справи в зв`язку з веденням на території України воєнного стану до закінчення воєнного стану. Виходячи з норм Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та практики Європейського суду, вимог п.11 частини 3 статті 2 ЦПК України щодо неприпустимості зловживання сторонами своїми процесуальними правами, щодо строку розгляду справи, суд не знаходить підстав для відкладення судового засідання. \~ \~ \~ \~При цьому, суд наголошує, оскільки, відповідно до рекомендацій роботи судів в умовах воєнного стану, оприлюднених Радою суддів України 02 березня 2022 року, при визначенні умов роботи суду у воєнний час, слід керуватися реальною поточною обстановкою, що склалася в регіоні на день розгляду справи. На день розгляду справи на території Дніпропетровської області не ведуться активні бойові дії, що свідчить про те, що поточна обстановка в Дніпропетровській області є стабільною. \~ \~ \~ \~Оскільки відповідач\~обізнана про\~час та\~місце розгляду\~справи,\~висловила свою\~позицію стосовно\~заявлених позовних\~вимог та\~скористався своїм\~правом на\~подачу пояснень,\~суд не\~вбачає підстав\~для відкладення\~розгляду справи. Суд, відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, з урахуванням згоди позивача на проведення заочного розгляду справи, вважає можливим ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів. Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, застосувавши до спірних правовідносин відповідні норми матеріального та процесуального права, встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правовідносини. Згідно ст.ст.13, 81 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Матеріалами справи встановлено та підтверджено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 04.10.2002 року. Шлюб розірвано на підставі рішення Жовтневого районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 15.05.2014 (а.с.16) Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: [PERSON] , [INFO] , свідоцтво про народження серії [NUMBER] та [PERSON] , [INFO] , серїї І-КИ (а.с.13,14) Рішенням Жовтневого районного суду міста Кривого Рогу від 24.01.2012 року з [PERSON] на користь [PERSON] стягнуто аліменти на утримання двох дітей: доньку [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , у розмірі 1/3 частини з його доходу, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 грудня 2011 до досягнення дітьми повноліття. Постановою Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020 зменшено розмір стягнутих аліментів з [PERSON] у цивільній справі №2-4569/11 на користь [PERSON] на утримання двох дітей: доньки [PERSON] , [INFO] та [PERSON] , [INFO] з 1/3 частини від усіх видів заробітку до ј частини від усіх видів заробітку [PERSON] , але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. (а.с.20-25) Обґрунтовуючи позов про припинення права відповідача на отримання аліментів, позивач посилався на те, що їх старша дочка [PERSON] , [INFO] з лютого 2021 року проживає окремо від відповідача [PERSON] . Спочатку мешкала в квартирі: [ADDRESS] , а з липня 2021 року проживає разом з ним за адресою: [ADDRESS] і повністю перебуває на його утриманні. Факт окремого проживання дитини [PERSON] від матері [PERSON] з лютого 2021 року за адресою: [ADDRESS] підтверджено, актом про проживання особи за місцем реєстрації від 12.07.2021 року, акт складено у присутності свідків (мешканців будинку 45: [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] та затверджений головою правлінням ЖБК «Рассвет-10» (а.с.28). Довідкою про реєстрацію місця проживання особи, виданої відділом реєстрації місця проживання громадян Виконавчого комітету Покровської районної в місті ради, відповідно до якої [PERSON] , [INFO] , зареєстрована за адресою: [ADDRESS] з 15.07.2021 (а.с.29) Положеннями частини першої та другої статті 95 ЦПК України встановлено, що письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Частиною четвертою та п`ятою статті 95 ЦПК України визначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством. Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу. Згідно зі статтями 76 , 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Разом з тим, згідно з ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів. При цьому згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Посилання відповідача,\~що вказані\~документи є\~не належним\~доказом по\~справі,\~ є\~не обґрунтованим.\~Крім того\~відповідачем не\~надано жодного\~доказу,\~що старша\~донька [PERSON] ,\~проживає з\~нею,\~та знаходиться\~на її\~утриманні.\~ Надані\~суду \~квитанції про\~переказ \~нею коштів\~на користь\~ [PERSON] ,\~підтверджує факт\~окремого проживання\~доньки. Враховуючи викладене, під час судового розгляду встановлено та підтверджується матеріалами справи, що на даний час Способи захисту сімейних прав та інтересів встановлені ч. 2 ст. 18 СК України, згідно якої, способами захисту сімейних прав та інтересів зокрема є встановлення правовідношення та припинення правовідношення, а також його анулювання. Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Відповідно до ст. 179 СК України, аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини. Той із батьків або інших законних представників дитини, на ім`я якого виплачуються аліменти, розпоряджається аліментами виключно за цільовим призначенням в інтересах дитини. Неповнолітня дитина має право брати участь у розпорядженні аліментами, одержаними на її утримання. Згідно зі ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. У підпункті 1 пункту 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів судам роз`яснено, що за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Відповідно до ст.273 СК України, згідно з якою якщо матеріальний або сімейний стан особи, яка сплачує аліменти, чи особи, яка їх одержує, змінився, суд може за позовом будь-кого з них змінити встановлений розмір аліментів або звільнити від їх сплати. Суд може звільнити від сплати аліментів осіб, зазначених у ст.267-271 цього Кодексу, за наявності інших обставин, що мають істотне значення. З аналізу статей вбачається, що припинення стягнення аліментів можливим є у тому випадку, коли одержувач аліментів, наприклад мати дитини не витрачає отримувані нею аліменти на дитину. У такому випадку відбувається припинення стягнення аліментів на ім`я одержувача аліментів - матері дитини. При цьому обов`язок батька - платника аліментів утримувати дитину не припиняється. Відтак, з урахуванням предмета даного спору (припинення стягнення аліментів на утримання дитини), однією з обставин, яка підлягає доказуванню у справі, є те, з ким саме з батьків проживає дитина на час звернення до суду з позовом і розгляду справи судом та ухвалення рішення по справі, зокрема з одержувачем аліментів чи з їх платником. При вирішенні цього спору суд також враховує правовий висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 04 вересня 2019 року (справа № 711/8561/16), відповідно до якого за своєю суттю аліменти - це кошти покликані забезпечити дитину усім необхідним для повноцінного розвитку, тому вони можуть бути стягнуті лише на користь того з батьків хто проживає із дитиною та бере більш активну участь у її вихованні. Відповідно до ч.2 ст.51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття. Як встановлено дитина проживає з батьком - позивачем по справі та повністю знаходиться на його утриманні, тобто змінились обставини, що впливають на стягнення аліментів на користь відповідача. Враховуючи загальні принципи регулювання сімейних відносин, способи захисту сімейних прав, суд вважає за необхідне захистити порушене право позивача шляхом припинення примусового стягнення на користь відповідача аліментів на утримання дитини [PERSON] , [INFO] , які стягуються на підставі постанови Дніпровського апеляційного суду від 16.12.2020. Припинення аліментів здійснюється за загальними принципами стягнення аліментів, враховуючи, що аліменти є поточними місячними платежами для поточного забезпечення потреб дитини, а також з метою необґрунтованого перерахування відповідачці аліментів за той період, коли дитина з нею не проживала і знаходилась у платника аліментів, то припинення стягнення аліментів має бути з дати подання позову до суду, тобто з 08.10.2021 року. Враховуючи вище викладене, позовні вимоги позивача про припинення стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, стягнення аліментів з матері є обґрунтованими та такими що підлягають задоволенню. Щодо позовних вимог про стягнення аліментів на утримання неповнолітної дитини, то суд дослідивши матеріали справи, встановив наступне. Згідно ст. 181\~СК України\~способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Згідно вимог ст. 182\~СК України\~при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідно до положень ст. 183\~СК України\~розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини. Статтею 191 СК України\~передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. З урахуванням обставин справи, а також того, що відповідач [PERSON] не надала суду належних та допустимих доказів про неможливість стягнення з неї аліментів в розмірі 1/6 частини всіх видів доходу, суд вважає вимоги позивача щодо стягнення з відповідача на його користь аліментів на утримання неповнолітньої дитини [PERSON] , обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Згідно\~ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць. На підставіст.141\~ЦПК України,\~судовий збір\~підлягає стягненню\~з відповідача\~на користь\~держави. На підставі викладеного,

Outcome: approved