Jurisdiction: civil
Date: 2022-07-03 00:00:00

До Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська у березні 2020 року надійшов вищезазначений позов, в якому позивач просить суд стягнути з [PERSON] суму сплаченого відшкодування у розмірі 39\~285,82 грн. та вирішити питання розподілу судових витрат. В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 29.09.2016 між автомобілем номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем держаний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] сталася ДТП. Постановою Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська від 02 листопада 2016 року, винним у ДТП яке мало місце 29.09.2016 визнано [PERSON] . Оскільки цивільно-правова відповідальність [PERSON] не була застрахована, а вищезазначені автомобілі в результаті ДТП отримали механічні пошкодження, М(Т)СБУ було сплачено, за заявою [PERSON] , страхове відшкодування у сумі 39\~285,82 грн. У зв`язку з тим, що [PERSON] у добровільному порядку не відшкодував М(Т)СБУ суму виплаченого страхового відшкодування, позивач вимушений звернутися до суду з даним позовом. Ухвалою судді Бабушкінського районного суду м. Дніпропетровська Сліщенка Ю.Г. від 10.04.2020 відкрито провадження у справі. У зв`язку із звільненням судді [PERSON] у відставку справу було передано судді Кондрашову І.А. яким за ухвалою від 13.04.2021 її прийнято до провадження та вирішено проводити розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін. Представник позивача просив провести розгляд справи за його відсутності. Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї зі сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Судом було встановлено зареєстроване місце проживання відповідача. На його адресу судом було направлено копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позову разом з доданими матеріалами, а також запропоновано відповідачу подати заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного провадження та відзив на позовну заяву. Будь-яких заяв, клопотань, відзиву від [PERSON] не надходило. Отже, оскільки до суду не надійшло клопотання відповідача про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження із викликом сторін та проведенням судового засідання, суд, враховуючи ціну позову, категорію та складність справи, характер і обсяг доказів, дійшов висновку про розгляд спору за наявними у справі матеріалами (доказами), без проведення судового засідання. В силу положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Дослідивши матеріали справи, вирішивши питання чи мали місце обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги та якими доказами вони підтверджуються, чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження, яку правову норму належить застосувати до цих правовідносин, суд приходить до таких висновків. Судом встановлено,\~що постановою Бабушкінського районного суду м.Дніпропетровська від 02.11.2016 [PERSON] визнано винним у ДТП, яке мало місце 29.09.2016 між автомобілем номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] та автомобілем держаний номерний знак [NUMBER] під керуванням [PERSON] . 30.09.2016 [PERSON] подано повідомлення до М(Т)СБУ про дорожньо транспортну пригоду та 27.11.2016 заяву про здійснення відшкодування шкоди спричиненої в результаті ДТП, в яких зазначено реквізити необхідні для проведення виплати. Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу власником автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] є [PERSON] . Згідно з висновком автотоварознавця [PERSON] по визначенню вартості матеріального збитку нанесеного власнику автомобіля реєстраційний номер [NUMBER] , вартість об`єкту оцінки становить 56\~118, 25 грн. Відповідно до наказів М(Т)СБУ за №568, було вирішено сплатити [PERSON] відшкодування у розмірі 700,00 грн. та 38\~585,82 грн. Згідно з платіжними дорученнями №1711рв [PERSON] 02.03.2017 було перераховано М(Т)СБУ, у рахунок відшкодування шкоди спричиненої в результаті ДТП, 700,00 грн. Відповідно до платіжного доручення №568рв [PERSON] 26.01.2017 було перераховано М(Т)СБУ, у рахунок відшкодування шкоди спричиненої в результаті ДТП, 38\~585,82 грн. Згідно з інформаційною довідкою М(Т)СБУ, відсутній чинний договір внутрішнього страхування ТЗ реєстраційний номер [NUMBER] . На підтвердження вчинення позивачем дій спрямованих на досудове вирішення спору надано претензію, яка була направлена відповідачу. Так, відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України (254к/96-ВР), Цивільним кодексом України (435-15), Законом України «Про страхування» (85/96-ВР), цим та іншими законами України і нормативно- правовими актами, прийнятими відповідно до них. Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України, вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою. Згідно з ч.1 ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. За частиною 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Згідно з частинами 1-2 статті 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Відповідно до п.41.1. ст.41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність. З огляду на приписи п.2.2. ПДР України, якщо особа під час керування автомобілем мала посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії та реєстраційний документ на такий, переданий їй власником чи іншою особою, яка на законній правовій підставі використовує цей транспортний засіб, то саме ця особа несе відповідальність за завдання майнової шкоди. Відповідно до ст.29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. У відповідності до вимог ст.27 Закону України «Про страхування» та ст.993 ЦК України до позивача, який виплатив страхове відшкодування, переходить право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток. Згідно зі ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Пунктом 38.2.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті 13.1 статті 13 цього Закону. З огляду на вищевикладене, заявлені позовні вимоги про відшкодування шкоди, підлягають задоволенню, оскільки М(Т)СБУ виконало покладений на нього Законом обов`язок по відшкодуванню шкоди заподіяної потерпілому з вини володільця транспортного засобу, який не застрахував цивільно-правову відповідальність. Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір у розмірі 2\~102,00 грн. належить стягнути з відповідача. На підставі викладеного,

Outcome: approved