Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

20.10.2021 [PERSON] звернувся до Дарницького районного суду м. Києва із позовом до УДП «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні та компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати. Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач 22.05.2020 на підставі п.1 ст.36 КЗпП України звільнений з роботи з Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС». Відповідачем не виплачено усі належні до сплати виплати, внаслідок чого заборгованість перед позивачем на момент його звільнення становила 33 370,52 грн. Позивач неодноразово звертався до відповідача з проханням виплатити йому заборгованість із заробітної плати, але останній не виконував зобов`язання перед позивачем. Середньоденна заробітна плата позивача становить 402,74 грн. Оскільки період затримки виплати становить 342 дня (період затримки з 22.05.2020 по 30.09.2021), позивач просить стягнути з відповідача 137 737,08 грн. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 25.10.2021 суд залишив позов без руху з огляду на його невідповідність вимогам ч.4 ст.177 ЦПК України, надав позивачу строк для усунення недоліків, який не може перевищувати 10 днів з дня вручення ухвали. 05.11.2021 до суду надійшла заява про усунення недоліків відповідно до вимог ухвали від 25.10.2021 у встановлений судом строк. Ухвалою Дарницького районного суду м. Києва від 10.11.2021 відкрито провадження у справі, справу вирішено розглядати в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, установлено відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву. 28.11.2022 відповідач подав відзив на позовну заяву, згідно з яким частково визнає позовні вимоги, а саме не заперечує проти стягнення на користь позивача компенсації за втрату частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати у розмірі 2 856,16 грн та середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні з роботи в розмірі 3 337,00 грн. Свою позицію обґрунтував наступним. Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні в розмірі 137 737,08 грн зазначив таке. Позивач 20 років працював у відповідача, 22.05.2020 звільнився. В період з червня по серпень 2020 року відповідачем частково виплачено заробітну плату в розмірі 6 038,84 грн. В подальшому на рахунки відповідача накладено арешт, тому останній не мав змоги виплачувати заборгованість із заробітної плати. В подальшому відповідачем виплачено заборгованість по заробітній платі в розмірі 27 331,68 грн. Щодо позовної вимоги простягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати зазначив таке. Щомісячний фонд оплати праці всіх працівників Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» становить 900 000, грн., а заборгованість по зарплаті - 1 496 077,00 грн, тому заявлена позивачем сума компенсації позбавить можливості отримання поточної заробітної плати діючими працівниками. Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовна заява обґрунтована та така, що підлягає задоволенню виходячи з наступного. Згідно з наказом № 23-ВК від 02.02.1999 [PERSON] прийнятий на роботу до Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» на посаду охоронця. Наказом № 120-ВК від 20.05.2020 [PERSON] звільнений з Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» за угодою сторін на підставі п.1 ст.36 КЗпП України. 25.06.2021 засобами поштового зв`язку «Укрпошта» [PERSON] надіслав керівнику Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» вимогу про проведення повного розрахунку. Згідно з довідкою від 01.07.2021 наданою Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» заборгованість перед [PERSON] на момент його звільнення на 22.05.2020 - 33 370.52 грн, з них компенсація за невикористані відпустки 22 129,38 грн (78 днів). З травня 2020 року до часу отримання запиту було проведено наступні виплати на користь [PERSON] : 30.06.2020 - 1 000,00 грн; 07.07.2020 - 1 000,00 грн; 20.07.2020 - 538,84 грн; 21.07.2020 - 500,00 грн; 31.07.2020 - 500,00 грн; 03.08.2020 - 500,00 грн; 04.08.2020 - 500,00 грн; 05.08.2020 - 500,00 грн; 07.08.2020 - 500,00 грн; 17.08.2020 - 500,00грн. Станом на 25.06.2021 заборгованість по заробітній платі складає 27 331,68 грн. Розмір заробітної плати за останні два календарні місяці роботи: за березень 2020 року - відпрацьовано 21 р.д. - 8 334,84 грн за квітень 2020 року - відпрацьовано 21 р.д. - 8 580, 29грн. Згідно з наданим 20.07.2021 вих. № 1/01-04-684 Українським Державним підприємством по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС» повідомленням щодо вимоги про проведення повного розрахунку вбачається, що у підприємства існують обставини, які унеможливлюють задоволення в повному обсязі вимоги виплати заборгованості по заробітній платі, оскільки постановою державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції накладено арешт на грошові кошти підприємства, що містяться на банківських рахунках. Зазначені обставини об`єктивно унеможливлюють виконання зобов`язань підприємства в частині виплати всіх сум, що належать звільненим працівникам на день звільнення, визначених ст.116 КЗпП України. Вишгородським районним відділом державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкриті виконавчі провадження № 63163907, 63163994, 66150058. Голосіївським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) відкрито виконавче провадження № 64885428. Згідно з видатковим касовим ордером від 23.07.2021 позивачу сплачено заробітну плату за червень 2019 року в розмірі 4 800, грн., за жовтень - 5 631,68 грн, а всього 10 431,68 грн. Згідно з видатковим касовим ордером від 25.07.2021 позивачу сплачено заробітну плату за травень 2020 року в розмірі 5 000,00 грн. Згідно з платіжним дорученням № 767 від 30.09.2021 позивачу сплачено заробітну плату за травень 2020 року в розмірі 11 900,00 грн. Щодо позовної вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні суд зазначає таке. Статтею 116 Кодексу Законів про Працю України (далі -КЗпП України) передбачено, що при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник в день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. Про нараховані суми, належні працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган повинен письмово повідомити працівника перед виплатою зазначених сум. Згідно зі статтею 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Таким чином, непроведення з вини власника або уповноваженого ним органу розрахунку з працівником у зазначені строки є підставою для відповідальності, передбаченої статтею 117 Кодексу, тобто виплати працівникові його середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку. Після ухвалення судового рішення про стягнення заборгованості із заробітної плати роботодавець не звільняється від відповідальності, передбаченої статтею 117 КЗпП України, а саме виплати середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, тобто за весь період невиплати власником або уповноваженим ним органом належних працівникові при звільненні сум. Середній заробіток для виплати працівникові компенсації за час затримки розрахунку при звільненні визначається відповідно до статті 27 Закону України "Про оплату праці" за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року № 100 (далі - Порядок). Відповідно до пункту 2 Порядку середньомісячна заробітна плата працівника обчислюється виходячи з виплат за останні два календарні місяці роботи, що передують події, з якою пов`язана виплата, тобто, що передують дню звільнення працівника з роботи. Згідно з пунктом 5 Порядку основою для визначення загальної суми заробітку, що підлягає виплаті за час затримки розрахунку при звільненні, є середньоденна (середньогодинна) заробітна плата працівника, яка відповідно до пункту 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період. Згідно з розрахунком, зазначеним позивачем в позовній заяві, середній заробіток за час затримки становить 137 737,08 грн та розрахований наступним чином: Середньоденна заробітна плата: (8 334,84 + 8 580,29)/42=402,74 грн, з яких: 8 334,84 грн та 8 580,29 грн - розмір заробітної плати за останні два календарні місяці згідно довідки Українського Державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «УКРІНТЕРАВТОСЕРВІС», 42 - кількість відпрацьованих робочих днів за останні два календарні місяці роботи. Період затримки становить з 22.05.2020 по 30.09.2021. Кількість робочих днів за час затримки виплати - 342 дні. Середній заробіток за час затримки виплати заробітної плати при звільненні за весь період: 402,74 грн х 342 робочих днів = 137 737,08 грн. Оскільки відповідачем зазначений розрахунок не спростовано, а також враховуючи його позицію щодо часткового визнання розміру середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати при звільненні, в обґрунтування якої він посилається на розмір фонду заробітної плати та наявної заборгованості зі сплати заробітної плати працівникам підприємства, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги, оскілки наявна у підприємства заборгованість перед іншими працівниками не звільняє його від відповідальності, передбаченої ст.117 КЗпП України. Щодо позовної вимоги про стягнення компенсації втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплатисуд зазначає таке. Відповідно до ст.1 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи). Відповідно до ст.2 ЗУ «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати (далі - компенсація) провадиться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів. Під доходами слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата. Перелік таких доходів наведено в пункті 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159. Відповідно до ст.34 ЗУ «Про оплату праці» компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому законодавством. Відповідно до пункту 4 Порядку № 159 сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100. Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається. Щомісячні індекси споживчих цін публікуються Держкомстатом. Нарахування компенсації провадиться один раз безпосередньо перед виплатою заборгованості із заробітної плати. Виплачується компенсація в місяці, в якому здійснюється виплата заборгованості із заробітної плати за відповідний місяць (пункт 5 Порядку № 159). Позивач надав розрахунок, відповідно до якого компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати за період з вересня 2020 року по липень 2021 року становить 2 856,16 грн. Враховуючи, що відповідачем також не спростовано зазначений розрахунок, у відзиві на позовну заяву він визнає зазначену суму компенсація втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням строків її виплати, суд дійшов висновку про задоволення позовної вимоги. Щодо розподілу судових витрат, суд виходить з наступного. Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позов задоволено повністю, згідно з ч.1, ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1 405,90 грн.

Outcome: approved