Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-29 00:00:00

18 жовтня 2021 року позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки, в якому просить стягувати з [PERSON] на її користь аліменти на утримання їх неповнолітньої доньки [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи від дня пред`явлення позову до суду до досягнення повноліття дитиною. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що з відповідачем по справі вона перебувала у шлюбі з 15.09.1990 року, який був розірваний за рішенням суду 13.02.2020 року за позовом [PERSON] . Від шлюбу мають неповнолітню доньку, яка проживає разом із позивачем по справі та перебуває на її утриманні. Зазначає, що відповідач по справі не виконує своїх батьківських обов`язків щодо утримання їх дитини та не надає матеріальної допомоги. Наразі вони з донькою проживають в США, штат Каліфорнія , коштів, що вона отримує не вистачає на самостійне забезпечення належного рівень життя та розвитку доньки, відповідач же фізично здоровий, інших утриманців немає, працює, проте розмір його заробітку їй невідомий. Ухвалою судді Центрального районного суду м.Миколаєва від 30.12.2021 року дану справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв`язку, просить задовольнити позов з викладених підстав. Позивач надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність в зв`язку, просить терміново розглянути її справу та задовольнити позов з викладених підстав. Відповідач в судові засідання неодноразово не з`явився, повідомлявся судом належним чином, ні відзиву, ні письмових пояснень, ні будь-яких доказів щодо суті спору суду не надав. З урахуванням особливої категорії справи щодо захисту прав дітей на забезпечення рівня життя та здоров`я, з огляду на особливу вразливість позивачів у категорії справ про стягнення аліментів на утримання дітей , враховуючи, що відповідач за майже рік з отримання позовної заяви жодного разу не надав суду жодних заперечень та доказів на підтвердження своїх заперечень проти позову - судом ухвалено про заочний розгляд справи в порядку ст. 280-281 ЦПК України. Розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 2\~ст. 247 ЦПК України. Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку. Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, від якого мають доньку [PERSON] , [INFO] . Відповідачем не надано суду доказів, що на його утриманні перебувають інші особи, що його матеріальний стан, стан його здоров`я не дозволяє сплачувати аліменти на утримання дітей. Відповідно до ч. 3\~ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу або у твердій грошовій сумі. Відповідно до\~частини 1\~статті 182\~СК України,\~при визначенні\~розміру аліментів\~суд враховує:\~1)\~стан здоров`я\~та матеріальне\~становище дитини;\~2)\~стан\~здоров`я\~та матеріальне\~становище\~платника\~аліментів;\~3)\~наявність\~у\~платника аліментів\~інших\~дітей,\~непрацездатних\~чоловіка,\~дружини,\~батьків,\~дочки,\~сина; 3-1)\~наявність на\~праві власності,\~володіння та/або\~користування у\~платника аліментів\~майна та\~майнових прав,\~у тому\~числі рухомого\~та нерухомого\~майна,\~грошових коштів,\~виключних прав\~на результати\~інтелектуальної діяльності,\~корпоративних прав; 3-2)\~доведені стягувачем\~аліментів витрати\~платника аліментів,\~у тому\~числі на\~придбання нерухомого\~або рухомого\~майна,\~сума яких\~перевищує десятикратний\~розмір прожиткового\~мінімуму для\~працездатної особи,\~якщо платником\~аліментів не\~доведено джерело\~походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Частиною 2 статті 182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний гарантований\~розмір аліментів\~на одну\~дитину не\~може бути\~меншим,\~ніж 50\~відсотків прожиткового\~мінімуму для\~дитини відповідного\~віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Частиною 1\~ст. 182 СК України\~передбачено, що частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом. Аналіз наведених норм закону дає підстави для висновку, що за загальним правилом спосіб виконання батьками своїх обов`язків по утриманню неповнолітніх дітей, зокрема, сплаті аліментів, залежить від домовленості між ними, однак, у разі відсутності такої домовленості той з батьків, з ким проживають діти, має право звернутися до суду з відповідним позовом і в цьому разі аліменти на них можуть бути присуджені в частці від заробітку (доходу) їх матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі. Факт відсутності у батька або матері можливості надавати дітям відповідного розміру утримання не є у переліку обставин, які враховуються судом при визначенні розмірів аліментів. Ця обставина не звільняє батьків від обов`язку по утриманню дітей, проте, безумовно, враховується судом при визначенні розміру аліментів. Відповідно до вимог ст. ст.\~13,\~81 ЦПК України\~суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданих відповідно до вимог цього\~Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб які беруть участь у справі. При цьому, кожна із сторін зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, частиною дев`ятою\~статті 7 СК України\~визначено, що сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована\~постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року\~та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини. Визначаючи розмір стягуваних аліментів, суд враховує матеріальне становище сторін та неповнолітньої дитини, та те що сторони не змогли добровільно досягнути згоди про розмір сплачуваних аліментів, а також, що обов`язок утримувати дітей покладається рівною мірою на матір і батька. Враховуючи викладене, виходячи з засад справедливості, добросовісності та розумності, беручи до уваги потреби дитини , суд приходить до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити частково та стягувати з відповідача на користь позивача аліменти на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходів), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на дитину . Відповідно до частини 1 статті 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, тобто з 18 жовтня 2021 року. На підставі частини 6 статті 141 ЦПК України, частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір у розмірі 908 грн. На підставі пункту 1 частини першої\~статті 430 ЦПК України, судове рішення слід допустити до негайного виконання в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Outcome: partial