Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

03.06.2022 року заявниця [PERSON] , яка проживає за адресою: [ADDRESS] , звернулася в суд із заявою, в якій просить видати обмежувальний припис, строком на шість місяців, відносно [PERSON] , [INFO] , яким заборонити наближатися на відстань ближче 30 метрів до місця її проживання та проживання її дітей за адресою: [ADDRESS] , та переслідувати її у будь-який спосіб; заборонити вести листування з нею або контактувати через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; зобов`язати [PERSON] проживати в квартирі батьків за адресою: [ADDRESS] . В обгрунтування заяви посилається на те, що [PERSON] є її колишнім чоловіком. Шлюб між сторонами розірвано рішенням суду від 15.03.2012 року, проте сторони проживають спільно за адресою: [ADDRESS] . Після розірвання шлюбу [PERSON] розпочав у всілякий спосіб погрожувати заявниці та двом неповнолітнім дітям, вчиняє домашнє насильство, пошкоджує майно, через це вона була змушена звернутися до відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області. Ухвалою суду від 03.06.2022 року відкрито окреме провадження та призначено справу до розгляду на 07.06.2022 року. В судовому засіданні 07.06.2022 року заявник вимоги та доводи заяви підтримала, просила її задоволити з мотивів, у ній наведених. В судовому засіданні 07.06.2022 року заінтересована особа проти доводів заяви заперечив, просив залишити її без задоволення, мотивуючи тим, що заява необгрунтована і безпідставна. Квартира, про яку йдеться у заяві, є його власністю і в цій квартирі вони з заявницею і їх дітьми продовжують спільно проживати після розірвання шлюбу у 2012 році, тільки в різних кімнатах. Декілька днів тому заявниця без попереджень змінила замки в квартирі, не дає йому ключів, хоча обіцяла протилежне, і він не може потрапити в своє житло навіть щоб переодягнутися і взяти особисті речі. В судовому засіданні 07.06.2022 року оголошувалася перерва до 10.06.2022 року. Після перерви сторони, будучи належно повідомленими, в судове засідання 10.06.2022 року, та на інші визначені час і дату: 14.06.2022 року, 16.06.2022 року не прибули. Заявниця тричі подавала суду заяви, в яких просила перенести розгляд справи у зв`язку з переїздом за межі району, перебуванням за межами області за сімейними обставинами та хворобою бабусі похилого віку, або закрити справу без розгляду. Проте в даному випадку неявка заявниці в судове засідання після перерви не перешкоджає завершенню розгляду справи та вирішенню заяви по суті, оскільки судом в судовому засіданні було роз`яснено заявниці її права, заслухано її пояснення по суті заяви та надано додаткову можливість подати докази у справі, яка залишена нею без реалізації. Тому, враховуючи, що висловлене заявницею в заяві від 14.06.2022 року альтернативне клопотання перенести розгляд справи або закрити справу без розгляду є юридично невизначеним, суд, виходячи із приписів норм ст.223 ЦПК України, відхиляє його і вирішує заяву про видачу обмежувального припису по суті за відсутності заявниці. Відповідно до ч.1 ст.350-5 ЦПК України неявка належно повідомленої заінтересованої особи не перешкоджає розгляду заяви про видачу обмежувального припису. Тому суд, заслухавши в судовому засіданні 07.06.2022 року пояснення учасників процесу по суті заяви та дослідивши докази у справі вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав. Судом встановлено, що заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 15.03.2012 року № 2-1403/11 шлюб між [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , розірвано. Від шлюбу у сторін є двоє дітей: [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , що стверджується копіями свідоцтв про народження серії [NUMBER] , серії [NUMBER] . Заочним рішенням Овруцького районного суду Житомирської області від 12.04.2012 року у справі № 617/2976/12 стягнуто з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання двох дітей [PERSON] , [INFO] , та [PERSON] , [INFO] , в розмірі 1/3 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку на кожну з двох дітей, починаючи з 21.02.2012 року і по 08.07.2024 року, тобто до досягнення [PERSON] повноліття, а з [INFO] і до досягнення [PERSON] повноліття, в розмірі 1/6 частини його заробітку (доходу), але не менше встановленого законодавством мінімуму для дитини відповідного віку. Факт звернення [PERSON] до відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області щодо домашнього насильства підтверджуються копією рапорту старшого інспектора-чергового ВП № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області Турбал А.В., з якого вбачається, що 07.02.2022 року від заявниці [PERSON] на службу «102» надійшло повідомлення/заява, яка зареєстрована в ЄО за № 884 від 07.02.2022 року, з приводу вчинення щодо неї чоловіком [PERSON] домашнього насильства. Прибувши на місце за адресою: [ADDRESS] , працівниками поліції було встановлено, що між заявницею [PERSON] та її колишнім чоловіком [PERSON] виникла суперечка, в ході якої останній ображав заявницю словами нецензурної лайки та не впускав у квартиру. В подальшому щодо [PERSON] було складено протокол про адміністративне правопорушення. З приводу діяння, вчиненого 07.02.2022 року, постановою Овруцького районного суду Житомирської області від 27.05.2022 року у справі № 286/346/22 [PERSON] визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.173-2 КУпАП, проте, провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності [PERSON] за ч.1 ст.173-2 КУпАП закрито у зв`язку із закінченням на момент розгляду справи строку, передбаченого ст.38 цього Кодексу. Щодо письмової заяви [PERSON] від 03.06.2022 року, адресованої начальнику Овруцького відділу поліції, з приводу дій [PERSON] (27.05.2022 року не впускав в квартиру, 01.06.2022 року перебував в нетверезому стані і нецензурно лаявся), то у матеріалах справи відсутні докази її фактичного подання відділу поліції № 1 Коростенського РУП ГУНП в Житомирській області, а відтак і докази реагування на заяву. Відповідно до ст.350-1 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису подається до суду за місцем проживання (перебування) особи, яка постраждала від домашнього насильства або насильства за ознакою статі, а якщо зазначена особа перебуває у закладі, що належить до загальних чи спеціалізованих служб підтримки постраждалих осіб, - за місцезнаходженням цього закладу. Згідно з пунктом 3 ч.1 ст.1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» під домашнім насильством розуміються діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Статтею 21 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що постраждала особа має право, зокрема, на: дієвий, ефективний та невідкладний захист в усіх випадках домашнього насильства, недопущення повторних випадків домашнього насильства. Відповідно до п.2 ч.1 ст.24 та п.1 ч.1 ст.26 Закону «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника із заявою про видачу якого може звернутися постраждала особа. Положеннями ст.26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» передбачено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків, зокрема: заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб. Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців. Відповідно до п.1 ч.1 ст.350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». З огляду на досліджені судом докази, суд приходить до висновку, що [PERSON] 07.02.2022 року вчинив домашнє насильство щодо своєї колишньої дружини [PERSON] , що підтверджується постановою суду у справі про адміністративне правопорушення від 27.05.2022 року. Належні докази інших випадків вчинення [PERSON] домашнього насильства відносно заявниці та її звернення з цього приводу до органів національної поліції відсутні. Крім того, з матеріалів справи та пояснень сторін, наданих в судовому засіданні, судом встановлено, що заявниця [PERSON] і заінтересована особа [PERSON] , після розірвання шлюбу у березні 2012 року вже понад десять років спільно проживають разом із своїми двома дітьми у квартирі за адресою: [ADDRESS] . Вказана квартира придбана [PERSON] 18.09.2007 року на підставі договору купівлі-продажу за згодою дружини [PERSON] (про що зазначено в п.11 договору), тобто в шлюбі із заявницею, а отже є спільним майном подружжя та перебуває у спільній сумісній власності сторін, хоча право власності на неї офіційно зареєстровано тільки за [PERSON] . Проте заявниця у заяві про видачу обмежувального припису просить заборонити [PERSON] наближатися на відстань ближче 30 метрів до місця її проживання та проживання їх дітей за цією адресою спільного проживання: [ADDRESS] , а також зобов`язати [PERSON] проживати в квартирі батьків за адресою: [ADDRESS] . Тобто фактично заявниця бажає обмежити співвласнику право користування спільним майном, тимчасово виселивши [PERSON] із спільного житла та вселивши його у житло інших осіб у неналежний правовий спосіб. Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні. Відтак, оцінивши ризики від дій [PERSON] та наслідки заходів, які просить застосувати до нього заявниця [PERSON] ,

Outcome: dismissed