Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-21 00:00:00

Позивач звернулась у суд із позовом до відповідача у якому просить розірвати шлюб, який укладений між сторонами 25 лютого 2017 року та зареєстрований центральним відділом державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві, актовий запис за № 308. В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на даний час шлюбні відносини фактично припинились через відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги. Шлюб має формальний характер. Спільного господарства не ведуть. Від шлюбних відносин у сторін народився син, а саме: [PERSON] , [INFO] . Відповідачем не подано відзив, який містив би заперечення проти позову. 03 лютого 2022 року ухвалою суду прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та призначене судове засідання. У судове засідання сторони не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про дату, час та місце судового засідання повідомлялися належним чином. Суд вирішив здійснювати розгляд справи за відсутності сторін. Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось. У разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи (ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України). Зважаючи на вищевикладене, суд 22.06.2022 року прийняв ухвалу про заочний розгляд справи. Дослідивши матеріали справи, з`ясувавши її дійсні обставини, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку. Суд установив, що 25 лютого 2017 року сторони зареєстрували шлюб у центральному відділі державної реєстрації шлюбів ГТУЮ у м. Києві, актовий запис № 308 що підтверджено свідоцтвом про шлюб від 25 лютого 2017 року серії [NUMBER] . Від шлюбних відносин у сторін народився син [PERSON] , [INFO] , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 25.05.2017 року серії [NUMBER] . Таким чином, між сторонами виникли сімейні правовідносини та спір виник щодо відносин, які врегульовані нормами глави 11 (припинення шлюбу) Сімейного кодексу України (далі - СК України). Згідно з ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Зокрема, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу (ч. 3 ст. 105 СК України). Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Відповідно до ч. 2 ст. 112 Сімейного кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення. Отже, з позовної заяви та пояснень позивача встановлено, що продовження шлюбних відносин буде суперечити інтересам позивача та дітей і відповідні обставини мають істотне значення. За таких обставин суд прийшов до переконання, що оскільки позов про розірвання шлюбу не суперечить закону, тому формально існуючий шлюб необхідно розірвати, оскільки подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам одному із подружжя - позивачу, а відтак позов необхідно задовольнити повністю. Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у цій справі, суд враховує, що позивачка сплатила судовий збір за вимогу про розірвання шлюбу, тому відповідно до ст. 141 ЦПК України суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у сумі 908,00 грн. На підставі викладеного та

Outcome: approved