Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-20 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про визнання права власності в порядку спадкування за законом. Обґрунтовуючи вимоги даного позову вказує на те, що [INFO] помер батько позивача [PERSON] , після чого відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої увійшло наступне майно: ?49/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; ?Автомобіль марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] ; ?Автомобіль марки «ВАЗ» модель 21043, 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] ; ?Автомобіль марки «АЛЗК» модель 21412, 1990 року випуску, кузов № [NUMBER] . Окрім позивача, до кола спадкоємців першої черги входить також відповідачка [PERSON] , яка була дружиною померлого [PERSON] за другим шлюбом. 23.11.2020 року [PERSON] звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена Спадкова справа № 66802774 та внесено відомості до Спадкового реєстру № 62580866 від 23.11.2020 року. 22.12.2020 року [PERSON] звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини. Однак, 06.04.2021 року заст. завідувача Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Масловою М.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Позивач зазначає, що всі правовстановлюючі документи на спадкове майно, оригінали документів на будинок та автомобілі знаходяться у відповідача [PERSON] , які вона відмовляється надати, у зв`язку з чим, у позивача виникли труднощі у документальному оформленні прийняття спадщини та отриманні відповідних документів про право на спадщину після смерті батька. Враховуючи вищевикладене, просить суд задовольнити даний позов та ухвалити рішення, яким: визнати за [PERSON] в порядку спадкування за законом право власності на 534/1000 частини у будинку, що знаходиться а адресою: [ADDRESS] , на 1/2 частини автомобіля марки «АЛЗК» модель 21412, 1990 року випуску, кузов № [NUMBER] , на 1/2 частини автомобіля марки «ВАЗ» модель 21043, 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] ., а також на 1/4 частину автомобіля марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] . Ухвалою судді про прийняття цивільної справи до свого провадження та відкриття провадження по справі від 28.07.2021 року було постановлено проводити розгляд справи у в порядку загального позовного провадження. Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 20.12.2021 року було постановлено закрити підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті. Представник позивача [PERSON] у судове засідання не з`явилася. Одна, надала суду заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просить суд їх задовольнити та провести розгляд справи за відсутності сторони позивача. Відповідач [PERSON] в судове засідання повторно не з`явилася. Про час та місце розгляду справи належним чином направлялось повідомлення за місцем реєстрації відповідача, однак, згідно поштового повідомлення, адресат за місцем своєї реєстрації відсутня, що вказує на вручення судової повістки належним чином (п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК). Відзив у визначений судом строк відповідач не подала. А тому суд приходить до переконання про можливість розглянути справи у відсутності відповідача. Дослідивши матеріали справи, надавши оцінку наявним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу окремо шляхом їх всебічного, повного, об`єктивного та безпосереднього дослідження, суд приходить до наступного висновку. По справі встановлено, що [INFO] помер [PERSON] , [INFO] , що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про смерть серії [NUMBER] від 20.09.2020 року. Померлий [PERSON] був батьком позивача [PERSON] . Факт родинних зв`язків між позивачем та померлим [PERSON] підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про народження [PERSON] (а.с. 5), а також Повним Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 00028634298 від 23.11.2020 року (а.с. 43). Також, судом встановлено, що відповідачка [PERSON] була дружиною померлого [PERSON] , у шлюбі з яким вона перебувала з 28.12.1999 року, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 44), а також Повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб (а.с. 45). Згідно приписів ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки. Таким чином, позивач [PERSON] та відповідачка [PERSON] входять до складу спадкоємців першої черги. Після смерті [PERSON] відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої увійшло наступне нерухоме та рухоме майно: ?49/100 частин будинку, що знаходиться за адресою: [ADDRESS] ; ?Автомобіль марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] ; ?Автомобіль марки «ВАЗ» модель 21043, 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] ; ?Автомобіль марки «АЛЗК» модель 21412, 1990 року випуску, кузов № [NUMBER] . Суд констатує, що на виконання вимог ухвали Суворовського районного суду м. Одеси від 28.07.2021 року про витребування доказів, Приморською державною нотаріальною конторою у м. Одесі було надано до суду належним чином завірену копію спадкової справи № 437л/2020 до майна померлого [PERSON] . Так, із зазначених вище матеріалів спадкової справи вбачається, що 18.08.1999 року [PERSON] на підставі Договору дарування отримав у спільну часткову власність із часткою 3/5 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 51 - зворот). У подальшому, [PERSON] відчужив дружині [PERSON] на підставі Договору дарування від 26.11.2010 року 11/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] (а.с. 53). Так, згідно Витягу про державну реєстрацію прав № 28257593 від 06.12.2010 року, виданого КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості» [PERSON] та [PERSON] на праві спільної часткової власності належало кожному по 11/100 частин домоволодіння за адресою: [ADDRESS] . (а.с. 52 - зворот). Однак, у подальшому, листом № 5219307221 від 02.03.2021 року КП «Одеське міське бюро технічної інвентаризації об`єктів нерухомості» надіслало до державного нотаріуса Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Маслової М.В. роз`яснення, в якому повідомило про те, що у витязі № 28257593 від 06.12.2010 року про державну реєстрацію прав була зроблена технічна помилка в частині вказанні частки. А саме помилково було вказане « [PERSON] - 11/100» замість вірного « [PERSON] - 49/100». Вважати вірним запис [PERSON] - 49/100». Окрім того, з доданої до матеріалів справи представником позивача Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно № 229229065 від 22.10.2020 року вбачається, що частка [PERSON] у приватній спільній частковій власності на домоволодіння за адресою: [ADDRESS] складає 49/100. Судом також встановлено, що станом на 08.04.2021 року за померлим [PERSON] , [INFO] , зареєстровані наступні транспортні засоби: автомобіль марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] ; автомобіль марки «ВАЗ» модель 21043, 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] ; автомобіль марки «АЛЗК» модель 21412, 1990 року випуску, кузов № [NUMBER] . Даний факт підтверджується листом ТСЦ МВС № 5152 від 08.04.2021 року № 31/15/5152-217 (а.с. 50 - зворот). Із пояснень, викладених представником позивача у позовній заяві вбачається, що автомобіль марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] був придбаний [PERSON] за час його перебування у шлюбі із відповідачкою [PERSON] , а тому належав їм на праві спільної сумісної власності у рівних частках. Згідно приписів ч. 1 ст. 60 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). З огляду на вищевикладене, суд доходить висновку, що у спадкову масу померлого [PERSON] в частині автомобіля марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, входить тільки право спадкування на 1/2 частку вказаного транспортного засобу, беручи до уваги, що інша 1/2 частка в силу презумпції спільної сумісної власності подружжя належить його дружині [PERSON] . Дослідивши матеріали спадкової справи до майна померлого [PERSON] судом встановлено. що будь - які інші спадкоємці, окрім сина [PERSON] та дружини [PERSON] із заявами про прийняття спадщини не зверталися. Також, матеріали справи не містять жодних відомостей про осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадковому майні. А тому, беручи до уваги вищевикладене, суд доходить висновку, що спадкове майно померлого [PERSON] підлягає спадкуванню у рівних частках між його спадкоємцями, а саме по 1/2 частці від частки майна належної спадкодавцю на момент його смерті. Відповідно до ст. 1216 ЦУ України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, що померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з вимогами ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення його померлим. Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті (ч.1 ст. 1223 ЦК України) або особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, про що наголошує ч. 5 ст. 1268 ЦК України. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини ( ч.1 ст. 1269 ЦК України). Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, якій починається з часу відкриття спадщини (ч.1 ст. 1270 ЦК України). Якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.. 1270 цього кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. Судом встановлено, що 23.11.2020 року [PERSON] звернувся до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини, внаслідок чого була заведена Спадкова справа № 66802774 та внесено відомості до Спадкового реєстру № 62580866 від 23.11.2020 року. 22.12.2020 року [PERSON] звернулася до Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі із заявою про прийняття спадщини. Постановою від 06.04.2021 року заст. завідувача Приморської державної нотаріальної контори у м. Одесі Масловою М.В. було відмовлено [PERSON] у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із ненаданням оригіналів правовстановлюючих документів. Відповідно до ст. 66 ЗУ «Про нотаріат» на майно, що переходить за правом спадкоємства до спадкоємців або держави, державним нотаріусом за місцем відкриття спадщини видається свідоцтво про право на спадщину. Видача свідоцтва провадиться у строки, встановлені цивільним законодавством України. Відповідно ч. 1 ст. 46 ЗУ «Про нотаріат» нотаріуси, які вчиняють нотаріальні дії, мають право витребувати від фізичних та юридичних осіб відомості та документи, необхідні для вчинення нотаріальних дій. Відповідно до п. 4.15 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5 (у подальшому - Порядок вчинення нотаріальних дій) видача свідоцтва про право на спадщину на майно, право власності на яке підлягає державній реєстрації, проводиться нотаріусом після подання документів, що посвідчують право власності спадкодавця на таке майно, крім випадків, передбачених пунктом 3 глави 7 розділу І цього Порядку, та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. Відповідно до п. 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, за відсутності у спадкодавця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку. Відповідно до п. 3.3. Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13, у випадках відсутності правовстановлюючих документів у зв`язку з їх втратою та відсутності реєстрації об`єкта нерухомості за спадкодавцем (на ім`я спадкодавця) суди в основному задовольняють вимоги спадкоємців про визнання права власності на нерухоме майно. Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» (пункт 23) передбачено звернення до суду за правилами позовного провадження осіб, яким нотаріус відмовив в оформленні права на спадкування. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину. Як передбачено ст. 328 ЦК України право власності набувається в порядку, визначеному законом, та на підставах не заборонених законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно до норми ст. 392 ЦК України вбачається, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати їм документа, який засвідчує його права власності. Таким чином, зважаючи на обставини справи, відсутність правовстановлюючих документів, що стало перешкодою для видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину, суд вважає за можливе визнати за позивачем право власності на половину належної [PERSON] на праві спільної часткової власності у частці 49/100 частини домоволодіння за адресою: [ADDRESS] , що складає 49/200 частки, на 1/2 частку автомобіля марки «АЛЗК» модель 21412, 1990 року випуску, кузов № [NUMBER] , на 1/2 частку автомобіля марки «ВАЗ» модель 21043, 1999 року випуску, кузов № [NUMBER] , а також на 1/4 частку автомобіля марки «Chevrolet», модель «Niva», 2011 року випуску, кузов № [NUMBER] . Згідно приписів ч. 1 ст. 81 та ч. 1 ст. 89 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Дослідивши наявні в матеріалах справи, надавши оцінку всім доказам, суд констатує, що такі є належними, допустимими, достовірними, а в своїй сукупності достатніми для задоволення даного позову та належному судовому захисті порушених спадкових прав позивача. На підставі та

Outcome: approved