Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-13 00:00:00

13 квітня 2021 року позивач [PERSON] звернувся до Добропільського міськрайонного суду Донецької області із позовом до відповідача [PERSON] , третя особа: орган опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради, про виключення імені особи як батька з актового запису про народження дитини. Позов обґрунтований тим, що позивач із відповідачем почали зустрічатися з лютого 2010 року, але жили окремо за різними адресами. В червні 2011 року відповідачка повідомила позивачу про вагітність, у зв`язку із тим, що вони мали інтимні стосунки. До народження дитини сторони проживали у матері позивача в с. Золоті Пруди. [INFO] відповідачка народила доньку [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження, в якому позивач записаний батьком дитини. В зв`язку з тим, що спільне життя у сторін не склалося, в жовтня 2012 року відносини припинилися та вони стали проживати окремо. На теперішній час донька проживає з відповідачкою, позивач сплачує аліменти на утримання дитини. Однак у позивача виникли сумніви щодо його батьківства до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] , оскільки з часу їх знайомства, а саме з лютого 2010 року, вони з відповідачкою мешкали окремо, часто сварилися та вона в цей час мала інтимні стосунки з іншими чоловіками. Саме в цей час відповідачка завагітніла, що дає підстави позивачу вважати, що не він є батьком дитини, яка на нього зовсім не схожа. В зв`язку з цим позивач звернувся до суду та просить призначити судову молекулярно-генетичну експертизу щодо кровного споріднення між ним та дитиною та на підставі висновків експертів виключити його ім`я як батька з актового запису про народження дитини. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Левченка А.М. від 20 квітня 2021 року по справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання. Відповідачу встановлено строк для подання відзиву. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2021 року замінено у вказаній справі третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору\~з Органу опіки та піклування виконкому Добропільської міської ради\~на службу у справах дітей Новодонецької селищної ради. Призначено по справі судову молекулярно-генетичну експертизу, проведення якої доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Провадження по справі зупинено. Начальником КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» повернено без виконання ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2021 року про призначення судової молекулярно-генетичної експертизи, в зв`язку із неявкою гр. [PERSON] 12.07.2021 року та 06.09.2021 року на експертизу. У зв`язку із закінченням 31.07.2021 року у судді Левченка А.М. п`ятирічного строку призначення на посаду судді, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 02.08.2021 року головуючим суддею визначено суддю Любчик В.М. Ухвалою судді Добропільського міськрайонного суду Донецької області Любчик В.М. від 20 вересня 2021 року поновлено провадження у справі та продовжено розгляд зі стадії підготовчого засідання. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2021 року провадження у справі зупинено та призначено судову молекулярно-генетичну експертизу. 14 грудня 2021 року начальник КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» повернув без виконання ухвалу Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 05 жовтня 2021 року, в зв`язку з неявкою гр. [PERSON] 29.11.2021 року на експертизу. Ухвалою суду Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 січня 2022 року провадження у справі поновлено, призначено підготовче судове засідання, повідомлено сторін про розгляд справи. Ухвалою суду Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 04 лютого 2022 року закрито підготовче провадження по справі та справу призначено до розгляду по суті. Позивач, [PERSON] , у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце проведення розгляду справи повідомлений належним чином. Відповідач, [PERSON] , у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність. Представник третьої особи, служби у справах дітей Новодонецької селищної ради, Стурко С.А., у судове засідання не з`явилась, в матеріалах справи міститься заява про розгляд справи у її відсутність, в якій просила винести рішення на розсуд суду. Згідно ст. 223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті. Дослідивши матеріали справи, врахувавши фактичні обставини справи, оцінюючи докази в їх сукупності, суд прийшов до наступних висновків. В судовому засіданні встановлено, що позивач [PERSON] , [INFO] є громадянином України, що підтверджується копією паспорту громадянина України серії [NUMBER] , виданого Олександрівським РСГУДМС України в Донецькій області 04 травня 2016 року. (а.с.6) Відповідач [PERSON] , [INFO] , є громадянкою України, що підтверджується копією паспорту громадянина України № [NUMBER] , виданого органом № 1430 09 липня 2020 року. (а.с.20) Відповідно до копії свідоцтва про народження серії [NUMBER] від 07 квітня 2021 року, виданого повторно Покровським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Харків), [PERSON] та [PERSON] зазначені батьками малолітньої [PERSON] , [INFO] , про що зроблено відповідний актовий запис № 2. (а.с.7) Судовим наказом Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 29 березня 2021 року стягнуто з боржника [PERSON] на користь стягувача [PERSON] аліменти на утримання дитини [PERSON] , [INFO] . (а.с.8) Позивач у позовній заяві зазначив, що він із відповідачем не перебував у зареєстровану шлюбі та має сумніви щодо його батьківства до неповнолітньої [PERSON] , [INFO] . У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради СРСР від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція) закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ст. 7 Конвенції дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Відповідно до вимог ч. 1 ст. 126 СК України, походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Оспорити батьківство мають право особа, яка записана батьком дитини в Книзі реєстрації народжень шляхом пред`явлення позову про виключення відомостей про неї, як батька, з актового запису про народження дитини, а також жінка, котра народила дитину в шлюбі, звернувшись із позовом про виключення із цього запису відомостей про її чоловіка як батька дитини, у порядку ч. 1 ст. 138 СК України. Відповідно до ст. 136 СК України, особа, яка записана батьком дитини відповідно до статей 122, 124, 126 і 127 цього Кодексу, має право оспорити своє батьківство, пред`явивши позов про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини. У разі доведення відсутності кровного споріднення між особою, яка записана батьком, та дитиною суд постановляє рішення про виключення відомостей про особу як батька дитини з актового запису про її народження. Оспорювання батьківства можливе лише після народження дитини і до досягнення нею повноліття. До вимоги чоловіка про виключення запису про нього як батька з актового запису про народження дитини позовна давність не застосовується. Пунктом 11 постанови Пленуму\~Верховного Суду\~України від\~15.05.2006\~року №\~3\~«Про застосування\~судами окремих\~норм Сімейного\~кодексу України\~при розгляді\~справ щодо\~батьківства,\~материнства та\~стягнення аліментів» роз`яснено, що предметом доказування у справах про оспорювання батьківства є відсутність кровного споріднення між особою, записаною батьком, і дитиною. Доводити відсутність кровного споріднення з дитиною можливо будь-якими допустимими доказами, у тому числі висновками судово-медичної, біологічної чи генетичної експертиз, при цьому для з`ясування обставин, що мають значення для справи і потребують спеціальних знань у галузі науки, мистецтва, техніки, ремесла, тощо, суд призначає експертизу за заявою осіб, які беруть участь у справі. Ухвалами Добропільського міськрайонного суду Донецької область за клопотанням позивача неодноразово була призначена судова молекулярно-генетична експертиза, проведення якої було доручено експертам КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи». Однак, у зв`язку з неодноразовою неявкою позивача [PERSON] до КЗ «Дніпропетровське обласне бюро судово-медичної експертизи» для забору крові для проведення судово-генетичної експертизи відбір об`єктів біологічного походження для проведення експертизи не відбирався. Відповідно до вимог ст.\~109\~ЦПК України у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні. Підставою для категоричного висновку для оспорювання батьківства в судовому порядку може бути лише висновок судово-медичної (молекулярно-генетичної) експертизи. Європейський суд з прав людини, рішення якого є джерелом права згідно із ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», зауважив, що «на сьогодні ДНК-тест є єдиним науковим методом точного встановлення батьківства стосовно конкретної дитини; його доказова цінність суттєво переважає будь-який інший доказ, наданий сторонами, з метою підтвердити або спростувати факт оспорюваного батьківства». Питання щодо походження дитини від батька суд вирішує на підставі будь-яких доказів про це, однак, відповідно до ч. 6 ст.\~81\~ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Разом з тим, позивачем не було надано належних та допустимих доказів, що спростовують його кровну спорідненість з дитиною, а тому суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог. На підставі ст.ст. 7, 122, 136 СК України,

Outcome: dismissed