Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-19 00:00:00

\~ \~ \~ \~ \~ \~ \~ \~До Миронівського районного суду Київської області з вищевказаним позовом звернулась [PERSON] та просила суд: -визнати недійсним та скасувати свідоцтво на право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видане [PERSON] 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко Валентиною Василівною зареєстроване в реєстрі за № 3236; -скасувати запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомо мого майна: 1917045832229, номер запису про право власності: 33500980 від 25 вересня 2019 року. Позовні вимоги обґрунтувала тими обставинами, що [INFO] помер її рідний дядько, [PERSON] , який постійно проживав разом з позивачем в [ADDRESS] . Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно в т.ч. земельна ділянка площею 2,3743 га з кадастровим номером 32229811200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, право на яку має позивач, як спадкоємець п`ятої черги, який прийняв спадщину, подавши відповідну заяву про прийняття спадщини до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. Також із заявою про прийняття спадщини після смерті [PERSON] до приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Шепітко В.В. звернулась [PERSON] , яка перебувала із спадкодавцем у зареєстрованому шлюбі, а тому відповідно до вимог ст. 1261 ЦК України являлася спадкоємцем першої черги. Однак, рішенням Миронівського районного суду Київської області від 31 грудня 2020 року було задоволено позов [PERSON] до [PERSON] , третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, приватний нотаріус Миронівського нотаріального округу Головного територіального управління юстиції Київської області Шепітко Валентина Василівна про усунення від права на спадкування та усунуто спадкоємця [PERSON] від права на спадкування за законом на майно, яке залишилося після смерті [INFO] спадкодавця [PERSON] . Як наслідок, на даний час позивач являється єдиним спадкодавцем, який прийняв спадщину після смерті [PERSON] . Разом з тим, вона не має можливості оформити свої спадкові права, оскільки згідно повідомлення нотаріуса від 14 квітня 2021 року за №148/02-14 їй не може бути видане свідоцтво про право на спадщину після смерті [PERSON] з тих підстав, що 25 вересня 2019 року за реєстровим № 3236 спадкоємець [PERSON] вже отримала свідоцтво право на спадщину за законом на зазначену вище земельну ділянку. При цьому, з повідомлення нотаріуса вбачається, що підставою для відмови у видачі позивачу свідоцтво про право на спадщину є не відсутність у позивача права на спадкування, а видане відповідачу свідоцтво про право на спадкування. Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 20 квітня 2021 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, серія та номер 3236, виданого 25 вересня 2019 року, видавник: [PERSON] , приватний нотаріус Миронівського районного нотаріального округу Київської області, право власності на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва було зареєстровано за [PERSON] , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1917045832229, номер запису про право власності: 33500980 від 25 вересня 2019 року. Таким чином, способом захисту позивача цивільних прав та інтересів може бути визнання недійним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, виданого [PERSON] 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області і зареєстровано в реєстрі за № 3236, а також скасування запису у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на дану земельну ділянку, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1917045832229, номер запису про право власності 33500980 від 25 вересня 2019 року. У судовому засіданні представник позивача адвокат Ящук Л.А. позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві. Представник відповідача [PERSON] в судовому засіданні позовні вимоги не визнав, заперечував проти задоволення позову обґрунтовуючи свою позицію тим, що відповідач являється не належним відповідачем, оскільки нею було надано довіреність на переоформлення документів на іншу особу, оскільки вона являється громадянином Росії. Заслухавши пояснення сторін, дослідивши письмові матеріали суд дійшов до наступного висновку. Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що \~кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Згідно свідоцтва про смерть серії [NUMBER] , зареєстрованого виконавчим комітетом Владиславської сільської ради Миронівського району Київської області, [INFO] помер [PERSON] , [INFO] (а.с. 8). Після смерті [PERSON] залишилось спадкове майно, зокрема земельна ділянка площею 2,3743 га з кадастровим номерої 3222981200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарног сільськогосподарського виробництва, розташована на території Владиславськс сільської ради Миронівського району Київської області. Із матеріалів справи судом встановлено, що позивач є рідною донькою спадкодавця [PERSON] а відповідач його дружиною, із якою він перебував у зареєстрованому шлюбі. Отже у відповідності до ст. 1261 Цивільного кодексу України як позивач так і відповідач є спадкоємцями [PERSON] першої черги. Із матеріалів спадкової справи [PERSON] вбачається, що заяви про прийняття його спадщини подали як позивач так і відповідач. В матеріалах справи відсутні докази того, що [PERSON] на випадок своєї смерті зробив заповіт, а тому в силу норми ст. ст. 1217, 1223 Цивільного кодексу України спадкування має здійснюватися за законом. Із матеріалів справи вбачається, що приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепітко В.В. 25 вересня 2019 року відповідачу було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті [PERSON] , зокрема на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номерої 3222981200:01:004:0027 та цільовим призначенням для ведення товарног сільськогосподарського виробництва, розташована на території Владиславськс сільської ради Миронівського району Київської області. В подальшому відповідач зареєструвала за собою право власності на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1917045832229, номер запису про право власності: 33500980 від 25 вересня 2019 року. Проте 31 грудня 2020 року Миронівський районний суд Київської області прийняв рішення (справа №371/1083/19), яким відповідача було усунуто від права на спадкування за законом на майно, яке залишилося після смерті [PERSON] , оскільки вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік та тяжку хворобу був у безпорадному стані. Це рішення суду набрало законної сили 18 січня 2021 року, а отже у відповідності до ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для всіх органів державної влади і підлягає виконанню на всій території України. Усуваючи відповідача від спадщини [PERSON] суд фактично встановив відсутність її права на спадщину останнього. За нормою ст. 1301 Цивільного кодексу України свідоцтво про право на спадщину визнається недійсним за рішенням суду, якщо буде встановлено, що особа, якій воно видане, не мала права на спадкування. Із повідомлення Приватного нотаріуса Миронівського районного нотаріального округу Головного територіального управління юстиції у Київській області Шепітко В.В. від 14 квітня 2021 року № 148/02-14 вбачається, що позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку, площею 2,3743 га, кадастровий номер: 3222981200:01:004:0027 для ведення товарного сільськогосподарського виробництва та рекомендовано звернутися до суду для захисту своїх законних прав та інтересів з позовом про скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого області 25 вересня 2019 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської Шепітко В.В. зареєстровим № 3236. За таких обставин суд приходить до висновку про обґрунтованість та правомірність вимоги позивача про необхідність визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, видане [PERSON] 25 жовтня 2019 року приватним нотаріусом Миронівського районного нотаріального округу Київської області Шепітко Валентиною Василівною, зареєстроване в реєстрі за №3236. Позовна вимога про скасування запису в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за [PERSON] на земельну ділянку площею 2,3743 га з кадастровим номером 3222981200:01:004:0027, цільове призначення: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 1917045832229, номер запису про право власності: 33500980 від 25 вересня 2019 року є похідною, від першої та підлягає задоволенню зважаючи на наступне. Згідно з ст.\~14\~Конституції України право власності на землю гарантується. Це право набувається і реалізується громадянами виключно відповідно до закону. Як передбачено ч. ч. 1, 2 ст. 78 Земельного кодексу України, право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, цього Кодексу, а також інших законів, що видаються відповідно до них. Відповідно до ч. 1 ст. 321 Цивільного кодексу України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», у разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37\~цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього\~Закону. Оскільки відповідач була усунута від спадщини [PERSON] , видане їй свідоцтво про право на спадщину визнається не дійсним та скасовується, то відповідно і запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно щодо реєстрації права власності на спірну земельну ділянку за нею також підлягає скасуванню. На підставі наведеного та

Outcome: approved