Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

\~ 24.12.2021 до суду звернулась представник АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» Ляшко О.Ю. з позовом до [PERSON] про стягнення заборгованості за послуги з розподілу природного газу у сумі 3163,21 грн. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначено, що АТ «Оператор газорозподільної системи «Харківгаз» є газорозподільним підприємством, що здійснює діяльність з розподілу природного газу у Харківській області. На виконання ст. 40 ЗУ "Про ринок природного газу" Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, постановою від 30.09.2015 № 2498 затвердила Типовий договір розподілу природного газу. Типовий договір розподілу природного газу є публічним, регламентує порядок та умови забезпечення цілодобового доступу споживача до газорозподільної системи, розподіл (переміщення) природного газу газорозподільною системою з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки оператором ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживачів, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з розподільної системи. Цей договір є договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог ст. ст. 633, 534, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання споживача до умов цього договору (акцептування договору) є вчинення споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів), які в установленому порядку оператор ГРМ направляє споживачу інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього договору, та/або сплата рахунка оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу. Фактом приєднання [PERSON] до умов договору свідчило про забезпечення його домоволодіння природним газом, його фізична доставка та цілодобовий доступ об`єкта споживача за адресою: [ADDRESS] до газорозподільної системи; часткова оплата рахунків АТ "Харківгаз"; підписання заяви приєднання до умов договору розподілу природного газу від 03.09.2021. Внаслідок систематичного нехтування [PERSON] своїх обов`язків щодо повної та своєчасної оплати послуг з розподілу природного газу утворилася заборгованість за період з 01.03.2021 по 31.10.2021 року у ромірі 3163,21 грн. 03.09.2021 між АТ "Харківгаз" та [PERSON] укладено угоду про погашення боргу, який виник внаслідок несвоєчасної оплати споживання послуг з розподілу природного газу № 58 В610-25702-21. Відповідно до р. 2 Угоди, товариство надало споживачу розстрочку для погашення заборгованості, яка станом на 01.01.2021 складала 2344,73 грн. Таким чином, відповідно до Угоди, [PERSON] взяв на себе зобов`язання сплачувати у повному обсязі суму заборгованості, на яку товариством надавалася розстрочка, шляхом оплати частинами, згідно графіку. Однак, зобов`язання, визначені угодою, щодо погашення заборгованості [PERSON] не виконано, у зв`язку з чим з відповідача на користь АТ "Харківгаз" належить стягнути заборгованість за період з 01.03.2021 по 31.10.2021 у сумі 3163,21 коп. Ухвалою суду від 11.01.2022 відкрито провадження, справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. 11.02.2022 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просив у задоволенні позову відмовити, посилаючись на те, що в заяві приєднання ним проставлено підпис англійськими буквами, що означає те, що даний документ довелося підписати під тиском, і особа, яка таким чином підписує документ, не приймає відповідальності за договором. Тому цей доказ є неналежним і жодним чином не доводить, що між ним та АТ "Харківгаз" існують договірні відносини. Вказує на те, що позивачем взагалі не надано доказів того, що ним здійснюється розподіл природного газу до домоволодіння позивача. Учасники справи в судове засідання не з`явились. Представник позивача [PERSON] надала заяву про розгляд справи без її участі та без проведення фіксування судового засідання технічними засобами. На позовних вимогах наполягала в повному обсязі. Представник відповідача [PERSON] надіслала заяву, в якій просила розгляд справи відкласти, оскільки перебуває за межами України, а відповідач [PERSON] не має юридичної освіти і не може кваліфіковано захистити порушені права. За загальним правилом частини першої статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Згідно з ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: 1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки; 2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки; 3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник; 4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою. За положенням ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Відповідно до ч. 1 ст. 60 ЦПК України, представником у суді може бути адвокат або законний представник. Згідно з ч. 1 ст. 64 ЦК України, представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Згідно зі статтею 43, 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається. 03.02.2022 між відповідачем [PERSON] та адвокатом Сергієнко С.М. укладено договір б/н про надання правової допомоги (а.с. 19, 20) 03.02.2022 представником відповідача було заявлено клопотання про об`єднання справ в одне провадження, яке було вирішено судом по суті. 11.02.2022 відповідачем [PERSON] надано до суду відзив на позовну заяву, підписаний ним особисто, в якому викладено заперечення проти позову, з посиланням на норми цивільного, цивільно-процесуального законодавства, правови позиції, викладені у постановах ВС та ВСУ, що спростовує доводи представника відповідача [PERSON] про правову необізнаність відповідача. Інших клопотань або доказів на час розгляду справи відповідачем та його представником до суду не надходило. Якщо представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні. Отже, неявка учасника судового процесу у судове засідання, за умови належного повідомлення сторони про час і місце розгляду справи, не є підставою для скасування судового рішення, ухваленого за відсутності представника сторони спору. Відповідна правова позиція викладена у постанові КЦС ВС від 1 жовтня 2020 року у справі № 361/8331/18. Враховуючи вищевикладене, суд вважає за можливе розгляд справи провести за відсутності учасників справи, на підставі наданих ними доказів. У зв`язку з неявкою осіб, які беруть участь у справі, відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України, суд розглянув цивільну справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального запису. Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, прийшов до наступного. Взаємовідносини між газопостачальником, газорозподільним підприємством, газотранспортним підприємством та споживачами природного газу регулюються Законом України від 09 квітня 2015 року № 329-VIII «Про ринок природного газу» (далі - Закон № 329-VIII), Кодексом ГРМ, Правилами № 2496, Типовим договором № 2498 та іншими нормативно-правовими актами України. Згідно з пунктами 23, 37 частини першої статті 1 Закону № 329-VIII (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) побутовий споживач - фізична особа, яка придбаває природний газ з метою використання для власних побутових потреб, у тому числі для приготування їжі, підігріву води та опалення своїх жилих приміщень, що не включає професійну та комерційну діяльність;споживач - фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини. Відповідно до частин першої, другої статті 12 Закону № 329-VIIІ постачання природного газу здійснюється відповідно до договору, за яким постачальник зобов`язується поставити споживачеві природний газ належної якості в кількості та\~\~порядку, передбаченого договором, а споживач зобов`язується оплатити вартість прийнятого природного газу в розмірі, строки та порядку, передбачених договором. Якість та інші фізико-хімічні характеристики природного газу визначаються згідно із встановленими стандартами та нормативно-правовими актами. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється на підставі типового договору, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку, за цінами, що вільно встановлюються між постачальником та споживачем, крім випадків, передбачених цим Законом. Частинами першою - третьою статті 18 Закону № 329-VIIІ передбачено, що приладовий облік природного газу здійснюється з метою отримання та реєстрації достовірної інформації про обсяги і якість природного газу під час його транспортування, розподілу, постачання, зберігання та споживання. Приладовий облік природного газу здійснюється з метою визначення за допомогою вузла обліку природного газу обсягів його споживання та/або реалізації, на підставі яких проводяться взаєморозрахунки суб`єктів ринку природного газу. Постачання природного газу споживачам здійснюється за умови наявності вузла обліку природного газу. Побутові споживачі у разі відсутності приладів обліку природного газу споживають природний газ за нормами, встановленими законодавством, до термінів, передбачених у частині першій статті 2 Закону України «Про забезпечення комерційного обліку природного газу». У пунктах 1, 2, 3 глави 1 розділу І Кодексу ГРМ (тут і далі - в редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) вказано, що цей Кодекс розроблений відповідно до Закону № 329-VIIІ. Цей Кодекс визначає взаємовідносини оператора ГРМ із суб`єктами ринку природного газу, а також визначає правові, технічні, організаційні та економічні засади функціонування газорозподільних систем. Дія цього Кодексу поширюється на операторів ГРМ, замовників доступу та приєднання до газорозподільної системи, споживачів (у тому числі побутових споживачів), об`єкти яких підключені до газорозподільних систем, та на їх постачальників. Відповідно до пункту 2 глави 1 розділу VI Кодексу ГРМ доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору № 2498, в порядку, визначеному цим розділом. Пунктом 1 глави 3 розділу VI Кодексу ГРМ передбачено, що договір розподілу природного газу має бути укладений оператором ГРМ з усіма споживачами, у тому числі побутовими споживачами, об`єкти яких в установленому порядку підключені до/через ГРМ, що на законних підставах перебуває у власності чи користуванні оператора ГРМ. Споживачі, у тому числі побутові споживачі, для здійснення ними санкціонованого відбору природного газу з ГРМ та можливості забезпечення постачання їм природного газу їх постачальниками зобов`язані укласти договір розподілу природного газу з оператором ГРМ, до газорозподільної системи якого в установленому законодавством порядку підключений їх об`єкт. Згідно з пунктом 1 глави 6 розділу VI Кодексу ГРМ розрахунки споживача за договором розподілу природного газу здійснюються за тарифом, встановленим регулятором для відповідного оператора ГРМ, виходячи з величини приєднаної потужності об`єкта споживача. Оплата вартості послуг за договором розподілу природного газу здійснюється споживачем на підставі відповідного рахунка оператора ГРМ на умовах договору розподілу природного газу. Порядок комерційного обліку природного газу (визначення його об`ємів і обсягів) по об`єктах споживачів, у тому числі побутових споживачів, здійснюється згідно з договором розподілу природного газу, укладеним між споживачем та оператором ГРМ, та з урахуванням вимог цього Кодексу. Порядок укладання договору розподілу природного газу визначений розділом VІ цього Кодексу (пункт 2). У пункті 3 глави 1 розділу ІХ Кодексу ГРМ\~зазначено, що фактичний об`єм надходження природного газу до/з ГРМ (у тому числі по об`єктах споживачів) за певний період визначається в точках комерційного обліку (на межі балансової належності) на підставі даних комерційних вузлів обліку, встановлених в точках вимірювання, та інших регламентованих процедур у передбачених цим Кодексом випадках. Об`єм природного газу в точках комерційного обліку має бути приведений до стандартних умов та переведений в одиниці енергії (обсяг) згідно з розділом XV цього Кодексу. Обсяг переданої (спожитої) енергії визначається оператором ГРМ за трьома одиницями виміру в кВт·год/Гкал/МДж. Главою 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ врегульовано порядок комерційного обліку газу по об`єктах побутових споживачів (населення). У пункті 1 цієї глави вказано, що визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу по об`єкту побутового споживача здійснюється на межі балансової належності між оператором ГРМ і побутовим споживачем на підставі даних лічильника природного газу з урахуванням вимог цього Кодексу та договору. Для визначення фактичного об`єму споживання (розподілу) природного газу приймаються дані лічильника газу оператора ГРМ. Згідно з пунктом 2 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ\~періодом, за який по об`єкту побутового споживача визначається об`єм та обсяг спожитого (розподіленого) природного газу, є календарний місяць. У пункті 4 глави 4 розділу ІХ Кодексу ГРМ\~вказано, що побутовий споживач, який за умовами договору розподілу природного газу розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти діб (до 05 числа включно) надавати їх оператору ГРМ у спосіб, визначений договором розподілу природного газу. Розбіжності у частині визначення об`єму та/або обсягу розподіленого та спожитого природного газу врегульовуються договором розподілу природного газу, а в разі недосягнення згоди - в судовому порядку. До вирішення цього питання величина об`єму та обсягу розподіленого та спожитого природного газу встановлюється відповідно до даних оператора ГРМ. У розділі Х Кодексу ГРМ вказано особливості приладового обліку природного газу. Так, у пунктах 1, 2 глави 1 цього розділу Кодексу ГРМ зазначено, що приладовий облік природного газу в ГРМ організовується та здійснюється з метою отримання та реєстрації за допомогою комерційного ВОГ інформації про об`єми передачі (розподілу, споживання) природного газу в точках вимірювання та подальшого її використання при забезпеченні комерційного обліку природного газу між суб`єктами ринку природного газу. Для визначення об`єму спожитого (розподіленого) природного газу по об`єкту споживача використовуються дані комерційного вузла обліку оператора ГРМ. У разі відсутності комерційного ВОГ у оператора ГРМ використовуються дані комерційного ВОГ споживача. Споживач не може відмовитись від встановлення комерційного ВОГ з ініціативи та за кошти оператора ГРМ. В іншому випадку розподіл природного газу такому споживачу припиняється в порядку, визначеному розділом VІ цього Кодексу. У розділі XV кодексу ГРМ закріплено порядок перерахунку об`єму природного газу в його обсяг, визначений в одиницях енергії, а в главі 1 - порядок розрахунку обсягу енергії. Розрахунки об`єму газу, приведеного до стандартних умов, здійснюються з урахуванням коефіцієнтів коригування\~показів лічильників, визначених у цій Методиці. Такі розрахунки виконуються споживачами газу самостійно. Оплата за газ у період,\~визначений у договорі на постачання газу, здійснюється за об`єми газу, які приведено до стандартних умов. Газопостачальна організація має право здійснювати контроль за правильністю розрахунків об`єму спожитого газу. У розділі 2\~Методики № 116 вказано про її галузь використання, а саме що дія цієї Методики поширюється на суб`єктів господарювання, які у господарсько-виробничій діяльності для вимірювання об`єму спожитого газу використовують лічильники, крім випадків використання газу за показами лічильників громадянами-підприємцями для власних потреб. Постачання природного газу побутовим споживачам здійснюється за договором, який має відповідати типовому договору постачання природного газу побутовим споживачам, що затверджується регулятором та оприлюднюється в установленому порядку. Розділом ІІІ Правил № 2496 врегульовано порядок постачання природного газу побутовим споживачам. У пункті 2 розділу ІІІ Правил № 2496 указано, що постачання природного газу побутовому споживачу здійснюється на підставі договору, що укладається між ним та постачальником на умовах типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого регулятором, які є однаковими для всіх побутових споживачів України. Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (далі НКРЕКП) від 30.09.2015 № 2498, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 06.11.2015 за № 1384/27829, затверджено Типовий договір розподілу природного газу. Згідно п. 1.1 розділу І Договору, цей Типовий договір розподілу природного газу (далі Договір) є публічним та регламентує порядок і забезпечення цілодобовогго доступу споживача до газорозподільної системи з метою його фізичної доставки до межі балансової належності об`єкта споживача та переміщення природного газу з метою фізичної доставки операторам ГРМ обсягів природного газу до об`єктів споживача, а також правові засади санкціонованого відбору природного газу з газорозподільної системи. \~ \~ \~ \~Договір є договором приєднанпя, що укладається з урахуванням вимог633, 634, 641, 642 ЦК України на невизначений строк. Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти договір, зокрема, надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) або у додатку 2 (для споживачів, що не є побутовими) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу (п. 1.3 розділу І Договору) \~ \~ \~ \~Згідно п. 2.1 розділу ІІ Договору, Оператор ГРМ зобов`язується надати споживачу послугу з розподілу природного газу, а споживач зобов`язується прийняти зазначену послугу та сплатити її вартість у розмірі, строки та порядку, визначені цим Договором. \~ \~ \~ \~Споживач має право здійснювати відбір/споживання природного газу з газорозподільної системи за умови внесення його до Реєстру споживачів будь-якого постачальника у періоді фактичного відбору/споживання природного газу, що в установленому Кодексом газотранспортної системи порядку підтверджується оператором газотранспортної системи до початку такого періоду (п. 3.1 розділу ІІІ Договору). \~ \~ \~ \~При здійсненні обліку спожитого прирродного газу побутовим споживачем за розрахункову одиницю розподіленого та спожитого природного газу беруться кубічні метри (м куб.) природного газу, визначені відповідно до фактичних показів лічильника природного газу або відповідно до норм споживання природного газу, затверджених постановою КМУ (п. 5.3 розділу V Договору) \~ \~ \~ \~Споживач, що є побутовим, який за умовами цього договору розраховується за лічильником газу, зобов`язаний щомісяця станом на 01 число місяця знімати фактичні показання лічильника газу та протягом п`яти календарних днів (до 05 числа включно) надавати їх Оператору ГРМ в один із способів: 1) через ообистий кабінет на сайті Оператора ГРМ; 2) за телефоном; 3) шляхом зазначння показань у сплаченому рахунку (квитанції абонентської книжки) оператора ГРМ; 4) на електронну адресу. У разі неотримання до 06 числа місяця, що настає за розрахунковим, показань лічильника та за умови, що лічильник газу не оснащений засобами дистанційної передачі даних, фактичний об`єм розподілу та споживання природного газу по споживачу за розрахунквий період визначається Оператором ГРМ на рівні планового місячного об`єму споживання на відповідний період, що розраховується, виходячи з групи споживання споживача та його середньорічного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців (п. 5.5 розділу V Договору) Відповідно до п. 6.1 розділу VІ Договору, оплата вартості послуги Оператора ГРМ з розподілу природного газу здійснюється споживачем за тарифом, встановленим Регулятором для Оператора ГРМ, що сплачується як плата за річну замовлену потужність з урахуванням вимог Кодексу газорозподільних систем. Тариф, встановлений згідно з п. 6.1. цього розділу, є обов`язковим для сторін з дати набрання чинності постановою Регулятора щодо його встановлення (п. 6.2 розділу VІ Договору) Оплата вартості послуги з розподілу природного газу за цим Договором здійснюється Споживачем, який є побутовим, до 20 числа (включно) місяця, в якому надаються послуги з розподілу природного газу, на підставі рахунку Оператора ГРМ (п. 6.6 розділу VІ Договору) Пунктом 7.4 розділу VІІ Договору встановлено, що споживач зобов`язаний: 1) здійснювати розрахунки у розмірі, строки та порядку, визначеному цим Договором. У разі порушення споживачем, що є побутовим, строків оплати за цим Договором, він сплачує пеню в розмірі 0,01 відсотка суми боргу за кожен день прострочення. Загальний розмір нарахованої пені не може перевищувати 100 відсотків загальної суми боргу. Нарахування пені на заборгованість споживачів, що є побутовими, здійснюється з 01 травня 2019 року (п. 8.2 розділу VІІ Договору) Оператор ГРМ має право припинити/обмежити розподіл природного газу споживачу в порядку та випадках, передбачених Кодексом газорозподільних систем, у тому числі у разі: 1) несвоєчасної та/або неповної оплати послуг за цим Договором (п. 9.1 розділу ІХ Договору) Договір укладено на невизначений строк (п. 12.1 розділу ХІІ Договору) Починаючи з 01.01.2020 розрахунки споживача за послугу розподілу природного газу здійснюються не на підставі визначених обсягів розподіленого (спожитого) природного газу за відповідний розрахунковий місяць, а виходячи з величини річної замовленої потужності об`єкта споживача, яка визначається Оператором ГРМ виходячи з фактичного обсягу споживання природного газу цим об`єктом за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, який визначається відповідно до вимог цього Кодексу (висновок Верховного Суду, викладений у постанові від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20). У постанові від 18.02.2021 у справі № 922/1703/20 Верховний Суд дійшов висновку, що внесення змін до редакції типового договору розподілу природного газу Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг постановою №2080 від 07.10.2019 є обов`язковим. У справі № 922/1703/20 суд касаційної інстанції вказав про наявність у відповідача обов`язку сплати вартості послуг з розподілу природного газу в порядку передбаченому главою 6 розділу VI Кодексу ГРМ, оскільки у сторін був наявний\~\~договір розподілу природного газу, який не припинено, а також з огляду на те, що у відповідача були наявні обсяги споживання природного газу за газовий рік, що передував розрахунковому календарному року, фізичне підключення об`єкта споживача до газорозподільної мережі у спірному періоді, та крім того, споживачем ні заява про остаточне припинення користування природним газом, ні уточнені заявки на величину річної замовленої потужності не подавались. З наданого розрахунку вбачається, що за особовим рахунком № [NUMBER] на ім`я [PERSON] , за адресою: [ADDRESS] , за період з 01.03.2021 по 31.10.2021 виникла заборгованість за послуги розподілу природного газу у розмірі 3163,21 грн. Обсяг природного газу, спожитий за газовий рік з 01.10.2018 по 30.09.2019 складає 1850,663 м куб; за газовий рік з 01.10.2019 по 30.09.2020 складає 2286,28 м куб. Місячний обсяг нарахування за послуги розподілу природного газу за 2020 рік становить 154,22 м куб (1850,66/12 міс); за 2021 рік становить 190,52 м куб (2286,28/12 міс) (а.с. 13) Відповідно до ч. 2 ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною. Заперечення відповідача про те, що підпис, проставлений у заяві приєднання, не співпадає з його особистим, не підтверджено відповідними доказами. У той же час, факт доставки газу за адресою: [ADDRESS] , у період з 01.03.2021 по 31.10.2021, свідчить про акцепт споживача та встановлення договірних відносин між АТ "Харківгаз" та [PERSON] . Крім того, з розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачем [PERSON] на протязі 2020 року двічі вносилася плата за послуги з розподілу природного газу, а саме, у серпні 2020 року у розмірі 1352,83 грн та у листопаді 2020 року - 2000,00 грн. Таким чином, відповідач вчинив дії, що свідчать про визнання ним періодичного платежу. Згідно з п. 5 ч. 3 ст. 20 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги» № 1875-1V від 24.06.2004р. споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Згідно ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. За таких обставин, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином було виконано свої обов`язки з надання послуг по постачанню природного газу. Отже на підставі вищевикладеного, суд, оцінивши докази у справі, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному їх дослідженні, дійшов висновку, що відповідач [PERSON] скористався наданими послугами, однак не розрахувався за їх споживання, а тому має сплатити заборгованість. Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача належить стягнути судовий збір на користь позивача.

Outcome: approved