Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-12 00:00:00

[PERSON] звернувся до суду з позовом до [PERSON] про стягнення аліментів на своє утримання, як на повнолітню дитину, яка продовжує навчання. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що відповідач є його батьком. 07.06.2004 року рішенням Магдалинівського районного суду було вирішено стягувати з відповідача на користь матері позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу), але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходів громадян на дитину, до досягнення ним повноліття. [INFO] позивачеві виповнилося 18 років. Стягнення аліментів припинилося. На даний час позивач навчається на першому курсі денного відділення в Дніпропетровському державному університеті внутрішніх справ за державним замовленням і потребує матеріальної допомоги. Забезпеченням позивача займається виключно його матір. Відповідач матеріальної допомоги синові не надає, уникає спілкування з ним. Тому вирішити це питання в позасудовому порядку не має можливості. Відповідач працездатний та офіційно працевлаштований, тому, на думку позивача, має реальну змогу сплачувати аліменти. Ухвалою судді Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області від 04.04.2022 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін, відкрито провадження по справі. (а.с.8-9). Цього ж дня копію ухвали про відкриття провадження направлено сторонам; відповідачу також направлено копію позову з додатками (а.с.10,15). 07 червня 2022 року на веб-сайті Магдалинівського районного суду Дніпропетровської області опубліковано повідомлення відповідачу про відкриття провадження у даній цивільній справі. (а.с.19). Відповідно до трекінгу відправлень «Укрпошта» копія ухвали разом з позовом та додатками до нього отримані відповідачем 08.06.2022 року. (а.с.20). Тобто, дотримуючись вимог ч.ч. 2-6 ст. 128 ЦПКУ, суд повідомив учасників справи про вчинення відповідної процесуальної дії належним чином. Відзив на позовну заяву, в порядку ст. 178 ЦПК України, відповідачем подано не було. Згідно ч. 8 ст. 178 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений законом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами. У відповідності до ч.5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. Заперечення проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження від сторін у справі не надходили. Згідно ст. ст. 12, 13, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, суд сприяє всебічному і повному з`ясуванню обставин справи дотримуючись принципів диспозитивності та змагальності сторін. Суд розглядає справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Розглянувши позовну заяву та дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з огляду на наступні обставини. Відповідач - [PERSON] є батьком позивача - [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження серії [NUMBER] , виданим 17.02.2004 року відділом реєстрації актів цивільного стану Магдалинівського районного управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 18. (а.с.4). Відповідно до виконавчого листа, виданого 09.07.2004 року Магдалинівським районним судом Дніпропетровської області підлягали до стягнення з [PERSON] на користь [PERSON] аліменти на утримання дитини - [PERSON] , [INFO] у розмірі 1/4 частки усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів, але не менше одного неоподаткованого мінімуму доходу громадян на дитину, до досягнення останньою повноліття. (а.с.2). З копії паспорту № [NUMBER] , виданого 18.04.2019 року, орган, що видав 1247, вбачається, що [PERSON] , [INFO] , виповнилося 18 років. (а.с.5). Позивач є курсантом рядової поліції та навчається на 1-му курсі денного відділення Дніпропетровського державного університету внутрішніх справ ІV рівня акредитації за державним замовленням та перебуває на утриманні у ЗВО, що підтверджується довідкою навчального закладу від 16.02.2022 за вих. № 246. Термін закінчення навчання - 04.07.2024 року. (а.с.3). Статтею 198 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати. Згідно ч.1ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Відповідно до ч.3 ст.199 СК України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання. Статтею ст. 141 СК України встановлено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Відповідно до п.20 роз`яснень Постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. При визначенні розміру аліментів на повнолітніх дітей суд враховує такі обставини: стан здоров`я та матеріальне становище повнолітніх дочки, сина; стан здоров`я й матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, інших дітей; можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дітьми; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч.1ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу, в ч.1 якої вказано, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення. Згідно ч. 2 ст. 200 СК України, при визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином. Тобто, повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, у зв`язку з чим потребують матеріальної допомоги, зобов`язані утримувати обидва батьки. Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Позивачем доведено, що відповідач є його батьком, що позивач набув повноліття та не досяг віку 23 років, він продовжує навчання та потребує матеріальної допомоги, в зв`язку з навчанням. Однак, позивачем не надано доказів про доходи відповідача на підтвердження заявлених позовних вимог, тому суд приходить до переконання про часткове задоволення позовних вимог та необхідність стягнення з відповідача аліментів на користь відповідача в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів. Вирішуючи питання щодо стягнення з відповідача аліментів у розмірі не меншому ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку в місяць, суд виходить з наступного. Частиною 2 статті 182 Сімейного кодексу України визначено, що мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Однак, згідно з ч. 1 ст. 201 СК України до відносин між батьками і повнолітніми дочкою, сином щодо надання їм утримання положення ч. 2 ст. 182 СК України не застосовуються. З огляду на викладене, враховуючи, що [PERSON] на утримання якого стягуються аліменти є повнолітнім, до останнього не застосовуються положення ч. 2 ст. 182 СК України, а також приймаючи до уваги, що позивачем не обґрунтована така вимога позову як стягнення аліментів у розмірі не меншому ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та на її підтвердження не надано жодного доказу, суд вважає необхідним відмовити в її задоволенні. Стаття 191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. У відповідності до ст.430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів в межах платежу за один місяць підлягає негайному виконанню. Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільняються позивачі за подання позовів про стягнення аліментів. Згідно зі ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в сумі 992,40 грн. Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося. На підставі викладеного,

Outcome: partial