Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-28 00:00:00

Позивачка [PERSON] звернулася до суду з вищевказаною позовною заявою, мотивуючи свої вимоги тим, що з серпня 2019 року вона проживала разом із відповідачем однією сім`єю без реєстрації шлюбу. Під час спільного життя [INFO] у сторін народилася донька [PERSON] . З липня 2021 року вони стали проживати окремо і шлюбні відносини фактично припинились. Спільне господарство сторони не ведуть, фактичні шлюбні відносин не підтримують. Вона самостійно виховує дитину, яка весь цей час проживає із нею та знаходиться на її утриманні. Вважає, що відповідач має можливість сплачувати аліменти на її утримання, як жінці, у якої проживає їхня спільна дитина віком до трьох років. На сьогоднішній день відповідач працює і має змогу надавати матеріальну допомогу. При цьому вона не працює, оскільки доглядає за малолітньою дитиною та інших джерел доходу, окрім соціальних виплат по догляду за дитиною не має. На підставі викладеного позивачка звертається до суду з цим позовом, в якому просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на її утримання у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно до досягнення дитиною трирічного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову, а також допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. Позивачка надала до суду заяву про розгляд справи за її відсутністю, позовні вимоги підтримала в повному обсязі та просила задовольнити. Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча на підставі ст. ст. 128, 134 ЦПК України повідомлявся належним чином про день, час та місце розгляду справи, також виклик відповідача здійснювався шляхом оприлюднення повідомлення про виклик до суду на офіційному веб-сайті Ленінського районного суду м. Дніпропетровська, заперечень проти позову суду не представив, тому суд вважає за можливе розглядати справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів. 29 червня 2022 року ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська було вирішено питання про заочний розгляд справи. За таких обставин, суд розглянув справу у відсутність учасників справи за правилами спрощеного позовного провадження з можливістю ухвалення заочного рішення відповідно до ст. 280 ЦПК України, оскільки відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не з`явився в судове засідання без повідомлення причин, відзиву не подав. Враховуючи, що сторони у судове засідання не з`явились, відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Вивчивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку, що вимоги обґрунтовані та підлягають задоволенню з таких підстав. Судом встановлено, що від спільного проживання сторони мають малолітню дитину: доньку [PERSON] , [INFO] , де батьком зазначено [PERSON] , а матір`ю вказано [PERSON] , що підтверджується свідоцтвом про народження Серії [NUMBER] , виданим Шевченківським районним у місті Дніпрі відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), про що зроблено відповідний актовий запис № 488 (а. с. 19). [PERSON] , [INFO] , проживає разом з матір`ю, що підтверджується актом про фактичне проживання особи від 31 серпня 2021 року, складений головою правління Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Рубіновий 5» Артюшенком С.О. за участі сусідів [PERSON] , [PERSON] , [PERSON] (а. с. 18) і на цей час знаходиться на утриманні позивачки. Батько проживає окремо, матеріальну допомогу на утримання дитини не надає, тим самим не виконує свого батьківського обов`язку щодо утримання дитини. [PERSON] не має змоги працювати, так як доглядає за малолітньою донькою, яка досить маленька та потребує постійного догляду. Згідно із ст.\~48\~Конституції України кожен має право на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг житло. Відповідно до ст.\~75\~СК України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного. Право на утримання (аліменти) має той із подружжя, який є непрацездатним, потребує матеріальної допомоги, за умови, що другий із подружжя може надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. ч. 2, 4 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Частиною 2 статті 91 СК України передбачено, що жінка та чоловік, які не перебувають у шлюбі між собою, мають право на утримання в разі проживання з нею, ним їхньої дитини, відповідно до\~частин другої - четвертої статті 84\~та\~статей 86\~і\~88\~цього Кодексу. Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст.\~80\~СК України аліменти присуджуються одному з подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя і (або) у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів одному з подружжя суд визначає з урахуванням можливості одержання утримання від повнолітніх дочки, сина, батьків та з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення. Із аналізу вказаних норм матеріального закону випливає, що дружина має право на утримання від чоловіка за умови, що здійснює догляд за дитиною до досягнення дитиною трьох років, та за умови того, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Судом встановлено, що відповідач [PERSON] є батьком [PERSON] , [INFO] . На цей час позивачка самостійно здійснює догляд за дитиною, у зв`язку із чим не працює. У свою чергу відповідач є працездатним, що свідчить про можливість відповідача в достатній мірі надавати матеріальну допомогу. Згідно із ч. ч. 8, 9 ст.\~7\~СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, непрацездатних членів сім`ї. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства. Відповідно до ч. 1 ст.\~79\~СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви. Отже, з урахуванням встановлених судом обставин, суд дійшов висновку, що позивач має право на стягнення з відповідача аліментів на своє утримання, до досягнення дитиною трирічного віку, у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу) батька. Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 79 СК України суд вважає необхідним стягнути аліменти з [PERSON] на користь [PERSON] на її утримання з дня подання позову до суду, тобто з 02 вересня 2021 року. На підставі п. 7 ч. 1 ст. 264, п. 1 ч. 1 ст.\~430\~ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання судового рішення у межах сум платежів за один місяць. У відповідності до вимог ч. 6 ст.\~141\~ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог. Згідно із ст.\~141\~ЦПК України з відповідача в дохід держави належить стягнути судовий збір по справі за одну майнову вимогу у розмірі 908 грн., оскільки позивачка звільнена від сплати судового збору при зверненні до суду.

Outcome: approved