Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-08 00:00:00

03 травня 2022 року [PERSON] в собі свого представника - адвоката Дімітренка В.Є. зве- рнувся до суду з позовною заявою, в якій просив визнати зща ним право власності на земельну ді- лянку, посилаючись на наступні обставини. [INFO] помер його батько [PERSON] в с.Приморське Татарбунарського (ни- ні Білгород-Дністровського) району Одеської області, після смерті якого залишилась земельна ді- лянка площею 1,5 га на території Приморської сільської ради, згідно державного акта на право при ватної власності на землю серії І-ОД № 008826, виданого Татарбунарською райдержадмінстрацією 25.05.2004 р. Вказану земельну ділянку мають право успадкувати у першу чергу він та його сестра [PERSON] . Але сестра не бажає приймати у спадок час- тину земельної ділянки після смерті померлого батька і тому він притягує її у якості відповідача у справі. Шестимісячний строк на прийняття спадщини він не пропустив, оскільки на день смерті ба тька проживав з ним і був зареєстрований у його будинку по [ADDRESS] , що підтверджується довідкою Лиманської сільської ради Білгород- Дні- стровського району. 02.05.2022 р. він звернувся до ьнотаріуса з приврду прийняття у спадок зазна- ченої земельної ділянки після смерті батька, але отримав від нього відмову, у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ, а саме - оригінал державного акту на право приватної власності на землю та рекомендовано звернутися з позовом до суду про визнання права власності на земельну ділянку. Вважає, що ще при житті батьком був втрачений оригінал державного акту на земельну ділянку, тому до позовної заяви долучає копію державного акту на земельну ділянку та копію витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, крім того ним подана об`ява до газети «Татарбунарський вісник» про втрату державного акту на землю. Вважає, що в державному акті на право приватної власності на землю помилково записано прізвище його батька « [PERSON] » замість правильного « [PERSON] », оскільки згідно витягу з державного земельного кадастру про земельну ділянку, який виготовлено пізніше, а саме 30.01.2018 р. прізвище вказано « [PERSON] », згідно паспорту [NUMBER] , виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одесь- кій області 19.06.1996 р., податковий номер [NUMBER] . Зважаючи на те, що успадкувати земе- льну ділянку у нотаріальному порядку він не має можливості, просив визнати за ним право влас- ності на земельну ділянку, після смерті його батька. Представник позивача у судове засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність, повністю підтримуючи позовні вимоги (а.с.35). Відповідач у судове засідання також не з`явилася, надала до суду заяву, в якій просила роз- глянути справу у її відсутність, проти позовних вимог не заперечувала (а.с.31). Як передбачено ч.3 ст.200 ЦПК України, суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження за наявними у справі доказами у зв`язку з визнанням позову відповідачем. Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про роз- гляд справи за його відсутності. У такому разі фіксування судового засідання за допомогою звуко- записувального технічного засобу, у відповідності з вимогами ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійс- нюється. Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачами позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. В силу ч.1 ст.82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають до- казуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добро- вільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по су- ті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників. Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог. З копії паспорту [NUMBER] , виданого Татарбунарським РВ УМВС України в Одеській області 04.07.1996 р.. та свідоцтва про народження серії [NUMBER] (а.с.4-5, 6) вбачається, що позивач народився [INFO] в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області, його батьками зазначені " [PERSON] та [PERSON] " (російською мовою). Копією свідоцтва про смерть серії [NUMBER] (а.с.7) підтверджується, що [PERSON] помер [INFO] в с.Приморське Татарбунарського району Одеської області. Згідно копії державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 008826 (а.с.8- 9) [PERSON] на підставі розпорядження Татарбунарської райдержадміністрації Одеської об- ласті від 23.01.2004 р. № 22/А-2004 було передано у приватну власність земельну ділянку площею 1,5 га в межах згідно з планом. Земельна ділянка розташована на території Приморської сільської ради. Землю передано для ведення особистого селянського господарства. Акт зареєстровано в Кни зі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 80. Як видно з копії витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку № НВ-510582 7882018 від 30.01.2018 р., наданого на заяву позивача, земельна ділянка кадастровий номер 51250 83900:01:001:0297, площею 1,5006 га. форма власності приватна, вид користування земельної діля- нки для ведення особистого селянського господарства, власником зазначено [PERSON] , по- датковий номер 1282203098 (а.с.10-12). Згідно звіту про експертну грошову оцінку ФОП [PERSON] (а.с. 13-14), вартість земельної ді- лянки загальною площею 1,5006 га, для ведення особистого селянського господарства, що перебу- вала у власності [PERSON] (нині померлого), розташованої за адресою: Одеська область, Біл город-Дністровський (колишня назва Татарбунарський) Лиманська сільська рада (колишня назва - Приморська сільська рада) (за межами населеного пункту) станом на 27.01.2022 р. складає 98697 грн. З довідки виконкому Лиманської сільської ради № 541 від 08.11.2021 р. (а.с.15) слідує, що на день смерті [PERSON] , [INFO] , який був зареєстрований та проживав за адресою: [ADDRESS] , крім нього у будинку були зареєстровані: [PERSON] , син померлого - 1969 р. народження, [PERSON] - дочка померлого - 1976 р. народження, [PERSON] , онука померлого - [INFO] , та [PERSON] , онук померлого - 2001 р.н. Відмова нотаріуса (а.с.16) свідчить про неможливість позивача отримати свідоцтво про право на спадщину за законом, на майно, а саме: земельну ділянку площею 1,50 га на території Лиман- ської сільської ради, згідно державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 008826, виданого Татарбунарською райдержадміністрацією Одеської області 25.05.2004 р., яке за- лишилось після смерті спадкодавця [PERSON] , померлого [INFO] , у зв`язку з тим, що відсутній правовстановлюючий документ на вищевказану земельну ділянку на ім`я спадкодавця. Газета "Татарбунарский вестник" № 16 від 05.05.2022 р. містила оголошення про недійсність втраченого державного акту на право приватної власності на землю серії І-ОД № 008826, виданий на ім`я [PERSON] , що видно з її копії (а.с.28-29). Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 (абз.3) своєї постанови № 7 від 30.05. 2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження. За змістом ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків /спадщини/ від фізи- чної особи, яка померла /спадкодавця/, до інших осіб /спадкоємців/. Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, як передбачено ст.1217 ЦК України. Право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збе- реженням її цільового призначення, що визначено ч.1 ст.1225 ЦК України. Згідно ст.1233 ЦК України, заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок сво єї смерті. Відповідно до ч.1 ст.1235 ЦК України, заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин. В силу ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спад- щину чи не прийняти її. За змістом ч.1 ст.1275 ЦК України, якщо від прийняття спадщини відмовився один із спадкоєм- ців за заповітом, частка у спадщині, яку він мав право прийняти, переходить до інших спадкоємців за заповітом і розподіляється між ними порівну. За встановлених обставин, які підтверджуються дослідженими судом належними та допустими- ми доказами, за відсутності заперечень відповідача, суд вважає, що права позивача мають бути за- хищені шляхом визнання за ним, як спадкоємцем за законом, права власності на земельну ділянку, що залишилася після [PERSON] , який помер [INFO] . На підставі викладеного,

Outcome: approved