Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-14 00:00:00

позивач звернувся до Голосіївського районного суду м.Києва з позовом до [PERSON] про визначення місця проживання дитини. Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що вони з [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 18.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1452. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . 10.10.2017 року Голосіївським районним судом міста Києва розірвано шлюб між [PERSON] та [PERSON] . Позивач посилається на те, що неповнолітня донька проживає разом з ним у квартирі, за адресою: [ADDRESS] . Неподалік від місця проживання знаходиться школа №132, у якій навчається донька. Він працює у ТОВ «СВ Фінанс» на посаді заступника директора, є співзасновником товариства, має стабільний дохід і може надати дитині належні умови утримання. Оскільки донька бажає більше часу проводити з батьком, позивач просить визначити місце проживання дитини разом з ним. 29.04.2022 року на підставі ухвали Голосіївського районного суду м.Києва відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено в порядку загального позовного провадження. На адресу суду надійшов відзив від відповідача [PERSON] , яка визнала позов і не заперечує щодо задоволення позовних вимог. Відповідно до ст.191 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд. Оскільки визнання відповідачем позову не суперечить закону, а також не порушує права сторін та третіх осіб, суд вважає за можливе ухвалити рішення про задоволення позову. Сторони в судове засідання не з`явились, подавши клопотання про розгляд справи у їх відсутність. Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне. Судом встановлено, що [PERSON] та [PERSON] перебували у шлюбі, який зареєстровано 18.09.2009 відділом реєстрації актів цивільного стану Солом`янського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1452. Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку - [PERSON] , [INFO] . 10.10.2017 року Голосіївським районним судом міста Києва у справі №752/2654/17 ухвалено рішення про розірвання шлюбу між [PERSON] та [PERSON] . Судом встановлено, що на час розгляду справи [PERSON] мешкає разом з батьком за адресою: [ADDRESS] . Предметом даного спору є визначення місця проживання дитини. В силу положень ч. 1 ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Відповідно до ст.160 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Згідно з ч.1 ст.161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Відповідно до частин першої та другої статті 171 СК України дитина має право на те, щоб бути вислуханою батьками, іншими членами сім`ї, посадовими особами з питань, що стосуються її особисто, а також питань сім`ї. Дитина, яка може висловити свою думку, має бути вислухана при вирішенні між батьками спору, зокрема, щодо її місця проживання. Аналогічні положення закріплені у статті 12 Конвенції про права дитини, згідно з якою держави-учасниці забезпечують дитині, здатній сформулювати власні погляди, право вільно висловлювати ці погляди з усіх питань, що стосуються дитини, причому поглядам дитини приділяється належна увага згідно з її віком і зрілістю. При визначенні місця проживання дитини першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини з огляду на вимоги ст. 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року. При розгляді справ щодо місця проживання дитини суди насамперед мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо. Такі висновки викладені в постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року у справі № 402/428/16-ц . Як встановлено в ході судового розгляду будь-яке рішення з приводу визначення місця проживання дитини після розірвання шлюбу між сторонами не приймалось, угода між батьками з даного приводу не укладалась. Відповідно до висновку Органу опіки та піклування Голосіївської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.06.2022 року №100-3801 Орган опіки та піклування вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої [PERSON] , [INFO] , з батьком - [PERSON] . При обстеженні умов проживання та рівня забезпечення потреб неповнолітньої дитини Службою у справах дітей та сім`ї Голосіївської районної в м.Києві державної адміністрації було встановлено, що дитина мешкає з батьком з 2019 року. Квартира в якій вони проживають належить позивачу на праві власності. Дитині виділена окрема кімната, наявне спальне місце, шафа для одягу, стіл для навчання, наявні дитячі речі, одяг, іграшки шкільне приладдя відповідно віку, статі та сезону. В присутності працівників Служби малолітня [PERSON] надала письмові пояснення, відповідно до яких вона бажає проживати з батьком. За спостереженнями фахівця Голосіївського районного в м.Києві центру соціальних служб базові потреби малолітньої [PERSON] батько задовольняє в повній мірі, батько відповідальний, займається всебічним розвитком доньки, створив умови для гармонійного розвитку дитини. [PERSON] має теплі відносини з батьком. З мамою, яка знаходиться за межами України, дитина спілкується засобами телефонного зв`язку. Мати підтримує зв`язок із закладом освіти за місцем навчання дитини. Крім того, працівниками Служби встановлено, що батько має постійне місце роботи в ТОВ «СВ Фінанс» та постійний дохід і може забезпечити матеріальні потреби дитини. Мати дитини - відповідач у справі, надіслала на адресу Служби у справах дітей заяву про свою згоду щодо визначення місця проживання дитини разом з батьком. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову та визначення місця проживання [PERSON] разом з батьком, оскільки це відповідає її інтересам та не порушує права сторін на їх участь у вихованні доньки. Питання щодо судових витрат суд вирішує на підставі положень ст. 141 ЦПК України та з огляду на задоволення позовних вимог, а також підстави для звільнення позивача від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави.

Outcome: approved