Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-09 00:00:00

позивач Управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради звернулося до суду із позовом до відповідача [PERSON] та просить стягнути з відповідача на свою користь надміру перераховану суму державної допомоги на дітей одиноким матерям за період з 01.07.2019 р. по 31.12.2019 р. у розмірі 4691,30 гривень. В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що [PERSON] перебувала на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради як одержувач державної соціальної допомоги одиноким матерям, яка передбачена Законом України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми». На підставі проведеної управлінням перевірки щодо інформації про доходи та майновий стан було виявлено, що відповідач надала недостовірну інформацію про доходи, а саме, заповнюючи декларацію про доходи та майновий стан не вказала свій дохід, а саме заробітну плату, що призвело до надміру нарахованих коштів у сумі 4691,30 грн. В добровільному порядку відповідач вказані кошти не повернула, тому з метою захисту державних інтересів позивач просить задовольнити заявлені вимоги. Ухвалою суду від 11 січня 2022 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження у справі, розгляд якої ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін. В судове засідання сторони не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені своєчасно та належним чином в порядку, встановленому статтею 128 ЦПК України. Представник позивача - Титаренко І.Г. просить проводити розгляд справи за її відсутності, не заперечує проти заочного розгляду справи. Відповідач про дату, час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином у порядку, не повідомила причини неявки, відзиву не подала. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно вимог статті 280 ЦПК України суд вважає за можливе ухвалити по цій справі заочне рішення на підставі доказів, що є в матеріалах справи, оскільки відповідач був належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився у судове засідання, не повідомив причини неявки, не подав відзив, позивач не заперечує проти такого вирішення справи. Суд, дослідивши матеріали справи, дійшов до наступних висновків. Згідно ст.12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч.5 ст.263 ЦПК України, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Згідно ч.1,2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Відповідно до ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Відповідно до ст.1 Закону України «Про державну допомогу сім`ям з дітьми», громадяни України, в сім`ях яких виховуються та проживають неповнолітні діти, мають право на державну допомогу у випадках та на умовах, передбачених цим Законом та іншими законами України. Відповідно до ст.18-1 Закону, право на допомогу на дітей одиноким матерям мають одинокі матері (які не перебувають у шлюбі), одинокі усиновлювачі, якщо у свідоцтві про народження дитини або документі про народження дитини, виданому компетентними органами іноземної держави, за умови його легалізації в установленому законодавством порядку (рішенні про усиновлення дитини), відсутній запис про батька (матір) або запис про батька (матір) проведено в установленому порядку органом державної реєстрації актів цивільного стану за вказівкою матері (батька, усиновлювача) дитини. Судом встановлено, що [PERSON] звернулася до управління праці та соціального захисту населення виконкому Довгинцівської районної у місті ради із заявою від 16.07.2019 за №909/384 про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій, субсидій та пільг, та надала власноруч заповнену декларацію про доходи та майновий стан (а.с.10-11). Так, відповідно до поданих відповідачем документів, необхідних для визначення права на призначення державних допомог, позивачем призначено держану соціальну допомогу одинокій матері: з 01.07.2019 по 31.12.2019 у розмірі 768,55 грн., про що свідчить копія рішення про призначення допомоги сім`ям з дітьми від 23.07.2019 (а.с.9). За період з 01.07.2019 по 31.12.2029 відповідачеві виплачені кошти в сумі 4691,30 грн. На підставі проведеної управлінням перевірки щодо інформації про доходи та майновий стан було виявлено, що відповідач надала недостовірну інформацію про доходи, а саме, заповнюючи декларацію про доходи та майновий стан не вказала свій дохід, а саме заробітну плату, що призвело до надміру нарахованих коштів у сумі 4691,30 грн. Враховуючи виявлений факт надмірно нарахованої державної допомоги одиноким матерям, відповідачу надано Повідомлення №100 про припинення надання соціальної допомоги із зазначенням періоду, за який відповідач неправомірно одержувала державну соціальну допомогу, суму коштів, одержаних неправомірно та період, за який необхідно повернути грошові кошти (а.с.5). Відповідно до п.49 Постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження порядку призначення і виплати державної допомоги сім`ям з дітьми» від 27.12.2001 №1751, особи, яким виплачується державна допомога сім`ям з дітьми, зобов`язані повідомляти органам соціального захисту населення про зміну всіх обставин, які впливають на виплату такої допомоги (зміни у складі сім`ї, перевищення середньомісячного сукупного доходу сім`ї тощо). Суми державної допомоги одиноким матерям, виплачені надміру внаслідок приховування обставин, які впливають на призначення і виплату допомоги (не подання заяви та декларації про доходи та майновий стан), стягуються згідно із законом. Згідно статті 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Оскільки належним чином повідомлений про дату слухання справи відповідач відзиву на позов та доказів на його підтвердження, суду не надала, враховуючи, що цивільне судочинство згідно частин першої-третьої статті 12 ЦПК України здійснюється на засадах змагальності сторін та кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, так як відповідно до частини шостої статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, беручи до уваги, що обставини, на які посилається позивач, як на підстави для задоволення позову, знайшли своє підтвердження у судовому засіданні, тому суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління праці та соціального захисту населення виконавчого комітету Довгинцівської районної в місті ради про стягнення надмірно сплачених коштів слід задовольнити, стягнувши з відповідача на користь позивача 4691,30 грн. Згідно частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог. Позивачем заявлено вимогу про відшкодування судових витрат: судового збору в сумі 2102,00 грн., сплачений ним при подачі позову, тому оскільки позов підлягає задоволенню в повному обсязі, суд з врахуванням положень статті 141 ЦПК України, вважає можливим відшкодувати позивачу понесені витрати.

Outcome: approved