Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

02.06.2022 року позивач звернулась до суду із позовом, яким просить розірвати її з [PERSON] шлюб. Позовні вимоги мотивовано тим, що сторони 06.06.2008 року зареєстрували шлюб. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] . Спору щодо місця проживання дітей не має. Шлюбні відносини між сторонами фактично припинені з жовтня 2020 року. Спільне господарство не ведуть, збереження сім`ї не можливе. У зв`язку з викладеним, позивач просить укладений шлюб розірвати. Ухвалою суду від 02.06.2022 року провадження по справі було відкрито, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Позивач до судового засідання не з`явилась. Про час, дату та місце судового засідання повідомлялась належним чином. Разом з позовом подала заяву згідно якої просить розглядати справу за її відсутності, проти заочного розгляду справи не заперечує. Відповідач до судового засідання не з`явився. Про час, дату та місце судового засідання повідомлявся належним чином. Враховуючи, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явились, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України. Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд вважає можливим ухвалити заочне рішення у справі у відсутності відповідача, на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Дослідивши матеріали справи суд приходить до наступного. Відповідно до вимог ст.\~112\~СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розлучення, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя сторін. Судом встановлено, що 06.06.2008 року сторони уклали шлюб, який зареєстрований Заводським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Миколаївського міського управління юстиції, про що зроблено відповідний актовий запис № 153. Від даного шлюбу мають дітей [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , [PERSON] , [INFO] , які проживають з позивачем. Сторони разом не проживають, спільне господарство не ведуть з жовтня 2020 року. Шлюбні відносини між ними припинені. Спору, щодо місця проживання дітей, розподілу майна подружжя на час звернення до суду не мають. Відповідно до вимог ст.\~51\~Конституції України та ст.\~24\~СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Дружина та чоловік за змістом ст.\~55\~СК України зобов`язані спільно піклуватись про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Чоловік зобов`язаний утверджувати в сім`ї повагу до матері. Дружина зобов`язана утверджувати в сім`ї повагу до батька. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносини, примушування до їх збереження, є порушенням прав жінки, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом (ч. ч. 3, 4 ст. 56 СК України). Приймаючи до уваги, що позивач наполягає на розірванні шлюбу, суд вважає що причини, які спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, внаслідок чого позов підлягає задоволенню. Тому, на підставі ст.112 Сімейного кодексу України, слід постановити рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Outcome: approved