Jurisdiction: civil
Date: 2022-06-15 00:00:00

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за заповітом після смерті метері - [PERSON] , яка померла [INFO] , право власності на житловий будинок з надвірними будівлями за адресою [ADDRESS] . Стверджує, що після смерті мами він спадщину прийняв, однак, спадкодавець за життя не оформила свідоцтво про право власності на будинковолодіння. З цієї підстави приватним нотаріусом було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину. Позивач та його представник в судове засідання не з`явились. Представник подав заяву, якою позовні вимоги підтримав та просив розглянути справу без його участі та без участі позивача. Представник Солобковецької сільської ради в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою позов визнав та просив розглянути справу без участі представника. Оскільки розгляд справи здійснюється за відсутності осіб, які беруть участь у справі, в силу ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне. [PERSON] померла [INFO] , що підтверджується свідоцтвом про смерть [NUMBER] від 21.09.2018 р.. [PERSON] є її сином, що підтверджується свідоцтвом про народження [NUMBER] від 11.02.1964 р., та спадкоємцем за заповітом, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 25.07.2019 р. на частину спадкового майна. Доказів існування інших спадкоємців за заповітом суду не надано. Позивач звертався до нотаріуса за оформленням спадкових прав також щодо будинковолодіння по [ADDRESS] , однак, листом приватного нотаріуса від 08.06.2022 р. №59/02-31 йому було відмовлено у зв`язку із відсутністю правовстановлюючого документа на спірне майно спадкодавця. Згідно із технічним паспортом, виготовленим 06.06.2022 р., будинковолодіння по [ADDRESS] , складається з житлового будинку літ. «А-1» 1980 року побудови загальною площею 83,8 кв.м., погрібу літ. «Б», літньої кухні літ. «В», сараю літ. «в», сараю літ. «в1». Однак, належність спірного майна до смерті спадкодавцю підтверджується матеріалами справи. Так, у відповідності до виписки Солобковецької сільської ради №208 від 01.06.2022 р. [PERSON] яка померла [INFO] була власником житлового будинку по [ADDRESS] і проживала одна. Докази належності спірного будинку будь-якій іншій особі суду не надані, відповідач листом №02-21-228 від 14.06.2022 р., визнав факт належності спірного будинковолодіння [PERSON] до її смерті, а згідно із ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Відповідно до довідки-характеристики, спірне майно було побудоване до 01.07.2004 р.. Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затверджена заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 р. і яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 р. № 56, Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно, затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 р. № 7/5. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель, споруд, державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, проте виникнення права власності на будинки, споруди не залежало від державної реєстрації до часу набрання чинності ЦК та Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Отже, у разі відсутності державної реєстрації права власності на нерухоме майно, створене та оформлене в передбаченому законом порядку до набрання чинності Законом України від 01.07.2004 р. "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень", спадкоємці, які прийняли спадщину, мають право на оформлення спадкових прав шляхом звернення до нотаріальної контори за видачею свідоцтва про право на спадщину. Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Згідно із ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно із ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно із ст. 16 ЦК України способом захисту свого права є визнання права. Враховуючи наведене, позов слід задовольнити. У зв`язку із цим, згідно із ст. 141 ЦПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Outcome: approved